Справа № 380/2366/25
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2025-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 рокусправа № 380/2366/25
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулкевич І.З., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним дій та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просить :

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не зарахування до страхового стажу для обчислення розміру пенсії періоди роботи в російській федерації з 30.10.1991 по 30.12.1998; з 31.12.1998 по 17.09.2001; з 18.09.2001 по 31.12.2003 з 05.04.2005 по 15.02.2007;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 для обчислення розміру пенсії періоди роботи в російській федерації з 30.10.1991 по 30.12.1998; з 31.12.1998 по 17.09.2001; з 18.09.2001 по 31.12.2003 з 05.04.2005 по 15.02.2007;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за період з 30.10.1991 по 30.12.1998; з 31.12.1998 по 17.09.2001; з 18.09.2001 по 31.12.2003 з 05.04.2005 по 15.02.2007, визначеної в архівній довідці Публічного акціонерного товариства РН-Західний Сибір №08-1798 від 07.05.2019; в архівних довідках архівного відділу адміністрації м. Нижнєвартовськ про підтвердження розміру заробітної плати №С-257 від 13.04.2017; №С-255 від 12.04.2017; №С-265 від 20.04.2017, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 27.10.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за віком. Розмір пенсії обчислений з урахуванням страхового стажу роботи 15 років 02 місяці 19 днів (стаж зарахований по 22.04.2019, для визначення права на пенсію враховано періоди роботи в росії з 30.10.1991 по 15.02.2007 і становить 29 років 03 місяці 02 дні). Відповідачем не зараховано до страхового стажу періоди роботи в російській федерації з 30.10.1991 по 30.12.1998; з 31.12.1998 по 17.09.2001; з 18.09.2001 по 31.12.2003 з 05.04.2005 по 15.02.2007, що підтверджується листом від 26.08.2024 №20360-21758/С-52/8-1300/24. Позивач вважає, що пенсійним органом протиправно відмовлено у зарахуванні до страхового стажу для обчислення розміру пенсії періоди роботи в російській федерації з 30.10.1991 по 30.12.1998; з 31.12.1998 по 17.09.2001; з 18.09.2001 по 31.12.2003 з 05.04.2005 по 15.02.2007, оскільки Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, яка була чинною на момент позивача звернення за призначенням пенсії, поширюється всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.

Ухвалою суду від 11.02.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами та відповідачу запропоновано надати суду відзив на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк, з дня отримання цієї ухвали.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги заперечує повністю, у якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що до страхового стажу зараховуються періоди роботи в рф по 31.12.1991, оскільки з 01 січня 2023 року російська федерація припиняє участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року. Відповідно пенсійним органом правомірно не зараховано до страхового стажу періоди роботи в рф з 30.10.1991 по 30.12.1998; з 31.12.1998 по 17.09.2001; з 18.09.2001 по 31.12.2003 з 05.04.2005 по 15.02.2007.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 31.08.2023 у справі № 380/6127/23, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2023, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнив частково; визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 12.10.2022 №0; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до пільгового стажу періоди роботи ОСОБА_1 з 22.08.2007 по 26.01.2010, 23.03.2010 по 12.02.2011, з 17.03.2011 по 31.10.2011, з 01.12.2011 по 31.05.2013, 02.08.2013 по 15.04.2014, з 17.07.2014 по 14.05.2015, з 17.05.2015 по 22.04.2016, з 24.04.2016 по 21.04.2018 та з 18.05.2018 по 22.04.2019; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу період навчання ОСОБА_1 з 01.09.1990 по 01.10.1991 в Турківському ПТУ-51; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про переведення з пенсії за віком на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-VI, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенн; у задоволенні решти позовних вимог відмовив; стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок; стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

На виконання вказаного рішення суду відповідач зарахував до пільгового стажу періоди роботи ОСОБА_1 з 22.08.2007 по 26.01.2010, 23.03.2010 по 12.02.2011, з 17.03.2011 по 31.10.2011, з 01.12.2011 по 31.05.2013, 02.08.2013 по 15.04.2014, з 17.07.2014 по 14.05.2015, з 17.05.2015 по 22.04.2016, з 24.04.2016 по 21.04.2018 та з 18.05.2018 по 22.04.2019; до страхового стажу період навчання ОСОБА_1 з 01.09.1990 по 01.10.1991 в Турківському ПТУ-51.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою, в якій просив розрахувати пенсію з урахуванням заробітної плати за період з 2007-2019 рр.

Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області рішенням від 07.02.2024 № 40 відмовило у перерахунку пенсії.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12.04.2024 у справі №380/5097/24, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 10.08.2021 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із врахуванням довідок від 25.11.2019 № 553, виданих Товариством з обмеженою відповідальністю ДенКаРС, із урахуванням виплачених сум.

На виконання рішення суду №380/5097/24, розмір пенсії з 10.08.2021 обчислено з урахуванням довідок про заробітну плату за період роботи 2007-2019 на території російської федерації, виданих ТОВ ДенКаРС.

Розмір пенсії обчислено з урахуванням страхового стажу роботи 15 років 02 місяці 19 днів , стаж розраховано по 22.04.2019. Для визначення права на пенсію враховано періоди роботи в росії з 30.10.1991 по 15.02.2007 і становить 29 років 03 місяці 02 дні.

Позивач зазначає, що не зарахування стажу роботи в російській федерації з 30.10.1991 по 30.12.1998; з 31.12.1998 по 17.09.2001; з 18.09.2001 по 31.12.2003 з 05.04.2005 по 15.02.2007 є протиправним, оскільки порушено його право на пенсійне забезпечення.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058).

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону № 1058-IV законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів Про недержавне пенсійне забезпечення, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Згідно з положеннями статті 1 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд зазначає, що страховий стаж, який безпосередньо пов`язаний зі сплатою страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зараховується починаючи з 1 січня 2004 року.

До 1 січня 2004 року стаж вимірювався періодом роботи (трудовий стаж). Таким чином до 1 січня 2004 року трудовий стаж (періоди офіційної роботи, які підтверджуються записами в трудовій книжці) автоматично зараховується як страховий стаж.

Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань здійснює міжнародне співробітництво, забезпечує виконання зобов`язань, узятих за міжнародними договорами України з питань, що належать до його компетенції (підпункт 13 пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 280 від 23 липня 2014 року).

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України та Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн (дата підписання: 14 січня 1993 року) встановлено, що трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Відповідно до статті 7 цієї Угоди питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі.

Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (далі - також Угода від 13 березня 1992 року), яка була чинною на момент звернення позивача за призначенням пенсії, поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди (стаття 5).

Згідно з частиною 2 статті 6 Угоди від 13 березня 1992 року для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, отриманий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цією Угодою.

Необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані в належному порядку на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР до 01 грудня 1991 року, приймаються на території держав-учасниць Співдружності без легалізації (стаття 11 Угоди від 13 березня 1992 року), а Держави-учасниці Співдружності, у свою чергу, беруть на себе зобов`язання інформувати одна одну про діюче в їхніх державах пенсійне законодавство, наступні його зміни, а також вживати необхідних заходів щодо встановлення обставин, які мають вирішальне значення для визначення права на пенсію та її розміру (стаття 10 Угоди від 13 березня 1992 року).

Угодою від 13 березня 1992 року встановлено правила обчислення розміру пенсій.

Згідно із частиною 3 статті 6 цієї Угоди обчислення пенсій проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах-учасницях Угоди введена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії. Зазначеною Угодою визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при призначенні пенсії, і відповідно, заробіток за такий період також підлягає включенню при обчисленні пенсії.

Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав № 01-1/2-07 від 26 березня 2008 року визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди від 13 березня 1992 року встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди.

Таким чином, наведені положення зазначених вище Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, враховується при встановленні права на пенсію і її обчисленні. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалася трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться за законодавством держави, на території якого вони проживають. При цьому обчислення пенсій проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

На виконання рішень суду у справах №380/6127/23, №380/5097/24 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувало періоди роботи ОСОБА_1 з 22.08.2007 по 26.01.2010, 23.03.2010 по 12.02.2011, з 17.03.2011 по 31.10.2011, з 01.12.2011 по 31.05.2013, 02.08.2013 по 15.04.2014, з 17.07.2014 по 14.05.2015, з 17.05.2015 по 22.04.2016, з 24.04.2016 по 21.04.2018 та з 18.05.2018 по 22.04.2019 зараховані до пільгового стажу.

Розмір заробітної плати (доходу) за вищевказані періоди обрахований із врахуванням довідок від 25.11.2019 №553, виданих Товариством з обмеженою відповідальністю ДенКаРС.

