Справа № 640/19792/22
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2025 року Справа№640/19792/22

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Шинкарьова І.В, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) про визнання протиправними дій та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) (далі відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) від 27.05.2021 №50487413 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 66 270,33грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.11.2022 відкрито провадження у справі та витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №50487413 та ВП № 65624277. Визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено процесуальний строк.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27.03.2025 прийнято до провадження адміністративну справу. Розгляд справи розпочато спочатку. Зобов`язано відповідача надати належним чином завірені матеріали виконавчого провадження ВП №50487413 та ВП № 65624277.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.05.2021 в межах ВП №50487413 державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) Фоєю Іриною Олександрівною було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану, а саме виконавчого листа №2-2384/2010, виданий 28.07.2011 Голосіївським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» заборгованості у сумі 662 702,33 грн., у зв`язку із поданою стягувачем заявою про повернення.

Відповідно, 08.06.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Павлюком Н.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65735943, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованості в сумі 83 608 доларів США 03 центи, що еквівалентно згідно офіційного курсу НБУ, відповідно до якого 100 доларів США становить 792,63 грн., 662 702 грн. 33 коп., на підставі виконавчого документу №2-2384/2010, виданого 28.07.2011 Голосіївським районним судом м. Києва.

В межах виконавчого провадження № 65735943 приватним виконавцем було винесено ряд постанов, серед них, зокрема і постанова про стягнення основної винагороди приватного виконавця від 08.06.2021.

Таким чином, в межах виконання одного і того самого виконавчого листа №2-2384/2010, виданий 28.07.2011 Голосіївським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» заборгованості у сумі 662 702,33 грн. діє дві постанови про стягнення з боржника винагороди виконавцю. Позивач вважає дані обставини є несправедливими по відношенню до боржника та тягне за собою додаткові витрати.

У додаткових поясненнях представник позивача вказує, що відповідач продовжив вчиняти дії спрямовані на стягнення виконавчого збору. Через такі неправомірні дії державного виконавця, які були спрямовані на настання несприятливих наслідків для позивачки, внаслідок якої остання могла втратити єдиний дохід, позивачка була змушена сплати виконавчий збір. Разом з тим, вказує, що виконавчий лист досі перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Павлюка Н.В., в межах виконавчого провадження відкритого приватним виконавцем також винесена відповідна постанова про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця, що по своїй суті є подвійним стягненням з позивача.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16.04.2025 повторно витребувано копії виконавчого провадження ВП №50487413 та ВП № 65624277.

Відповідачем надано клопотання щодо надання копії матеріалів виконавчого провадження, де вказано, що згідно платіжної інструкції №5605 від 07.02.2024 та платіжної інструкції №112577 від 28.09.2022 виконавчий збір перераховано повністю, виконавче провадження завершено 06.02.2024 на підставі п.9 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження", а саме фактичне виконання. Надати більш детальну інформацію стосовно ВП №50487413 немає можливості, оскільки відповідно до розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 № 1829/5, строк зберігання виконавчих проваджень, яке завершено 27.05.2021, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, 16.03.2016 Державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві Хайдарі Рустамом Рахмановичом, виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 50487413 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2384/2010, виданого Голосіївський р/ суд м. Києва 28.07.2011 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ " Укргазбанк" борг у розмірі 662702,33 грн.

29.05.2017 старшим державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Вересом Василем Володимировичем, винесено постанову про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 50487413 з накладенням арешту на майно, що належить боржнику: все майно, що належить боржнику: ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 728972.56 грн.

18.10.2017 старшим державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Вересом Василем Володимировичем, винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження у виконавчому провадженні № 50487413 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укргазбанк" борг в розмірі 83608 доларів США 03 центи, що еквівалентно згідно офіційного курсу НБУ, відповідно до якого 100 доларів США становить 792,63 грн., 662702 грн. 33 коп. У постанові встановлено, що на виконанні у відділі перебувають відкритті виконавчі провадження стосовно одного й того ж боржника. Постановлено об`єднати виконавчі провадження №50487413, №51613675 у зведене виконавче провадження №54943342.

27.05.2021 державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фоєю Іриною Олександрівною, (постановою від 16.03.2016 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого документу) винесено постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 50487413, з підстав того, що державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження. Ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Постановлено стягнути з боржника: ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі: 66270,23 гривня (UAH).

