Справа № 420/9209/22
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2025-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/9209/22

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Коваля М.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року (суддя Білостоцький О.В., м. Одеса, повний текст рішення складений 10.02.2025) про прийняття звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року, ухваленого у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним рішення, дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.01.2024 набрало законної сили рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 у справі №420/9209/22, яким:

- визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Херсонській області №31 від 25.01.2022 року в частині зазначення у графі "Особливості" "Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм. з 07.10.2009 року по довічно; ПРИЗНАЧЕННЯ ЗА РІШЕННЯМ СУДУ";

- зобов`язано ГУ ПФУ в Херсонській області здійснити з 07.10.2009 року ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії без застосування до її пенсійних виплат особливості "Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм. - з 07.10.2009 по довічно; ПРИЗНАЧЕННЯ ЗА РІШЕННЯМ СУДУ", враховуючи автоматичні масові перерахунки пенсії відповідно до ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням раніше отриманих сум пенсії.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2024 зобов`язано відповідача подати до суду звіт про виконання рішення суду у справі №420/9209/22.

16.01.2025 до суду від ГУ ПФУ в Херсонській області надійшов звіт про виконання судового рішення, у якому зазначалося, що пенсійним органом було проведено перерахунок пенсії позивачки з 07.10.2009 року із застосуванням норм ч. 2 статті 27 Закону 1058 наступним чином: розрахунок пенсії проведено за наявними матеріалами електронної пенсійної справи, де страховий стаж для розрахунку пенсії позивача складає 15 років, пенсію обчислено без урахування заробітної плати. Розмір пенсії після перерахунку склав: з 07.10.2009 року 498,00 грн. (56,00 грн. (основний розмір пенсії) + 46,82 грн. (цільова грошова допомога) + 395,18 грн. (доплата до 498,00 грн. - прожитковий мінімум з 01.10.2008 року для осіб які втратили працездатність, встановлений Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік)), і далі з подальшими переглядом у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність, з 09.01.2024 року (дати набрання чинності судового рішення від 14.06.2023 року) 2093,00 грн. Розмір пенсії переглядався - у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність, встановленому згідно із Законом України Про Державний бюджет України на 2009 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2010 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2011 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2012 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2013 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2014 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2015 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2016 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2017 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2018 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2019 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2021рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік: з 07.10.2009 по 31.10.2009 - 498.00 грн., з 01.11.2009 по 31.12.2009 - 573.00 грн., з 01.01.2010 по 31.03.2010 - 695.00 грн., з 01.04.2010 по 30.06.2010 - 706.00 грн., з 01.07.2010 по 30.09.2010 - 709.00 грн., з 01.10.2010 по 30.11.2010 - 723.00 грн., з 01.12.2010 по 31.12.2010 - 734.00 грн., з 01.01.2011 по 31.03.2011 - 750.00 грн., з 01.04.2011 по 30.09.2011 - 764.00 грн., з 01.10.2011 по 30.11.2011 784.00 грн., з 01.12.2011 по 31.12.2011 - 800.00 грн., з 01.01.2012 по 31.03.2012 - 822.00 грн., з 01.04.2012 по 30.06.2012 - 838.00 грн., з 01.07.2012 по 30.09.2012 - 844.00 грн., з 01.10.2012 по 30.11.2012 - 856.00 грн., з 01.12.2012 по 31.12.2012 - 884.00 грн., з 01.01.2013 по 30.11.2013 - 894.00 грн., з 01.12.2013 по 31.03.2014 - 949.00 грн., з 01.04.2014 по 30.04.2017 - 949.00 грн., з 01.05.2017 по 30.09.2017 - 984.00 грн., з 01.10.2017 по 30.06.2018 - 1373.00 грн., з 01.07.2018 по 30.11.2018 - 1435.00 грн., з 01.12.2018 по 30.06.2019 1497.00 грн., з 01.07.2019 по 30.11.2019 - 1564.00 грн., з 01.12.2019 по 30.06.2020 - 1638.00 грн., з 01.07.2020 по 30.11.2020 1712.00 грн., з 01.12.2020 по 30.06.2021 - 1769.00 грн., з 01.07.2021 по 30.11.2021 - 1854.00 грн., з 01.12.2021 по 30.06.2022 - 1934.00 грн., з 01.07.2022 по 30.11.2022 - 2027.00 грн., з 01.12.2022 по теперішній час - 2093.00 грн. Вищезазначене підтверджується наданою до суду копією рішення №31 від 12.04.2024 про перерахунок пенсії з 07.10.2009 року. Крім того представником пенсійного органу зазначено, що Головним управлінням здійснено нарахування заборгованості з 07.10.2009 року по 30.04.2024 року в сумі 216083,68 грн., яка нарахована на рахунок АТ КБ Приватбанк за додатковою відомістю на квітень 2024 року. На підтвердження виплати суми боргу по пенсії у розмірі 216083,68 грн. (за період з 07.10.2009 по 30.04.2024) також надано витяг зі списку №1 (50046 картковий рахунок).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10.02.2025 прийнято звіт ГУ ПФУ в Херсонській області про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 у справі №420/9209/22.