Однак відповідачем не зараховано до страхового стажу періоди роботи в російській федерації з 30.10.1991 по 30.12.1998; з 31.12.1998 по 17.09.2001; з 18.09.2001 по 31.12.2003 з 05.04.2005 по 15.02.2007, оскільки з 01 січня 2023 року російська федерація припиняє участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року.

Як встановив суд згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 в періоди з 30.10.1991 по 30.12.1998; з 31.12.1998 по 17.09.2001; з 18.09.2001 по 31.12.2003 з 05.04.2005 по 15.02.2007 працював на території російської федерації.

Суд зазначає, що записи про роботу позивача є послідовними, чіткими, без перекреслень чи виправлень, містять підпис відповідальних осіб та печатки підприємств.

Також, жодних неправильних чи неточних записів саме щодо періодів роботи позивача, у зв`язку з чим необхідно підтверджувати трудовий стаж, контролюючим органом не виявлено. Окрім цього, відповідачем також не вказано жодних підстав, за яких таке оформлення записів робить їх недійсними або сумнівними.

Як зазначено вище, єдиною підставою для відмови у врахуванні до стажу позивача вищезазначених періодів роботи є те, що з 01.01.2023 росія призупинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

Проте, на переконання суду, такі посилання відповідача є безпідставними.

Так, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 №1328 Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення (надалі Постанова №1328) Україна вийшла з вищезазначеної Угоди. Вказана постанова набрала чинності 02.12.2022. Отже, до набрання чинності Постановою №1328, Україна як держава-учасниця Угоди повинна виконувати зобов`язання, взяті згідно із Угодою.

Міністерство юстиції України своїм повідомленням від 10.01.2023, яке було опубліковано у Офіційному віснику України від 10.01.2023, підтвердило припинення Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 для України з 19.06.2023.

Відтак, Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 підлягає застосуванню при зарахуванні спірного стажу роботи позивача в рф, оскільки вказана Угода була чинною на момент виникнення спірних правовідносин.

Окрім цього, згідно приписів пункту 2 статті 13 названої Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 3 статті 23 Загальної декларації прав людини, пункту 4 частини 1 Європейської соціальної хартії та статті 46 Конституції України працівники у старості мають право на пенсію, що є основним джерелом існування, яка має забезпечувати достатній життєвий рівень.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у даному випадку і при обставинах, що склались у зв`язку з повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України та військовою агресією по відношенню до громадян України, відповідачем не може бути відмовлено у врахуванні набутого стажу позивача на території російської федерації, а також при обчисленні розміру пенсії заробітної плати (доходу) позивача за періоди роботи на території росії.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність зарахування страхового стажу за період роботи позивача в російській федерації з 30.10.1991 по 30.12.1998; з 31.12.1998 по 17.09.2001; з 18.09.2001 по 31.12.2003 з 05.04.2005 по 15.02.2007.

Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії регламентований статтею 40 Закону № 1058-IV. Так, згідно з частиною першою статті 40 Закону № 1058-IVдля обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

Згідно з підпунктом 3 пункту 2.1 цього Порядку за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії (пункт 2.10 Порядку № 22-1).

Таким чином, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжними відомостями та іншими документами про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 17 березня 2015 року у справі № 21-11а15, від 15 грудня 2015 року у справі № 2-а/576/29/14, та Верховним Судом у постановах від 13 лютого 2018 року у справі№ 358/1179/17, від 24 квітня 2018 року у справі № 686/6278/17, від 12 червня 2019 року у справі № 752/21038/16-а.

На підтвердження отримання заробітної плати за період з 30.10.1991 по 30.12.1998; з 31.12.1998 по 17.09.2001; з 18.09.2001 по 31.12.2003 з 05.04.2005 по 15.02.2007 позивач надав органу пенсійного фонду архівні довідки Публічного акціонерного товариства РН-Західний Сибір №08-1798 від 07.05.2019, відділу адміністрації м. Нижнєвартовськ №С-257 від 13.04.2017; №С-255 від 12.04.2017; №С-265 від 20.04.2017, які містять інформацію про розмір його заробітної плати для обчислення пенсії. Оскільки у спірний період позивачу нарахована та виплачена заробітна плата, роботодавець зобов`язаний був нараховувати та сплачувати страхові внески.

Відповідно до п.7 Порядку №22-1 до заяви про призначення (перерахунок) пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж та довідка про заробітну плату особи за період страхового стажу до 01.07.2000 року, а починаючи з 01.07.2000 року індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку.

Пунктом 17 цього Порядку передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

В той же час п.43 Порядку гарантує, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. На підставі наведеного, вбачається, що дії відповідача, не узгоджуються з положеннями п.п.17 та 43 Порядку №22-1, які зобов`язують його приймати до уваги усі додаткові документи, надані підприємствами, установами та організаціями, архівними установами, а також і фізичними особами та приймати обґрунтовані та розсудливі рішення.

Враховуючи те, що судом зобов`язано відповідача зарахувати у страховий стаж позивача роботу в російській федерації з 30.10.1991 по 30.12.1998; з 31.12.1998 по 17.09.2001; з 18.09.2001 по 31.12.2003 з 05.04.2005 по 15.02.2007, то відповідно до вищевказаного відповідач зобов`язаний врахувати позивачу і заробітну плату, яку він отримував на даних підприємствах.

Згідно із частинами 2 і 3 статті 51 Закону № 2262-XII, перерахунок пенсій, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Архівні довідки про заробітну плату Публічного акціонерного товариства РН-Західний Сибір №08-1798 від 07.05.2019, відділу адміністрації м. Нижнєвартовськ №С-257 від 13.04.2017; №С-255 від 12.04.2017; №С-265 від 20.04.2017 наявні в матеріалах пенсійної справи позивача.

Суд зазначає, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

Отже, наданими позивачем вищезазначеними довідками належним чином підтверджено заробітну плату позивача за періоди роботи з 30.10.1991 по 30.12.1998; з 31.12.1998 по 17.09.2001; з 18.09.2001 по 31.12.2003 з 05.04.2005 по 15.02.2007.

Зазначені документи містять відомості, що є необхідними для перерахунку та виплати позивачу пенсії за віком, тому відповідачем протиправно не враховано зазначені довідки при розгляді заяви позивача про перерахунок призначеної пенсії.

Така позиція суду узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 18 травня 2020 року у справі № 607/1967/17.

Застосовуючи механізм захисту права позивача на пенсію, порушеного відповідачем як суб`єктом владних повноважень, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача у спірних правовідносинах є задоволення позову шляхом прийняття рішення про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи в російській федерації з 30.10.1991 по 30.12.1998; з 31.12.1998 по 17.09.2001; з 18.09.2001 по 31.12.2003 з 05.04.2005 по 15.02.2007 та зобов`язання зарахувати такий стаж. Також про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 27.10.2021 з врахуванням заробітної плати за період з 30.10.1991 по 30.12.1998; з 31.12.1998 по 17.09.2001; з 18.09.2001 по 31.12.2003 з 05.04.2005 по 15.02.2007, визначеної в архівній довідці Публічного акціонерного товариства РН-Західний Сибір №08-1798 від 07.05.2019; в архівних довідках архівного відділу адміністрації м. Нижнєвартовськ про підтвердження розміру заробітної плати №С-257 від 13.04.2017; №С-255 від 12.04.2017; №С-265 від 20.04.2017, з урахуванням раніше виплачених сум.

Згідно з частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення даного позову відповідно до вищенаведених мотивів.

Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до частин першої статті 139 КАС України до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи в російській федерації з 30.10.1991 по 30.12.1998; з 31.12.1998 по 17.09.2001; з 18.09.2001 по 31.12.2003 з 05.04.2005 по 15.02.2007.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в російській федерації з 30.10.1991 по 30.12.1998; з 31.12.1998 по 17.09.2001; з 18.09.2001 по 31.12.2003 з 05.04.2005 по 15.02.2007.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 27.10.2021 з врахуванням заробітної плати за період з 30.10.1991 по 30.12.1998; з 31.12.1998 по 17.09.2001; з 18.09.2001 по 31.12.2003 з 05.04.2005 по 15.02.2007, визначеної в архівній довідці Публічного акціонерного товариства РН-Західний Сибір №08-1798 від 07.05.2019; в архівних довідках архівного відділу адміністрації м. Нижнєвартовськ про підтвердження розміру заробітної плати №С-257 від 13.04.2017; №С-255 від 12.04.2017; №С-265 від 20.04.2017, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяГулкевич Ірена Зіновіївна