Справа № 620/4721/25
Суддя: Дар'я ВИНОГРАДОВА
Дата ухвалення: 2025-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2025 року м. Чернігів Справа № 620/4721/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Виноградової Д.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у приміщенні суду адміністративну справу за позовом Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніжин механізація» про застосування заходів реагування,

У С Т А Н О В И В:

Центральне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці (далі також позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніжин механізація» (далі також відповідач), у якому просить:

застосувати до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніжин механізація» () заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) на об`єкті за адресою: вул. Богдана Хмельницького, буд. 37, м. Ніжин, Чернігівська область до усунення порушень, які створюють загрозу життю і здоров`ю працюючих (пункти № 5-7, 9, 15-21, 23, 24 опису виявлених порушень вимог законодавства згідно з актом перевірки № Ц/ЧН/5404/477 від 26.03.2025), а саме: зобов`язати зупинити виконання робіт з монтажу, демонтажу, налагодження, ремонту, технічного обслуговування, реконструкцій машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки.

В обгрунтування позовних вимог, позивач вказує на порушення відповідачем у спірних правовідносинах чинного законодавства України на момент їх виникнення, що стало підставою для його звернення до суду.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.04.2025 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу 15-денний строк, з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву разом з доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення.

Вказана ухвала суду була надіслана відповідачу через систему «Електронний суд» та доставлена до його електронного кабінету 29.04.2025, що підтверджується довідкою про доставку документа до електронного кабінету, однак у строк, встановлений судом, відзиву від відповідача до суду не надійшло.

Відповідно до статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Відповідно до копії повідомлення про нещасний випадок/гостре професійне захворювання (отруєння) встановлено, що у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Ніжин механізація» 13.03.2025 о 13:30 на підприємстві стався нещасний випадок.

Уповноваженими посадовими особами Міжрегіонального управління відповідно до наказу від 18.03.2025 № 278/Ц-3К «Про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у ТОВ «Ніжин механізація», у період з 25.03.2025 по 26.03.2025 було проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) на підставі абзацу 9 частини 1 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (у зв`язку з настанням нещасного випадку зі смертельним наслідком, який стався 13.03.2025 о 13 год 30 хв з ОСОБА_1 слюсарем-ремонтником у ТОВ «Ніжин механізація», за адресою: вул.: Богдана Хмельницького, буд. 37, м.Ніжин, Чернігівська область).

За результатами проведеного заходу складено акт № Ц/ЧН/5404/477 від 26.03.2025 та видано припис № Ц/ЧН/5404/477/П/ОП від 26.03.2025. Виявлено та зафіксовано 25 порушень, 13 з яких (пункти 5, 6, 7, 9, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 23, 24 опису виявлених порушень вимог законодавства згідно з актом перевірки № Ц/ ЧН/5404/477 від 26.03.2025) створюють загрозу життю і здоров`ю працюючих, а саме:

- роботодавець не вжив необхідних заходів для забезпечення спеціальної підготовки працівників, які здійснюють ремонт, реконструкцію, модернізацію та технічне обслуговування виробничого обладнання (порушення № 5 згідно акту);

- член комісії з перевірки знань з питань охорони праці ОСОБА_2 , яка призначена наказом від 10.04.2024 № 05, не пройшов навчання та перевірку знань з питань охорони праці у порядку, установленому Типовим положенням (порушення №6 згідно з актом);

- члени комісії з перевірки знань з питань охорони праці, які призначені наказом від 10.04.2024 № 05, не пройшли навчання та перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці (НПАОП 27.1-1.06-08, НПАОП 27.0-1.01-08 тощо) (порушення №7 згідно з актом);

- працівники (слюсарі-ремонтники) та посадові особи, зайняті на роботах з підвищеною небезпекою, визначених у Переліку робіт з підвищеною небезпекою, затвердженому наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26.01.2005 № 15, не пройшли навчання і перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці (НПАОП 27.1-1.06-08, НПАОП 27.0-1.01-08 тощо). В протоколі перевірки знань з питань охорони праці від 23.05.2024 № 1 не зазначений перелік основних нормативно-правових актів з охорони праці, за якими проводилась перевірка знань працівникам (порушення № 9 згідно з актом);

- працівникам (слюсарям-ремонтникам), які були допущені до виконання робіт, не проведено повторний інструктаж з питань охорони праці на робочому місці не рідше 1 раз на 3 місяці та цільовий (перед початком проведення ремонтних робіт) (порушення №15 згідно з актом); - не призначені відповідальні особи для забезпечення належного виконання заходів, безпечного виконання робіт в тому числі і під час виконання ремонтних робіт (порушення № 16 згідно з актом);