Судове рішення мотивовано тим, що відповідачем було виконано рішення суду від 14.06.2023 року по справі №420/9209/22 та проведено перерахунок пенсії позивачки з 07.10.2009 року без застосування до її пенсійних виплат особливостей «Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм. - з 07.10.2009 по довічно; ПРИЗНАЧЕННЯ ЗА РІШЕННЯМ СУДУ», враховуючи автоматичні масові перерахунки пенсії відповідно до ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням раніше отриманих сум пенсії.

Суд відхилив посилання представника позивачки на те, що відповідач на виконання рішення суду від 14.06.2023 року здійснив поновлення виплати пенсії в розмірі мінімальної пенсії за віком на відповідний рік без здійснення осучаснення пенсії, без врахування наявного у позивачки стажу роботи та заробітної плати, оскільки це не було предметом розгляду справи №420/9209/22.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10.02.2025 року у справі №420/9209/22 та 1) відмовити у прийнятті звіту від 16.01.2025 року; 2) накласти на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області - ОСОБА_2 , відповідального за невиконання обов`язку стосовно виконання рішення суду від 14.06.2023 року у справі №420/9209/22, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 4) Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подати у десятиденний строк звіт про виконання рішення від 14.06.2023 року; 5) постановити окрему ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 КАС України і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

На думку апелянта, судом першої інстанції не було враховано неповне виконання боржником рішення суду у справі №420/9209/22, а саме, пенсія позивачки обрахована із застосуванням обмежень при здійсненні перерахунку (без її осучаснення, індексації, масових перерахунків) відповідно до ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався, що, відповідно до статті 304 КАС України, не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Судом першої інстанції спірне питання було розглянуто в порядку письмового провадження.

Апеляційним судом справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів у разі, в тому числі, відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду колегія суддів дійшла таких висновків.

Так, пункт 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства відносить обов`язковість судового рішення.

У статті 129-1 Конституції України вказано, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частинами другою, четвертою статті 13 Закону України від 02.60.2016 року №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Подібні за змістом норми щодо обов`язковості судового рішення закріплено у процесуальних кодексах України.

Зокрема, частинами першою - третьою статті 14 КАС України та частинами першою та другою статті 370 КАС України, визначено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

На важливість належного виконання судового рішення неодноразово наголошував у своїх рішеннях Конституційний Суд України.

Так, у пункті 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що відповідно до положень Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання; обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя; виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової. З огляду на це, посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду із цією метою правом накладати штрафні санкції є заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист.

Крім того, в абзаці п`ятому підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист; набрання судовим рішенням законної сили є юридичною подією, з настанням якої виникають, змінюються чи припиняються певні правовідносини, а таке рішення набуває нових властивостей; основною з цих властивостей є обов`язковість - сутнісна ознака судового рішення як акта правосуддя (підпункт 2.4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 листопада 2018 року №10-р/2018); невід`ємною складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012).

ЄСПЛ у пункті 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі "Шмалько проти України" (заява №60750/00) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

ЄСПЛ у рішенні від 28 жовтня 1999 року у справі "Брумареску проти Румунії" (заява №28342/95) вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Таким чином, обов`язковість судового рішення та його виконання є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції, та однією з основних засад судочинства, визначених статтями 129, 129-1 Конституції України, статтею 13 Закону №1402-VIII та статтею 14 КАС України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення (ч. 3 ст. 382-3 КАС України).

За наявними у справі матеріалами колегією суддів встановлено, що рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 13.09.2021 у справі №540/2379/21 визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Херсонській області від 01.04.2021 №2620/03-16 про відмову ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії за віком. Зобов`язано ГУ ПФУ в Херсонській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 07.10.2009 року з компенсацією втрати частини доходів.

