Справа № 420/7849/24
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2025-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/7849/24

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Димерлія О.О.,

суддів Шляхтицького О.І., Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.08.2024 року у справі №420/7849/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:

11 березня 2024 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати в повному обсязі ОСОБА_1 з 24.02.2022 року по 09.12.2023 року включно додаткової грошової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) здійснити перерахунок за період з 24.02.2022 року по 09.12.2023 року, включити у відповідний наказ про виплату, та виплатити (з врахуванням раніше здійснених виплат) ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, збільшену до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) при здійсненні перерахунку та виплаті ОСОБА_1 належних йому коштів - одночасно компенсувати утриманий з останнього податок на доходи фізичних осіб, згідно із Порядком виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до довідки від 17 жовтня 2023 року № 12/125 позивач в період з 24 лютого 2022 року по 09 грудня 2023 року брав безпосередню участь у бойових діях, забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) у першому ешелоні оборони.

У зв`язку з участю у бойових діях в період дії воєнного стану позивач має право на додаткову винагороду пропорційно в розрахунку на місяць відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168. Разом з цим, відповідач протиправно не нараховував таку додаткову винагороду в спірний період.

За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним судом 28 серпня 2024 року прийнято судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Вирішуючи спір, окружний адміністративний суд виходив з того, що з наявних в матеріалах справи доказів підтверджено участь позивача у бойових діях та заходах у період з 23.04.2022 року по 24.04.2022 року, з 05.05.2022 року по 06.05.2022 року, з 30.06.2022 року по 30.06.2022 року, з 01.07.2022 року по 01.07.2022 року, з 08.07.2022 року по 09.07.2022 року, з 23.07.2022 року по 23.07.2022 року, з 25.11.2022 року по 25.11.2022 року, та з 09.12.2022 року по 18.12.2022 року.

Як зазначено судом першої інстанції, за вказані періоди позивачу нараховано та виплачено додаткову винагороду збільшену до 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях. Разом з цим, як зауважено судом попередньої інстанції, будь-яких інших належних, допустимих та достатніх доказів в підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях у періоди, відмінні від зазначених, матеріали справи не містять.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивачем (далі скаржник) подано апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом норм матеріального права, просить апеляційний суд скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про те, що впродовж спірного періоду позивач брав безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, а тому мав право на збільшену додаткову винагороду на період дії воєнного стану, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168. Наведені обставини підтверджуються відповідною довідкою від 17 жовтня 2023 року № 12/125.

Решта доводів апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції безпідставно застосував до спірних правовідносини положення наказу Адміністрації Держприкордонслужби «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» від 31 березня 2022 року № 164.

Так, на переконання скаржника, вказаний наказ Державної прикордонної служби, яким визначено порядок нарахування додаткової винагороди, не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки в порушення вимог чинного законодавства України наказ не було зареєстровано в Міністерстві юстиції України. При цьому, як стверджує скаржник, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню нормативно-правовий акт, а саме постанова Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) спростовує доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , вказуючи на законність ухваленого судового рішення та просить залишити без змін.

В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом норм процесуального права при установленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як установлено судом першої інстанції та з`ясовано судовою колегією, що у період з грудня 2019 року по 09.12.2023 року ОСОБА_1 проходив службу в ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ).

Згідно до витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №472-ОС від 07.12.2023 року полковника ОСОБА_1 , заступника начальника регіонального управління з матеріального забезпечення, звільненого наказом Голови Державної прикордонної служби України від 06.12.2023 року №1755-ОС у запас Збройних Сил України за підпунктом «г» пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виключено зі списків особового складу управління та знято з усіх видів забезпечення з 09.12.2023 року. (а.с.94)

Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) від 17 жовтня 2023 року №12/125 ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної, в тому числі з бойового управління частинами (підрозділами), що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань першого ешелону у період з 24.02.2022 року по 12.10.2023 року. (а.с.93)

Не погодившись з ненарахуванням і невиплатою у збільшеному розмірі винагороди згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 у спірний період, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Частиною другою статті 2 Закону України від 04 листопада 1991 року №1777-XII «Про державний кордон» передбачено, що захист державного кордону України є невід`ємною частиною загальнодержавної системи забезпечення національної безпеки і полягає у скоординованій діяльності військових формувань та правоохоронних органів держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Прикордонний загін є органом охорони державного кордону, призначений для охорони визначеної ділянки державного кордону, а також здійснення інших повноважень, передбачених законодавством України.