- не налагоджено співробітництво у випадку, коли діяльність кількох суб`єктів господарювання здійснюється одночасно на одній території або в одній робочій зоні в частині інформування, координації дій під час виконання ремонтних робіт машин, механізмів, устаткування щодо захисту від небезпек та запобігання їм з відповідним записом у журнал сумісних робіт. Перед початком виконання ремонтних робіт не проведено відключення обладнання силовим рубильником в електрошафу зі зняттям плавких запобіжників та з вивішенням попереджувальної таблички «Не вмикати. Працюють люди» (порушення № 17 згідно з актом);

- не застосовується наряд-допуск під час зупинки машин і механізмів на ремонт відповідно до вимог НПАОП 27.0-4.02-90, який повинен містити повний обсяг організаційних та технічних заходів, вжиття яких забезпечить безпечне ведення робіт у конкретних умовах. (порушення № 18 згідно з актом);

- не розроблена ремонтно-технологічна документація, що має містить комплекс організаційних, технічних і санітарно-гігієнічних заходів (порушення № 19 згідно з актом);

- не розроблений проект організації ремонтних робіт (ПОР), в якому має бути визначено відповідальних за проведення ремонту, а також порядок і послідовність виконання ремонтних робіт і заходи, що забезпечують безпеку працівників (порушення № 20 згідно з актом);

- не розроблений план виконання робіт (ПВР) та технологічна карта (ТК), які повинні містити вимоги з охорони праці та пожежної безпеки (порушення № 21 згідно з актом);

- відсутній дозвіл на виконання робіт з підвищеної небезпеки, згідно переліку Група А, дод.2. п.11 (Монтаж, демонтаж, налагодження, ремонт, технічне обслуговування, реконструкція машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки). Порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки постанови КМУ від 26 жовтня 2011 р. № 1107 в редакції постанови КМУ від 3 лютого 2021 р. № 77) (порушення № 23 згідно з актом).

- власником не забезпечено за свої кошти організацію проведення попередніх та періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, а також щорічного обов`язкового медичного огляду осіб віком до 21 року, а саме слюсар-ремонтник (порушення № 24 згідно з актом).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Першого віце-прем`єр-міністра України - Міністра економіки, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Пунктом 7 даного Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. Держпраці може покладати виконання завдань на утворені територіальні органи за міжрегіональним принципом. Згідно з пунктом 1 Положення про Центральне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 23 вересня 2022 року № 170, Центральне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці (далі Міжрегіональне управління, позивач) є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Відповідно до вимог статті 38 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992 № 2694-ХІІ, державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Приписами статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (далі також Закон № 877) державний нагляд (контроль) діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Повноваження Міжрегіонального управління поширюються на територію Чернігівської, Київської, Черкаської областей та м. Києва.

Пунктом 3 зазначеного Положення передбачено, що основними завданнями Міжрегіонального управління є, зокрема:

- реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб;

- здійснення комплексного управління охороною праці та промисловою безпекою на міжрегіональному рівні;

- здійснення державного нагляду і контролю у сфері діяльності, пов`язаної з об`єктами підвищеної небезпеки.

Згідно з пп. 15 пункту 4 Положення до компетенції Міжрегіонального управління належить здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства у сфері охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, а також повноваження органів державного нагляду (контролю) та їх посадових осіб під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон № 877-V, а також підзаконні нормативно-правові акти, прийняті відповідно до цього Закону та на його виконання.

Відповідно до статті 3 Закону № 877-V одним з основних принципів державного нагляду (контролю) є здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 № 303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні».

Водночас, відповідно до пункту 2 вищезазначеної постанови, за наявності загрози, що має негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави, а також для виконання міжнародних зобов`язань України протягом періоду воєнного стану дозволено здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) на підставі рішень центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у відповідних сферах.

Відповідно до положення про Міністерство економіки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 459 (зі змінами), Міністерство економіки України (Мінекономіки) є центральним органом виконавчої влади, що забезпечує, зокрема:

- формування та реалізацію державної політики у сфері промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами, здійснення державного гірничого нагляду, здійснення державного нагляду та контролю за додержанням вимог законодавства про працю та зайнятість населення;

- формування та реалізацію державної політики у сфері праці, зайнятості населення, трудової міграції, трудових відносин, соціального діалогу.

Наказом Мінекономіки від 16.06.2023 № 5782 «Про здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) протягом періоду воєнного стану» (зі змінами, у редакції, чинній станом на час проведення заходу державного контролю у ТОВ «Ніжин механізація»), Державній службі України з питань праці протягом воєнного стану надано дозвіл на проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) у сфері охорони праці, гігієни праці, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю з підстав, визначених абзацами четвертим, п`ятим, восьмим та дев`ятим частини першої статті 6 Закону № 877-V.