Також, 27.05.2021 державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фоєю Іриною Олександрівною, при примусовому виконанні, винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ " Укргазбанк" борг в розмірі 83608 доларів США 03 центи, що еквівалентно згідно офіційного курсу НБУ, вдповідно до якого 100 доларів США становить 792,63 грн., 662702 грн. 33 коп., з підстав надходження заява представника стягувача про повернення виконавчого документа. Постановлено виконавчий документ: назва документу: виконавчий лист № 2-2384/2010 виданий 28.07.2011 документ видав: Голосіївський р/ суд м. Києва про: стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ " Укргазбанк" борг в розмірі 83608 доларів США 03 центи, що еквівалентно згідно офіційного курсу НБУ, вдповідно до якого 100 доларів США Реєстраційний номер виконавчого провадження: 50487413 становить 792,63 грн., 662702 грн. 33 коп. повернути стягувачу.

02.06.2021 державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фоєю Іриною Олександрівною, розглянуто заяву стягувача про примусове виконання, та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 65624277 щодо стягнення 66270,23 грн., оскільки документ вступив у законну силу (набрав чинності): 27.05.2021. Постановлено відкрити виконавче провадження з виконання: назва документу: постанова № 50487413 виданий 27.05.2021 документ видав: Голосіївський РВ ДВС у м.Києві ЦМУЮ про: стягнення 66270,23 грн.

06.02.2024 державним виконавцем Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Павленко Владиславом Олеговичем, при примусовому виконанні, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 65624277 щодо стягнення 66270,23 грн, оскільки заборгованість зі сплати виконавчого збору погашена в повному обсязі.

Разом з тим, судом встановлено, що 09.04.2010 Голосіївським районним судом м. Києва було винесено рішення по справі №2-2384/10, яким суд позов Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнив.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість в сумі 83 608 (вісімдесят три тисячі шістсот вісім) доларів США 03 центи, що еквівалентно згідно офіційного курсу НБУ, відповідно до якого 100 доларів США становить 792,63 грн., 662 702 (шістсот шістдесят дві тисячі сімсот дві) грн. 33 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» штрафні санкції в сумі 14 555 (чотирнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять) грн. 12 коп., судовий збір в розмірі 1 700 (одна тисяча сімсот) грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 (сто двадцять) грн., а всього 16 375 (шістнадцять тисяч триста сімдесят п`ять) грн. 12 коп.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 101-Ф/07 від 30.05.2007 звернуто стягнення на предмет іпотеки двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , відповідно до договору іпотеки від 30.05.2007 без оформлення заставної, який є невід`ємною частиною кредитного договору, яка належить іпотекодавцю ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 28.10.1992, зареєстрованого на Товарній будівельно-паливній біржі «Українська біржа», зареєстрованого в реєстрі за № 3/991-630, та зареєстрованого в Київському міському БТІ 10.12.1992 за № 31490.

На підставі вищевказаного рішення було видано три виконавчі листи:

1. Виконавчий лист №2-2384/2010, виданий 28.07.2011 Голосіївським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» заборгованості у сумі 662 702,33 грн.

2. Виконавчий лист №2-2384/2010, виданий 28.07.2011 Голосіївським районним судом м. Києва, про звернення стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 .

3. Виконавчий лист №2-2384/10, виданий 28.07.2011 Голосіївським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» заборгованості у сумі 16 375,12 грн.

З даними виконавчими документами ПАТ «Укргазбанк» звернулось до Голосіївського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві із заявами про відкриття виконавчих проваджень.

У провадженні Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебувало зведене виконавче провадження ВП №54943342, до складу якого входило:

виконавчий лист №2-2384/2010, виданий 28.07.2011 Голосіївським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» заборгованості у сумі 662 702,33 грн. (ВП №50487413);

виконавчий лист №2-2384/2010, виданий 28.07.2011 Голосіївським районним судом м. Києва, про звернення стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 (ВП №51613675).

05.04.2019 ВП №51613675 було закінчено у зв`язку із продажем предмету іпотеки, про що винесено відповідну постанову.

27.05.2021 в межах ВП №50487413 державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) Фоєю Іриною Олександрівною було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану, а саме виконавчого листа №2-2384/2010, виданий 28.07.2011 Голосіївським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» заборгованості у сумі 662 702,33 грн., у зв`язку із поданою стягувачем заявою про повернення.

Відповідно, 08.06.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Павлюком Н.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65735943, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованості в сумі 83 608 (вісімдесят три тисячі шістсот вісім) доларів США 03 центи, що еквівалентно згідно офіційного курсу НБУ, відповідно до якого 100 доларів США становить 792,63 грн., 662 702 (шістсот шістдесят дві тисячі сімсот дві) грн. 33 коп., на підставі виконавчого документу №2-2384/2010, виданого 28.07.2011 Голосіївським районним судом м. Києва.