За змістом частини першої статті 6, частини першої статті 14 Закону України від 03 квітня 2003 року №661-IV «Про Державну прикордонну службу України» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення, до особового складу якої входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України.

Згідно із приписами статті 16 цього Закону умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII), який встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

У відповідності до частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 та № 69/2022 Кабінет Міністрів України постановою №168 передбачив на період дії воєнного стану виплату додаткової винагороди для військовослужбовців.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 (у редакції, чинній на час спірних правовідносин) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відтак, Кабінет Міністрів України установив військовослужбовцям, в тому числі Державної прикордонної служби, додаткову винагороду в розмірі до 100 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Водночас, реалізація зазначених приписів постанови Кабінету Міністрів України №168 вимагала визначення порядку й умов виплати додаткової винагороди з метою встановлення переліку бойових дій та заходів, передбачених абзацом першим пункту 1 цієї постанови, а також визначення документів, які підтверджують безпосередню участь військовослужбовця у таких діях і заходах, враховуючи, що Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 року № 558, не врегульовувала цих питань.

Пунктом 2-1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

З 01 лютого 2023 року ці питання врегульовані Порядком та умовами виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26 січня 2023 року № 36, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31 січня 2023 року за № 196/39252 (втратив чинність на підставі наказу Міністерства внутрішніх справ від 01 вересня 2023 року № 726, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 вересня 2023 року за № 1543/40599, яким замість цього Порядку затверджені Особливості виплати додаткової винагороди, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) та порядок і умови виплати одноразової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби, що із змінами та доповненнями діють і дотепер).

А з 24 лютого 2022 року питання виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди та підвищення рівня їх соціального захисту було врегульовано Адміністрацією Держприкордонслужби шляхом прийняття наказів «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» від 31 березня 2022 року № 164, від 30 липня 2022 року № 392-/0/81-22-АГ та від 09 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ.

Відповідно, упродовж спірного у цій справі періоду, зокрема з 24.02.2022 року по 01.02.2023 року діяли накази Адміністрації Держприкордонслужби «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» від 31 березня 2022 року № 164-АГ, від 30 липня 2022 року № 392-/0/81-22-АГ та від 09 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ.

Пунктом 1 наказу №164-АГ визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби виплачується додаткова винагорода (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірі 30 000 грн. Тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплати здійснювати в поточному місяці за попередній місяць.

Положеннями пункту 3 наказу №164 передбачено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі одного з таких документів:

- бойового наказу (бойового розпорядження);

- журналу бойових дій (вахтового журналу) або журналу ведення оперативної обстановки або бойового донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постових відомостей (під час охорони об`єкту, на який було здійснено збройний напад, або артилерійський обстріл) ;

- рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, КрМО, КаМО, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по-батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах, начальникам регіональних управлінь та органів Держприкордонслужби, які ведуть (вели) бойові дії та до яких відряджені військовослужбовці, надавати останнім довідку про участь у вказаних заходах із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі.

Пунктом 4 наказу № 164-АГ установлено, що начальники регіональних управлінь та органів Держприкордонслужби, до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа поточного місяця повідомляють органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, про їх безпосередню участь у бойових діях або заходах (додаток 2).