На виконання наведеного судового рішення пенсійним органом було прийнято рішення №31 від 25.01.2022 року (т. І а.с. 155-157), яким ОСОБА_1 поновлено з 07.10.2009 року виплату пенсії у сумі 32,67 грн., яка складалася із 12,47 грн. (розмір пенсії за віком ст.27) та 20,20 грн. (щоміс. цільова випл. гр.з мін. доходами із пф).

У графі "Особливості" рішення зазначено: "Не підлягає МП (масовим перерахункам), признач. за ріш. суду в тверд. розм. з 07.10.2009 по довічно; ПРИЗНАЧЕННЯ ЗА РІШЕННЯМ СУДУ".

Не погоджуючись із зазначеними рішенням та діями пенсійного органу ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 у справі №420/9209/22:

- визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Херсонській області №31 від 25.01.2022 року в частині зазначення у графі "Особливості" "Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм. з 07.10.2009 року по довічно; ПРИЗНАЧЕННЯ ЗА РІШЕННЯМ СУДУ";

- зобов`язано ГУ ПФУ в Херсонській області здійснити з 07.10.2009 року ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії без застосування до її пенсійних виплат особливості "Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм. - з 07.10.2009 по довічно; ПРИЗНАЧЕННЯ ЗА РІШЕННЯМ СУДУ", враховуючи автоматичні масові перерахунки пенсії відповідно до ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням раніше отриманих сум пенсії.

У звіті про виконання судового рішення по справі №420/9209/22 Головне управління зазначило, що пенсійним органом було проведено перерахунок пенсії позивача з 07.10.2009 із застосуванням норм ч. 2 статті 27 Закону №1058.

Колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції, що таким чином відповідачем було виконано рішення суду, оскільки статтею 27 Закону №1058 визначено розмір пенсії за віком, що не було предметом розгляду у справі №420/9209/22.

Також суд першої інстанції необґрунтовано відхилив посилання позивачки на те, що відповідач на виконання рішення суду від 14.06.2023 здійснив поновлення виплати пенсії без здійснення осучаснення пенсії, оскільки саме це і було предметом розгляду справи №420/9209/22, де суд констатував, що при поновленні позивачеві пенсії з 07.10.2009 року відповідачем безпідставно встановлено особливість - «Не підлягає МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм. з 07.10.2009 року по довічно», що призвело до порушення права позивача на підвищення розміру її пенсії відповідно до абз.2 ч.3 ст.42 Закону №1058.

Так, частиною другою статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" регламентовано, що для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

У справі №420/9209/22 суд виснував, що для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, та у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а також у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 Закону №1058, при цьому, перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму/мінімальної заробітної плати.

У зв`язку із цим суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити ОСОБА_1 з 07.10.2009 року перерахунок та виплату пенсії, враховуючи автоматичні масові перерахунки пенсії відповідно до ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням раніше отриманих сум пенсії.

Приймаючи звіт відповідача суд першої інстанції залишив по за увагою, що, в супереч резолютивної частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 у справі №420/9209/22, відповідачем перерахунок пенсії позивачки відповідно до ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" взагалі здійснено не було.

Таке стало можливим у зв`язку із тим, що ГУПФУ анулювало (т. ІІ а.с. 77-82) розмір пенсії за віком (ст. 27) - 12,47 грн., що був визначений у рішенні №31 від 25.01.2022, яким ОСОБА_1 поновлено з 07.10.2009 року виплату пенсії.

За наслідками таких дій Головного управління стало неможливим повне виконання судового рішення у справі №420/9209/22 в межах покладених повноважень.

При цьому колегія суддів зауважує, що рішення пенсійного фонду №31 від 25.01.2022 в частині встановлення ОСОБА_1 розміру пенсії за віком (ст. 27) - 12,47 грн. рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 у справі №420/9209/22 скановано не було.

Таким чином суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції передчасно прийняв звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 у справі №420/9209/22. Тому, ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 10.02.2025 підлягає скасуванню.

Ураховуючи, що частиною першою статті 381-1 КАС України встановлено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції, дана справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для продовження розгляду звіту про виконання судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відтак, апеляційна скарга позивачки підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року про прийняття звіту про виконання судового рішення скасувати, а справу №420/9209/22 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя М.П.Коваль

Суддя Ю.В.Осіпов