Отже, у межах виконавчого провадження № 65735943 приватним виконавцем було винесено ряд постанов, зокрема постанову про стягнення основної винагороди приватного виконавця від 08.06.2021, щодо стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" заборгованість в сумі 83608 доларів США 03 центи, що еквівалентно згідно офіційного курсу НБУ, відповідно до якого 100 доларів США становить 792,63 грн., 662702 грн. 33 коп., а саме основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої приватним виконавцем суми, що у випадку стягнення в повному обсязі суми заборгованості за виконавчим документом та в інших випадках, встановлених Законом України «Про виконавче провадження» становить 8360,80 доларів США

Отже, в межах виконання одного і того самого виконавчого листа №2-2384/2010, який виданий 28.07.2011 Голосіївським районним судом м. Києва, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» заборгованості у сумі 662 702,33 грн. діє/діяло дві постанови про стягнення з боржника винагороди виконавцю.

На думку позивача дані обставини є несправедливими по відношенню до боржника та тягне за собою додаткові витрати.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі Закон №1404-VІІІ).

Відповідно до ст. 1 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

На виконання положень ст.26 Закону № 1404-VІІІ виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст.3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно із ч.5 вказаної статті виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому ст.27 цього Закону.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.27 Закону № 1404-VІІІ, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Отже, за змістом ч.2 ст.27 Закону № 1404-VIII сума виконавчого збору обчислюється саме від суми, що підлягає примусовому стягненню з боржника та передачі стягувачу за виконавчим документом.

На виконання вимог ч.4 ст.27 Закону № 1404-VIII, державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Тобто, стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

У відповідності до ч.5 ст.27 Закону № 1404-VIII визначено перелік випадків, коли виконавчий збір не стягується, а саме: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч.6 ст.27 Закону № 1404-VIII у разі наступних пред`явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

Приписами ст.40, 42 Закону № 1404-VІІІ передбачено порядок винесення постанови про стягнення виконавчого збору.

Так, вимогами ч.3 ст.40 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених п.1, 3, 4, 6 ч.1 ст.37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених п.1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого ч.9 ст.27 цього Закону), 11, 14 і 15 ч.1 ст.39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

В силу приписів ч.4 ст.42 Закону № 1404-VІІІ на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження (до яких ч.1 ст.42 Закону відносить також виконавчий збір) виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

З системного аналізу наведених правових норм можна дійти висновку про те, що стягнення виконавчого збору відбувається безпосередньо в процесі примусового виконання рішення. Виконавчий збір за своєю правовою природою не є санкцією, що застосовується за невиконання рішення суду, а є платою за вчинення дій, пов`язаних з примусовим виконанням виконавчого документу, що здійснюються органами державної виконавчої служби, тобто є державним збором (платою) за таку процедуру.

При цьому стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання.

Разом з цим, примусове виконання рішень, зазначених у ст.3 цього Закону, може здійснювати приватний виконавець, зокрема, за заявою стягувача. Під час примусового виконання рішень приватний виконавець може вчиняти заходи, визначені у ст.10 Закону № 1404-VIII.

Основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору (ч.3 ст.45 Закону №1404-VІІІ).

Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначені в Законі України № 1403-VIII від 02.06.2016 «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі - Закон № 1403-VIII).

Згідно зі ст.31 Закону № 1403-VIII за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення (ч.6 ст.31 Закону № 1403-VIII).

Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) ч.7 ст.31 Закону № 1403-VIII.

Таким чином, основна винагорода - це винагорода приватного виконавця за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до повного або часткового виконання рішення та стягується з боржника в розмірі, пропорційному до фактично стягнутої суми. Право на стягнення суми основної винагороди, визначеної у постанові про стягнення основної винагороди, залежить від того чи виконане рішення в повному або частковому обсязі внаслідок дій приватного виконавця.

Аналізуючи наведені норми в контексті спірних правовідносин, суд зазначає, що стягувачу надано право самостійно обирати спосіб виконання судового рішення крім випадків, встановлених законом, яке полягає, зокрема, у можливості стягувача самостійно, на власний розсуд або звернутись до державного виконавця, або обрати приватного виконавця та співпрацювати із ним відповідно до договірних умов.

Наведене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 29.01.2021 у справі № 640/13434/19.

Як вже встановлено судом, на примусовому виконанні у відділі Голосіївського районного державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-2384/2010, виданого Голосіївський районним судом м. Києва 28.07.2011, зокрема щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ " Укргазбанк" борг у розмірі 662702,33 грн.

27.05.2021 державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фоєю Іриною Олександрівною, (постановою від 16.03.2016 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого документу) винесено постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 50487413, з підстав того, що державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження. Статтею 27 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Постановлено стягнути з боржника: ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі: 66270,23 гривня (UAH).