Приписами пункту 5 цього наказу визначено, що виплату додаткової винагороди здійснюють на підставі наказу начальника (командира) Держприкордонслужби з обов`язковим зазначенням підстав для його видання. (а.с.119-121)

Апеляційний суд звертає увагу, що у подальшому накази Адміністрації Держприкордонслужби «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» № 392-АГ і № 628-АГ дещо змінили підхід до визначення «безпосередньої участі» військовослужбовців у бойових діях, звузивши та конкретизувавши критерії до певних видів бойових завдань порівняно із наказом №164-АГ.

Так, зокрема, у пункті 2 наказу № 392-АГ зазначено, що заходами, передбаченими абзацом другим пункту 1 цього наказу (участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів), визначається виконання у відповідні дні військовослужбовцем:

(1) бойових завдань із ведення руху опору на тимчасово окупованій території України;

(2) бойових завдань з пошуку, виявлення і знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб), поєднаних з безпосереднім контактом з такими групами, формуваннями, особами;

(3) бойових завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

(4) польотів у районах безпосереднього ведення бойових дій або ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

(5) бойових (спеціальних) завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником;

(6) бойових завдань з відбиття збройного нападу (безпосереднього вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час вогневого ураження;

(7) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби оборони або наступу, контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави;

(8) бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно бойовим розпорядженням, поєднане з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником.

Пунктом 4 наказу № 392-АГ визначено, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах:

(1) бойового наказу (бойового розпорядження);

(2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад;

(3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Згідно із пунктом 5 наказу №392-АГ для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі.

Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця.

У довідках, передбачених цих пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 цього наказу.

Відповідно до пункту 10 наказу № 392-АГ облік військовослужбовців, які беруть безпосередню участь в бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу та підготовку проєкту наказу про виплату додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 цього наказу, в органах Держприкордонслужби покладено на штаб органу, а у випадку відсутності штабу - на підрозділ (посадову особу), який веде облік бойових дій.

Надання військовослужбовцям довідок про участь у зазначених заходах здійснює підрозділ, який веде облік особового складу.

Згідно до пункту 11 наказу № 392-АГ склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України.

Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупування військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.

Також слід звернути увагу на те, що наказ № 392-АГ увів додаткові вимоги щодо підтвердження участі у бойових діях, вимагаючи надання сукупності документів замість одного, як це було передбачено наказом №164-АГ, зокрема, таких як бойові накази, журнали бойових дій, рапорти командирів та додаткової довідки за встановленою формою.

При цьому, у пункті 2 наказу № 628-АГ конкретизовано за здійснення яких заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів, військовослужбовцям, які проходять службу в органах Державної прикордонної служби України, додаткова винагорода збільшується до 100 000 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу їх безпосередньої участі:

(1) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом Державної прикордонної служби України (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі штабу відповідного органу військового управління Збройних Сил України, угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил), та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

(2) бойових (спеціальних) завдань із усебічного забезпечення органів Державної прикордонної служби України або їх підрозділів (у тому числі зведених), які згідно з бойовим розпорядженням виконують завдання у складі органів військового управління, військової частини (підрозділів), угрупувань військ, інших складових сил оборони, та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

(3) бойових завдань з відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються (у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти), звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього вогневого контакту з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час збройного нападу (вогневого ураження);

(4) бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення і знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;

(5) бойових завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

(6) польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями;

(7) бойових (спеціальних) завдань екіпажами кораблів, катерів, суден забезпечення Державної прикордонної служби України в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також при виконанні бойових завдань щодо пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів.

Пунктом 3 цього наказу визначено, що документами, які підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах, є:

1) бойовий наказ (розпорядження);

2) журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки, бойове донесення або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад чи копії або витяги з них;

3) рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях або заходах.

Згідно із пунктом 4 наказу №628-АГ облік військовослужбовців, які беруть безпосередню участь в бойових діях або заходах, та підготовку проєкту наказу про виплату додаткової винагороди здійснюється штабами органів Державної прикордонної служби України, а у випадку відсутності штабу - підрозділом (посадовою особою), який веде облік бойових дій.

Надання військовослужбовцям довідок про участь у зазначених заходах здійснює підрозділ, який веде облік особового складу.

Пунктом 9 наказу № 628-АГ обумовлено, що до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн. також включаються військовослужбовці, які, зокрема, безпосередньо виконують бойові (спеціальні) завдання у складі відділів прикордонної служби, прикордонної застави, прикордонної комендатури, прикордонної комендатури швидкого реагування на українсько-російській ділянці державного кордону (у тому числі військовослужбовці зведених загонів інших органів Державної прикордонної служби України, які виконують такі завдання на ділянці цих підрозділів).

У апеляційній скарзі представник позивача вказує на неправомірність застосування при вирішенні спірних правовідносин положень наказу Адміністрації Держприкордонслужби «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» від 31 березня 2022 року № 164-АГ як такого, що не пройшов державну реєстрацію в Міністерстві юстиції України.

З цього приводу слід зазначити, що Верховний Суд у постанові від 21 грудня 2023 року у справі №200/193/23 вже сформував висновок щодо питання застосування наказів № 164-АГ, №392-АГ та № 628-АГ, а також Інструкції про порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 березня 2016 року № 188, у контексті визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168.

Так, Верховний Суд вказував на те, що у спірний у справі період виключно зазначені накази Адміністрації Держприкордонслужби (незважаючи на те, що вони не пройшли державну реєстрацію в Мін`юсті у встановленому порядку) визначали механізм реалізації постанови Кабінету Міністрів України №168 щодо виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби під час дії воєнного стану, адже наказ Міністерства внутрішніх справ України від 26 січня 2023 року № 36 «Про затвердження Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України» (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31 січня 2023 року за № 196/39252) набрав чинності з дня його офіційного опублікування та застосовувався з 01 лютого 2023 року, тобто не підлягав ретроспективному застосуванню до спірних правовідносин.

Інструкція № 188 прийнята на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 2016 року № 18 «Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських», що передбачала виплату військовослужбовцям винагороди в порядку і розмірах, визначених керівниками відповідних державних органів, за час участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф у Донецькій та Луганській областях чи в антитерористичній операції, у воєнних конфліктах, інших заходах в умовах особливого періоду, тобто не врегульовувала питання порядку та умов виплати додаткової винагороди під час дії воєнного стану.

Відтак, застосуванню для визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168, у певний спірний період підлягають саме накази № 164-АГ, №392-АГ та №628-АГ. Протилежний висновок поставив би питання необхідності повернення вже виплачених на підставі цих наказів сум додаткової винагороди.

Окрім того, апеляційний суд зазначає, що питання можливості отримання військовослужбовцями збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою № 168, вже неодноразово досліджувалося Верховним Судом.

Практика Верховного Суду є сталою і полягає в тому, що виплата додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. розмірі обумовлена участю у бойових діях або заходах, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення, та підтвердженням цих обставин відповідними документами.

У постанові від 05 серпня 2024 року по справі № 200/4100/23 Верховний Суд констатував, що перебування військовослужбовця в районі ведення бойових дій само собою не є достатньою підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн на місяць, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168.

Ключовою умовою для здійснення виплати такої додаткової винагороди є виконання військовослужбовцем спеціальних бойових завдань та заходів, які у розумінні постанови Кабінету Міністрів України №168 з урахуванням наказів Адміністрації Держприкордонслужби від 30 липня 2022 року № 392-/0/81-22-АГ та від 09 грудня 2022 року № 628/0/81-22-АГ означають «безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» та документального підтвердження цих обставин (пункти 4 та 5 наказу від 30 липня 2022 року №392-/0/81-22-АГ, пункти 3 та 7 наказу від 09 грудня 2022 року № 628/0/81-22-АГ).

Тож, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 21 грудня 2023 року у справі № 200/193/23, від 26 червня 2024 року у справі № 200/216/23, від 31 липня 2024 року у справі № 200/625/23, від 05 серпня 2024 року у справі № 200/4100/23, від 28 серпня 2024 року у справі № 200/1310/23, від 04 вересня 2024 року у справі № 280/2228/23, від 30 вересня 2024 року у справах № 200/232/23 та № 200/440/23, для відповідача підставою для виплати додаткової винагороди відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 є саме документальне підтвердження участі військовослужбовця у бойових діях (заходах).

Як убачається із матеріалів справи та установлено судом першої і апеляційної інстанцій, на підтвердження безпосередньої участі у бойових діях позивач надав довідку ІНФОРМАЦІЯ_1 за №12/125 від 17.10.2023 року. (а.с.93)

Згідно до змісту вказаної довідки №12/125 від 17.10.2023 року полковник ОСОБА_1 , який проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, в тому числі з бойового управління частинами (підрозділами), що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань першого ешелону з 24 лютого 2022 року по 12 жовтня 2023 року.

Підставою видачі вказаної довідки зазначено низку розпоряджень, бойових розпоряджень, оперативних директив, бойових наказів АДПС України тощо.

При цьому, як зауважено окружним адміністративним судом, вказана довідка є єдиним доказом, наданим позивачем на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує свою безпосередню участь у бойових діях за спірний період.

У свою чергу, ОСОБА_1 просить здійснити нарахування та виплату додаткової винагороди за період з 24.02.2022 року по 09.12.2023 року, не зазначаючи конкретні періоди його участі у бойових діях, та фактично стверджуючи, що він весь вказаний період брав безпосередню участь у таких діях.

Разом з цим, Верховний Суд у постанові від 06 серпня 2024 року у справі №360/290/23 вказував на те, що згідно із пунктом 4 наказу № 392-АГ підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах здійснюється на підставі комплексу інформації, наявної у відповідних документах.

У постанові від 05 серпня 2024 року у справі № 200/4100/23 Верховний Суд зауважив, що розглядаючи дану категорію справ суди повинні перевіряти, чи підтверджує видана довідка участь військовослужбовця у бойових діях у визначений період, розглядаючи її разом з іншими доказами.

Такими доказами згідно до пункту 4 наказу № 392-АГ (окрім додаткової довідки за встановленою формою) є: бойові накази, журнали бойових дій та рапорти командирів, які мають оцінюватися судом, як зазначено вище, в їх сукупності.

Верховний Суд у постанові від 16 березня 2023 року у справі № 600/747/22-а указав, що обов`язок суду встановити дійсні обставини справи при розгляді адміністративного позову безвідносно до позиції сторін слідує з офіційного з`ясування всіх обставин справи як принципу адміністративного судочинства, закріпленого нормами статті 2 та частини четвертої статті 9 КАС України.

Відповідно до змісту наведеного принципу суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Застосовуючи приписи статті 2 та частини 4 статті 9 КАС України у даній справі ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 року витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ):

- належним чином засвідчені копії документів, на підтвердження безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях або заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за спірний період з 24.02.2022 року по 09.12.2023 року.(а.с.97-98)

На виконання вимог ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 року відповідачем до суду першої інстанції надано накази, бойові завдання та витяги із журналів бойових дій, які стосуються полковника ОСОБА_1 (а.с.123-133)

За наслідками дослідження наданих документів, судом попередньої інстанції установлено, що під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 в певні проміжки часу ОСОБА_1 перебував у службових відрядженнях.

Так, згідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 23 квітня 2022 року №90-ВВ та від 24 квітня 2022 року №91-ВВ полковник ОСОБА_1 перебував у службовому відрядженні у НОМЕР_2 прикордонному загоні в період з 23.04.2022 року по 24.04.2022 року.

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 05 травня 2022 року №100-ВВ та від 10 травня 2022 року №104-ВВ полковник ОСОБА_1 перебував у службовому відрядженні у НОМЕР_2 прикордонному загоні в період з 05.05.2022 року по 09.05.2022 року.