Абзацом 9 частини 1 статті 6 Закону № 877-V передбачено, що підставою для проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) є настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання.

Як встановлено судом раніше, уповноваженими посадовими особами Міжрегіонального управління відповідно до наказу від 18.03.2025 № 278/Ц-3К «Про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у ТОВ «Ніжин механізація», в період з 25.03.2025 по 26.03.2025 було проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) на підставі абз. 9 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (у зв`язку з настанням нещасного випадку зі смертельним наслідком, який стався 13.03.2025 о 13 год 30 хв з ОСОБА_1 слюсарем-ремонтником у ТОВ «Ніжин механізація», за адресою: вул.: Богдана Хмельницького, буд. 37, м.Ніжин, Чернігівська область).

За результатами проведеного заходу складено акт № Ц/ЧН/5404/477 від 26.03.2025 та видано припис № Ц/ЧН/5404/477/П/ОП від 26.03.2025. Виявлено та зафіксовано 25 порушень, 13 з яких (пункти 5, 6, 7, 9, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 23, 24 опису виявлених порушень вимог законодавства згідно з актом перевірки № Ц/ ЧН/5404/477 від 26.03.2025) створюють загрозу життю і здоров`ю працюючих.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про охорону праці» № 2694-XII від 14.10.1992 (далі також Закон України № 2694-XII) передбачено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

З цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці, а саме: створює відповідні служби і призначає посадових осіб, які забезпечують вирішення конкретних питань охорони праці, затверджує інструкції про їх обов`язки, права та відповідальність за виконання покладених на них функцій, а також контролює їх додержання; розробляє за участю сторін колективного договору і реалізує комплексні заходи для досягнення встановлених нормативів та підвищення існуючого рівня охорони праці; забезпечує виконання необхідних профілактичних заходів відповідно до обставин, що змінюються; впроваджує прогресивні технології, досягнення науки і техніки, засоби механізації та автоматизації виробництва, вимоги ергономіки, позитивний досвід з охорони праці тощо; забезпечує належне утримання будівель і споруд, виробничого обладнання та устаткування, моніторинг за їх технічним станом; забезпечує усунення причин, що призводять до нещасних випадків, професійних захворювань, та здійснення профілактичних заходів, визначених комісіями за підсумками розслідування цих причин; організовує проведення аудиту охорони праці, лабораторних досліджень умов праці, оцінку технічного стану виробничого обладнання та устаткування, атестацій робочих місць на відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці в порядку і строки, що визначаються законодавством, та за їх підсумками вживає заходів до усунення небезпечних і шкідливих для здоров`я виробничих факторів; розробляє і затверджує положення, інструкції, інші акти з охорони праці, що діють у межах підприємства (далі - акти підприємства), та встановлюють правила виконання робіт і поведінки працівників на території підприємства, у виробничих приміщеннях, на будівельних майданчиках, робочих місцях відповідно до нормативно-правових актів з охорони праці, забезпечує безоплатно працівників нормативно-правовими актами та актами підприємства з охорони праці; здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці; організовує пропаганду безпечних методів праці та співробітництво з працівниками у галузі охорони праці; вживає термінових заходів для допомоги потерпілим, залучає за необхідності професійні аварійно-рятувальні формування у разі виникнення на підприємстві аварій та нещасних випадків.

Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

При укладенні трудового договору про дистанційну роботу, про надомну роботу на роботодавця покладається обов`язок систематичного проведення інструктажу (навчання) працівника з питань охорони праці і протипожежної безпеки в межах використання таким працівником обладнання та засобів, рекомендованих або наданих роботодавцем.

Такий інструктаж (навчання) може проводитися дистанційно, з використанням інформаційно-комунікаційних технологій, зокрема шляхом відеозв`язку.

У такому разі підтвердженням проведення інструктажу (навчання) вважається факт обміну відповідними електронними документами між роботодавцем та працівником. При виконанні дистанційної роботи роботодавець несе відповідальність за безпечність і належний технічний стан обладнання та засобів виробництва, що передаються працівнику для виконання дистанційної роботи.

