Справа № 300/7223/24
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2025-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 рокуЛьвівСправа № 300/7223/24 пров. № А/857/6054/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 січня 2025 року (ухвалене головуючим суддею Григорук О.Б. у м. Івано-Франківськ) у справі № 300/7223/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просила:

визнати протиправними дії відповідача щодо невірного розрахунку суми середнього грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні позивача;

стягнути з відповідача на користь позивача середнє грошове забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 30.11.2022 по 31.05.2023 терміном 183 дні в сумі 174 356, 91 грн, з підстав протиправності дій.

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що суми матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації, та грошової допомоги учаснику бойових дій безпідставно не включені відповідачем до розрахунку середньої заробітної плати за два місяці, що передують звільненню, що призвело до нарахування середнього грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні в меншому розмірі.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.01.2025 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходи з того, що розраховуючи позивачеві середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні відповідач правильно виходив із того, що матеріальна допомога на оздоровлення не враховується при розрахунку середньомісячного грошового забезпечення за останні два календарні місяці роботи, що передували звільненню позивача.

Щодо доводів позивача про необхідність врахування при розрахунку середньомісячного грошового забезпечення за останні два календарні місяці роботи, що передували звільненню позивача допомоги учаснику бойових дій в розмірі 1491 грн, то суд зазначив, що вказана допомога виплачувалась відповідно постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» від 07 травня 2022 року №540 (далі - Постанова №540) Департаментом соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та не входить до складу грошового забезпечення позивача. Враховуючи наведене, відповідачем правомірно не включено вказану допомогу при розрахунку середньомісячного грошового забезпечення за останні два календарні місяці роботи, що передували звільненню позивача.

Також необґрунтованими на думку суду першої інстанції є доводи позивача щодо неврахування індексації при розрахунку середньомісячного грошового забезпечення за останні два календарні місяці роботи, що передували звільненню позивача, оскільки відповідно до довідки про розмір середньоденного та середньомісячного грошового забезпечення ОСОБА_1 наданої відповідачем індексація входить до нарахованого та виплаченого грошового забезпечення за розрахунковий період (а.с. 23).

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржила позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позов.

Зокрема в апеляційній скарзі зазначає, що відповідач при розрахунку середньої заробітної плати безпідставно виключив із суми середнього заробітку суму матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 18886, 94 грн.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що згідно рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 у справі №300/4107/23 позов ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області щодо непроведення з ОСОБА_1 своєчасного розрахунку при звільненні. Зобов`язано Територіальне управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за шість місяців затримки розрахунку при звільненні, виходячи з середньоденного грошового забезпечення на день звільнення 09.08.2022 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 №100. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2024 апеляційну скаргу Територіального управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 у справі №300/4107/23 - без змін.

Судом встановлено, що на виконання судового рішення позивачу нараховано середній заробіток за шість місяців затримки розрахунку при звільненні, виходячи з середньоденного грошового забезпечення на день звільнення 09.08.2022 в сумі 118339,60 грн (без утримання податків), що не заперечуються сторонами та підтверджується листом №40.07-316 від 12.07.2024 (а.с. 7).

Позивач вважає таке нарахування невірним, оскільки на думку позивача відповідачем при розрахунку суми середньоденного та середньомісячного розміру грошового забезпечення безпідставно не враховувалися одноразові додаткові виплати матеріальної допомоги на оздоровлення, грошова допомога учаснику бойових дій та індексація.

Згідно розрахунку наданого позивачем у позовній заяві сума середнього заробітку, яка має бути їй нарахована складає 174356,91 грн. (середньоденне грошове забезпечення 952,77х183 календарні дні.)

Вважаючи дії відповідача з невірного розрахунку суми середнього грошового забезпечення за несвоєчасний рахунок при звільненні протиправними позивач звернулась до суду із даним позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Середній заробіток працівника відповідно до ст. 27 Закону України від 24.03.1995 №108/95-ВР «Про оплату праці» визначається за правилами, передбаченими Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 №100 (далі Порядок №100)

Відповідно до п. 2 Порядку №100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно з абзацом 1 п. 3 Порядку №100 при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі (абзац 3 п. 3 Порядку №100).