При цьому, згідно із Додатку 2 наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10 червня 2022 року №305-АГ позивачу нарахована та виплачена додаткова винагорода до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за три календарні дні, що підтверджується Архівною відомістю №1 за період з січня 2022 року по грудень 2022 року, де в графі Додаткова винагорода ПКМ №168 від 28.02.2022 (70000) в червні 2022 року нараховано 6849 грн. 46 коп.

Також, згідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 28 червня 2022 року №158-ВВ та від 1 липня 2022 року №158-ВВ полковник ОСОБА_1 перебував у службовому відрядженні на ділянці НОМЕР_3 прикордонного загону оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та на ділянці НОМЕР_4 прикордонного загону оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

У зв`язку з чим, відповідно до Додатку 2 наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10 липня 2022 року №362-АГ позивачу нарахована та виплачена додаткова винагорода до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за один календарний день, що підтверджується ОСОБА_2 відомістю №1 за період з січня 2022 року по грудень 2022 року, де в графі Додаткова винагорода ПКМ №168 від 28.02.2022 (70000) в липні 2022 року нараховано 2333 грн. 33 коп.

Разом з цим, на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 08 липня 2022 року №163-ВВ та від 09 липня 2022 червня № 164-ВВ полковник ОСОБА_1 перебував у службовому відрядженні на ділянці відповідальності НОМЕР_2 прикордонного загону у період з 08.07.2022 року по 09.07.2022 року.

Як установлено судом першої інстанції, згідно із Додатку 1 наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 09 серпня 2022 року №408-АГ позивачу виплачена додаткова винагорода до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за чотири календарні дні, що підтверджується Архівною відомістю №1 за період з січня 2022 року по грудень 2022 року, де в графі Додаткова винагорода ПКМ №168 від 28.02.22 (70000) в серпні 2022 року нараховано 9032 грн. 26 коп.

На підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 25 листопада 2022 року №298-ВВ та від 26 листопада 2022 року №299-ВВ полковник ОСОБА_1 перебував у службовому відрядженні на ділянці відповідальності НОМЕР_2 прикордонного загону.

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 09 грудня 2022 року №313-ВВ та від 18 грудня 2022 року №323-ВВ полковник ОСОБА_1 перебував у службовому відрядженні на ділянці відповідальності НОМЕР_2 прикордонного загону.

Так, згідно до Додатку 2 наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10 січня 2023 року №13-АГ позивачу виплачена додаткова винагорода до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за 11 календарних дні, що підтверджується Архівною відомістю №1 за період з січня 2023 року по листопад 2023 року, де в графі Додаткова винагорода ПКМ №168 від 28.02.22 (70 000) в січні 2023 року нараховано 24913 грн. 98 коп.

Відтак, з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 брав безпосередню участь у бойових діях виключно у періоди з 23.04.2022 року по 24.04.2022 року, з 05.05.2022 року по 06.05.2022 року, з 30.06.2022 року по 30.06.2022 року, з 01.07.2022 року по 01.07.2022 року, з 08.07.2022 року по 09.07.2022 року, з 23.07.2022 року по 23.07.2022 року, з 25.11.2022 року по 25.11.2022 року, з 09.12.2022 року по 18.12.2022 року, та за вказані періоди позивачу виплачено додаткову винагороду збільшену до 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях.

Встановлені під час судового розгляду справи обставини підтверджуються витягами з Журналу бойових дій, витягами з Журналу службово-бойових дій, Бойовими завданнями, які надані відповідачем на виконання відповідних вимог суду.

Водночас, як з`ясовано апеляційним судом та судом першої інстанції, будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях, матеріали справи не містять.

Беручи до уваги вказане суд апеляційної інстанції уважає правильним висновок окружного адміністративного суду щодо відмови в задоволенні заявлених позовних вимог.

З огляду на викладене вище, колегія суддів уважає, що суд попередньої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права.

У відповідності до ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.08.2024 року у справі №420/7849/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами судового рішення.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді О.І. Шляхтицький Ю.В. Осіпов