Стаття 17 Закону України № 2694-XII передбачає, що роботодавець зобов`язаний за свої кошти забезпечити фінансування та організувати проведення попереднього (під час прийняття на роботу) і періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, щорічного обов`язкового медичного огляду осіб віком до 21 року. За результатами періодичних медичних оглядів у разі потреби роботодавець повинен забезпечити проведення відповідних оздоровчих заходів. Медичні огляди проводяться відповідними закладами охорони здоров`я, працівники яких несуть відповідальність згідно із законодавством за відповідність медичного висновку фактичному стану здоров`я працівника. Порядок проведення медичних оглядів визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Роботодавець має право в установленому законом порядку притягнути працівника, який ухиляється від проходження обов`язкового медичного огляду, до дисциплінарної відповідальності, а також зобов`язаний відсторонити його від роботи без збереження заробітної плати.

Роботодавець зобов`язаний забезпечити за свій рахунок позачерговий медичний огляд працівників: за заявою працівника, якщо він вважає, що погіршення стану його здоров`я пов`язане з умовами праці; за своєю ініціативою, якщо стан здоров`я працівника не дозволяє йому виконувати свої трудові обов`язки.

За час проходження медичного огляду за працівниками зберігаються місце роботи (посада) і середній заробіток.

Приписами статті 18 Закону України № 2694-XII встановлено, що працівники під час прийняття на роботу і в процесі роботи повинні проходити за рахунок роботодавця інструктаж, навчання з питань охорони праці, з надання першої медичної допомоги потерпілим від нещасних випадків і правил поведінки у разі виникнення аварії.

Працівники, зайняті на роботах з підвищеною небезпекою або там, де є потреба у професійному доборі, повинні щороку проходити за рахунок роботодавця спеціальне навчання і перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці.

Перелік робіт з підвищеною небезпекою затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони праці.

Посадові особи, діяльність яких пов`язана з організацією безпечного ведення робіт, під час прийняття на роботу і періодично, один раз на три роки, проходять навчання, а також перевірку знань з питань охорони праці за участю профспілок.

Порядок проведення навчання та перевірки знань посадових осіб з питань охорони праці визначається типовим положенням, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони праці.

Не допускаються до роботи працівники, у тому числі посадові особи, які не пройшли навчання, інструктаж і перевірку знань з охорони праці.

У разі виявлення у працівників, у тому числі посадових осіб, незадовільних знань з питань охорони праці, вони повинні у місячний строк пройти повторне навчання і перевірку знань.

Вивчення основ охорони праці, а також підготовка та підвищення кваліфікації спеціалістів з охорони праці з урахуванням особливостей виробництва відповідних об`єктів економіки забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері освіти і науки, в усіх навчальних закладах за програмами, погодженими із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Стаття 21 Закону України № 2694-XII закріплює, що роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл).

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, проведеної експертно-технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці.

На застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки виробник або постачальник устаткування підвищеної небезпеки отримує дозвіл до прийняття зобов`язань на постачання.

Одержання дозволу не вимагається у разі експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, яке прийнято в експлуатацію з видачею відповідного сертифіката або щодо якого зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації, а також у разі реєстрації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 28.12.2017 № 2072 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 січня 2018 р. за № 97/31549 було прийнято Вимоги безпеки та захисту здоров`я під час використання виробничого обладнання працівниками, пунктом 21 яких передбачено, що роботодавець зобов`язаний вжити усіх необхідних заходів для забезпечення: професійної підготовки працівників, які здійснюють використання виробничого обладнання, та ознайомлення таких працівників із ризиками, що можуть виникнути внаслідок використання виробничого обладнання; спеціальної підготовки працівників, які здійснюють ремонт, реконструкцію, модернізацію та технічне обслуговування виробничого обладнання.

Наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26.01.2005 № 15 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2005 р. за № 231/10511 затверджено Типове положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці (далі НПАОП 0.00-4.12-05)

Наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 20.08.2008 № 183 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 вересня 2008 р. за № 863/15554 затверджено Правила охорони праці під час ремонту устаткування на підприємствах чорної металургії (далі НПАОП 27.1-1.06-08).

Відповідно до пункту 5 статті 4 Закону № 877 виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Частиною 7 статті 7 Закону № 877-V, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Верховний Суд 11 вересня 2023 року у справі №420/14943/21 (адміністративне провадження №К/990/8225/23) сформулював правовий висновок про те, що критеріями обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень є: 1) логічність та структурованість викладення мотивів, що стали підставою для прийняття відповідного рішення; 2) пов`язаність наведених мотивів з конкретно наведеними нормами права, що становлять легітимну основу такого рішення; 3) наявність правової оцінки фактичних обставин справи (поданих заявником документів, інших доказів), врахування яких є обов`язковим у силу вимог закону під час прийняття відповідного рішення суб`єкта владних повноважень; 4) відповідність висновків, викладених у такому рішенні, фактичним обставинам справи; 5) відсутність немотивованих висновків та висновків, що не ґрунтуються на нормах права.