Пунктом 4 Порядку № 100 регламентовано, що при обчисленні середньої заробітної плати не враховуються:

а) виплати за виконання окремих доручень (одноразового характеру), що не входять в обов`язки працівника (за винятком доплат за суміщення професій і посад, розширення зон обслуговування або виконання додаткових обсягів робіт та виконання обов`язків тимчасово відсутніх працівників, а також різниці в посадових окладах, що виплачується працівникам, які виконують обов`язки тимчасово відсутнього керівника підприємства або його структурного підрозділу і не є штатними заступниками);

б) одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо);

в) компенсаційні виплати на відрядження і переведення (добові, оплата за проїзд, витрати на наймання житла, підйомні, надбавки, що виплачуються замість добових);

г) премії за результатами щорічного оцінювання службової діяльності, за винаходи та раціоналізаторські пропозиції, за сприяння впровадженню винаходів і раціоналізаторських пропозицій, за впровадження нової техніки і технології, за збирання і здавання брухту чорних, кольорових і дорогоцінних металів, збирання і здавання на відновлення відпрацьованих деталей машин, автомобільних шин, введення в дію виробничих потужностей та об`єктів будівництва (за винятком цих премій працівникам будівельних організацій, що виплачуються у складі премій за результати господарської діяльності);

д) грошові і речові винагороди за призові місця на змаганнях, оглядах, конкурсах тощо;

е) пенсії, державна допомога, соціальні та компенсаційні виплати;

є) літературний гонорар штатним працівникам газет і журналів, що сплачується за авторським договором;

ж) вартість безплатно виданого спецодягу, спецвзуття та інших засобів індивідуального захисту, мила, змивних і знешкоджувальних засобів, молока та лікувально-профілактичного харчування;

з) дотації на обіди, проїзд, вартість оплачених підприємством путівок до санаторіїв і будинків відпочинку;

и) виплати, пов`язані з ювілейними датами, днем народження, за довголітню і бездоганну трудову діяльність, активну громадську роботу тощо;

і) вартість безплатно наданих деяким категоріям працівників комунальних послуг, житла, палива та сума коштів на їх відшкодування;

ї) заробітна плата на роботі за сумісництвом (за винятком працівників, для яких включення її до середнього заробітку передбачено чинним законодавством);

й) суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

к) доходи (дивіденди, проценти), нараховані за акціями трудового колективу і вкладами членів трудового колективу в майно підприємства;

л) компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати;

м) заробітна плата, яка нарахована за час роботи у виборчих комісіях, комісіях всеукраїнського референдуму;

н) винагороди державним виконавцям.

Згідно з абзацом 19 п. 4 Порядку № 100 при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених вище виплат, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження, вимушеного прогулу тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

У пункті 5 Порядку №100 закріплено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 8 Порядку №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Відтак, з аналізу на веденого вище слідує, що Порядком №100 встановлено умови розрахунку суми середнього грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Разом з цим Порядком №100 встановлено види виплат/доплат, які при обчисленні середньої заробітної плати не враховуються.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що згідно довідки наданої відповідачем розмір середньоденного та середньомісячного грошового забезпечення ОСОБА_1 розрахований за останні два календарні місяці роботи, що передували звільненню, визначений відповідачем в розмірі 643,15 грн. середньоденне грошове забезпечення та 19616,07 грн середньомісячне грошове забезпечення (а.с. 23). Зокрема, відповідачем включено до нарахованого та сплаченого грошового забезпечення за червень та липень 2022 року посадовий оклад, оклад за спец звання, надбавка за стаж, надбавка за особливості проходження служби, премія та індексація.

При цьому до розрахунку не включено суми матеріальної допомоги на оздоровлення.

Верховний Суд неодноразово зазначав у своїх постановах, зокрема, від 24.04.2020 в справі №815/5976/14, від 15.10.2020 в справі №826/5842/15 та інших, про те, що, як випливає з аналізу Порядку №100, при обчисленні середньої заробітної плати до її розрахунку не включаються виплати, які мають одноразовий та несистематичний характер.

При цьому матеріальна допомога на оздоровлення одержана позивачкою у червні 2022 року має несистематичний характер та є матеріальною допомогою в розумінні підпункту «б» пункту 4 Порядку №100, яка при обчисленні середньої заробітної плати не враховуються.

Враховуючи наведене, колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції, що розраховуючи позивачеві середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні відповідач правильно виходив із того, що матеріальна допомога на оздоровлення не враховується при розрахунку середньомісячного грошового забезпечення за останні два календарні місяці роботи, що передували звільненню позивача.

Щодо доводів ОСОБА_1 про необхідність врахування при розрахунку середньомісячного грошового забезпечення за останні два календарні місяці роботи, що передували її звільненню допомоги учаснику бойових дій та індексації, то такі судом першої інстанції вірно спростовані і не оскаржуються позивачкою в апеляційній скарзі.

Щодо покликання позивачки на постанову Верховного Суду від 14.05.2021 у справі № 651/71/17 то така не є релевантною щодо цього спору.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 січня 2025 року у справі № 300/7223/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула