Справа № 400/5029/25
Суддя: Дерев'янко Л.Л.
Дата ухвалення: 2025-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

04 червня 2025 р. № 400/5029/25
м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Дерев`янко Л.Л., ознайомившись з

адміністративним позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаВідділу примусового виконання рішень УЗПВР у Запорізькій області Південного МУМЮ (м.Одеса), вул. Приходська, 58,м. Запоріжжя,Запорізький р-н, Запорізька обл.,69095,

провизнання протиправною та скасування постанови від 15.04.2021 року № ВП 60988513,
ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Відділу примусового виконання рішень УЗПВР у Запорізькій області Південного МУМЮ (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови від 15.04.2021 року по виконавчому провадженню №60988513 (зведене виконавче провадження №73317470) про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №937/8586/19 від 21.12.2019 року.

Ухвалою від 19.05.2025 позовну заяву залишено без руху.

29.05.2025 позивачем подано заяву про усунення недоліків позову.

Відтак, суд повертається до вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Вирішуючи питання відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України щодо можливості відкриття провадження за позовом ОСОБА_1 та здійснюючи перевірку підсудності цієї справи адміністративному суду, суддя зазначає наступне.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що Постановою від 15 квітня 2021 року державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Гнідаш Ю.П. у виконавчому провадженні №60988513 встановлено тимчасове обмеження позивача у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №937/8586/19 від 21.12.2019 року.

З наданих до позову документів слідує, що у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусовою виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 60988513 з виконання виконавчого листа № 937/8586/19, який видав 21.12.20219 Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 па користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. щомісячно, починаючи з 17.10.2019 досягнення донькою повноліття.

Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусовою виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) листом від 24.03.2025 №24160-2-261 у відповідь на звернення позивача повідомив останнього, що на даний час відсутні підстави для скасування постанови державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гнідаш Ю.П. у виконавчому провадженні №60988513 про тимчасове обмеження позивача у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду.

Вирішуючи питання щодо визначення юрисдикції, в межах якої має розглядатись ця справа, суд виходить з наступного.

Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.5 ст.125 Конституції України з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин діють адміністративні суди.

Юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає та встановлює Кодекс адміністративного судочинства України.

Пунктом п.1 ч.1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби врегульовано ст.74 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон України №1404-VIII).

Так, ч.1 ст.74 Закону України №1404-VIII визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У ч.2 ст. 74 Закону України №1404-VIII закріплено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Аналіз наведених правових норм свідчить, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом.

За змістом позову та приєднаних до неї документів слідує, що позивач не погоджується з діями Відділу примусового виконання рішень УЗПВР у Запорізькій області Південного МУМЮ (м.Одеса), у провадженні якого перебуває виконавче провадження №60988513 при примусовому виконанні виконавчого листа № 937/8586/19, виданого 21.12.2019 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області у цивільній справі щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів.

Таким чином, виконавчий лист виданий на виконання рішення суду у цивільній справі, яке ухвалено відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст.448 Цивільного процесуального кодексу України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , як сторона виконавчого провадження (боржник), має право оскаржити дії та/або рішення державного виконавця при примусовому виконанні виконавчого листа в виконавчому провадженні № 60988513 у порядку цивільного, а не адміністративного судочинства.

Така позиція суду відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 05.12.2018 (справа №279/2369/17) та від 14.11.2018 (справа №820/4243/17).

Отже, даний спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, а повинен вирішуватися у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі та роз`яснити позивачу, що його позов підлягає розгляду у загальному місцевому суді за правилами, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України.

Керуючись статтями 19, 170, 248, 256 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У відкритті провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень УЗПВР у Запорізькій області Південного МУМЮ (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови від 15.04.2021 року - відмовити.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження у справі надіслати позивачеві разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.Л. Дерев`янко