Рішення, яке приймається суб`єктом владних повноважень у межах дискреційних повноважень є правомірним лише за умови, що воно відповідає усім критеріям, що визначені частиною другою статті 2 КАС України (висновки ВС у справі № 380/13558/21).

Виходячи із змісту основних засад та принципів Закону № 877-V, а також меж його дії, визначених статтею 2 цього Закону, метою позапланової перевірки є, насамперед, виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства. Орган державного нагляду (контролю) визначає у віднесеній до сфери його відання критерії, за якими оцінюється ступінь ризику від здійснення суб`єктом господарювання своєї діяльності. Враховуючи те, що основним принципом такої перевірки є саме пріоритетність безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами у сфері господарської діяльності, повноваження органу Держпраці під час проведення такого заходу є обмеженими лише в частині з`ясування питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю). Наслідками такої перевірки є складання припису, що має правові наслідки лише для суб`єкта господарювання.

Суд також зазначає, що питання взаємозв`язку смерті працівника та діяльності підприємства безпосередньо не вирішується під час проведення позапланових перевірок, так як норми Закону №877-V, зобов`язують контролюючий орган насамперед перевірити причини, за яких такий випадок стався та вжити відповідних заходів, з метою запобігання таких подій у майбутньому. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24 серпня 2023 року у справі № 620/18817/21.

Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постановах Верховного Суду від 26.06.2018 р. у справі № 823/589/16, від 28.02.2019 року № 810/2400/18, існування (не усунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування.

Отже, враховуючи позицію Верховного Суду та вимоги законодавства, позапланова перевірка є формою державного нагляду (контролю), спрямованою на виявлення і запобігання порушенням вимог законодавства та попередження у майбутньому подій, що передували нещасному випадку.

Суд зазначає, що застосування заходів реагування у вигляді зупинення виконання робіт підвищеної небезпеки - експлуатації обладнання та устаткування може здійснюватися виключно на підставі рішення адміністративного суду за позовом органів Держпраці саме у разі, коли виявлені порушення законодавства про охорону праці та промислової безпеки спричиняють загрозу життю та здоров`ю робітників. Тобто між виявленими порушеннями загрозою життю та здоров`ю працюючих повинен існувати прямий причинний зв`язок. Такі заходи можуть бути застосовані на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог і ці порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Враховуючи те, що заходи реагування застосовуються судом за позовом органу державного нагляду, останній повинен обґрунтувати наявність підстав для цього, тобто вказати та довести, що виявлені порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а також необхідність застосування конкретного заходу реагування залежно від характеру порушень та ступеню їх небезпеки.

З огляду на це, підлягає оцінці питання, чи є захід реагування співмірним до мети його застосування і що таке втручання у права відповідача буде пропорційним і, таким чином, буде досягнуто справедливий баланс між інтересами відповідача та публічними інтересами. При цьому, метою застосування цього заходу є відвернення ймовірного настання для прав та інтересів невизначеного кола осіб негативних наслідків виявлених порушень. Такі негативні наслідки полягають у завданні шкоди життю та здоров`ю людей, а їх настання є вірогідною подією.

Суд зазначає, що виявлені та зафіксовані у пунктах 5, 6, 7, 9, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 23, 24 опису виявлених порушень вимог законодавства згідно з актом перевірки № Ц/ЧН/5404/477 від 26.03.2025 порушення очевидно створюють загрозу життю і здоров`ю працівників.

Враховуючи вищевикладене, на підставі зібраних та досліджених доказів, аналізу чинного законодавства, суд, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У взаємозв`язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніжин механізація» про застосування заходів реагування задовольнити повністю.

Застосувати до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніжин механізація» () заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) на об`єкті за адресою: вул. Богдана Хмельницького, буд. 37, м. Ніжин, Чернігівська область до усунення порушень, які створюють загрозу життю і здоров`ю працюючих (пункти № 5-7, 9, 15-21, 23, 24 опису виявлених порушень вимог законодавства згідно з актом перевірки № Ц/ЧН/5404/477 від 26.03.2025), а саме: зобов`язати зупинити виконання робіт з монтажу, демонтажу, налагодження, ремонту, технічного обслуговування, реконструкцій машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Центральне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, вул. Вавилових, 10, м. Київ, 04060, .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ніжин механізація», вул. Богдана Хмельницького, 37, м. Ніжин, Ніжинський р-н, Чернігівська обл., 16600, .

Повний текст рішення виготовлено 04 червня 2025 року.

Суддя Дар`я ВИНОГРАДОВА