Також, 27.05.2021 державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фоєю Іриною Олександрівною, при примусовому виконанні, винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ " Укргазбанк" борг в розмірі 83608 доларів США 03 центи, що еквівалентно згідно офіційного курсу НБУ, вдповідно до якого 100 доларів США становить 792,63 грн., 662702 грн. 33 коп., з підстав надходження заява представника стягувача про повернення виконавчого документа. Постановлено виконавчий документ: назва документу: виконавчий лист № 2-2384/2010 виданий 28.07.2011 документ видав: Голосіївський р/ суд м. Києва про: стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ " Укргазбанк" борг в розмірі 83608 доларів США 03 центи, що еквівалентно згідно офіційного курсу НБУ, вдповідно до якого 100 доларів США Реєстраційний номер виконавчого провадження: 50487413 становить 792,63 грн., 662702 грн. 33 коп. повернути стягувачу.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюком Н.В. від 08.06.2021 відкрито виконавче провадження № 65735943 з виконання виконавчого листа №2-2384/2010, виданого Голосіївський районним судом м. Києва 28.07.2011, зокрема щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ " Укргазбанк" борг у розмірі 662702,33 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого від 08.06.2021 вирішено стягнути з позивача основну винагороду приватного виконавця у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню за виконавчим документом, а саме 8360,80 доларів США. (10% від суми заборгованості за виконавчим документом: 83608,03 доларів США)

При цьому, слід зазначити, що у разі звернення стягувача до приватного виконавця для реалізації права на повторне пред`явлення виконавчого документу до виконання, передбаченого п.5 ст.37 Закону № 1404-VIII, виникає ситуація, в якій боржник має сплатити і винагороду приватному виконавцю за постановою приватного виконавця про стягнення основної винагороди і виконавчий збір за постановою державного виконавця про стягнення виконавчого збору.

Разом з цим, п.1 ч.1 ст.42 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що кошти виконавчого провадження складаються з виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому ст.27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця.

З аналізу наведеної норми слідує, що законодавець чітко передбачив можливість стягнення з боржника лише одного з видів коштів виконавчого провадження.

Крім того, згідно п.5 частини ст.27 Закону № 1404-VIII у разі виконання рішення приватним виконавцем виконавчий збір не стягується.

Розглядаючи питання подвійного стягнення плати державному і приватному виконавцям за виконання одного й того ж виконавчого документа, Верховний Суд у постанові від 21.07.2022 у справі № 320/6215/19 зазначив про те, що Закон № 1404-VIII містить прогалину у правовому регулюванні процедури стягнення з боржників виконавчого збору і основної винагороди за виконання одного й того ж виконавчого документа.

Так, з одного боку, Закон не визначає порядку, умов чи підстав для припинення стягнення виконавчого збору з боржників у випадку подальшого пред`явлення стягувачами виконавчого документа до виконання приватним виконавцям.

Натомість з іншого боку, норми законодавства, що стосуються умов і підстав стягнення винагороди приватними виконавцями, не містять приписів, які б обмежували їхні права на отримання винагороди за вчинення виконавчих дій у разі, коли виконавчий лист попередньо перебував на виконанні в державного виконавця.

Так, виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду і завершальною стадією судового провадження. Виконавче провадження, серед іншого, здійснюється з дотриманням такої засади як справедливість.

Стягнення з боржника виконавчого збору й основної винагороди за виконання одного судового рішення тягне за собою додаткові витрати. Ця обставина може розглядатися як накладання непропорційного і надмірного тягаря на боржника, що зачіпає його право власності.

Така невизначеність законодавчого регулювання окреслених правовідносин має наслідком потребу застосування аналогії закону (права).

Як уже було зазначено вище, виконавче законодавство не ставить право приватного виконавця на отримання основної винагороди у залежність від тієї обставини, що на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби перебуває постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору. Це право залежить від того, чи виконане рішення в повному або частковому обсязі внаслідок дій приватного виконавця.

На противагу цьому, виконавче законодавство містить норму, у якій обумовлений випадок, коли виконавчий збір не стягується або припиняється стягуватися у зв`язку із участю приватного виконавця у процедурі виконання того ж самого виконавчого документа.

Так, ч.8 ст.27 Закону № 1404-VIII встановлено, що «під час передачі виконавчого документа від органу державної виконавчої служби приватному виконавцю виконавчий збір не стягується, якщо він не був стягнутий на момент передачі. У разі стягнення частини виконавчого збору на момент передачі виконавчого документа приватному виконавцю стягнута частина виконавчого збору поверненню не підлягає».

На відміну від інших положень виконавчого законодавства, тільки ця норма Закону № 1404-VIII регулює подібні суспільні правовідносини.

Так, вона містить правило стосовно неможливості подальшого стягнення виконавчого збору, якщо надалі виконавчий документ буде виконувати не державний, а приватний виконавець.

Як зазначено у згаданій вище постанові Верховного Суду у справі № 320/6215/19, логічний і цільовий способи тлумачення ч.8 ст.27 Закону свідчать, що у вказаному випадку її приписи мають імперативний характер і встановлюють пряму заборону стягувати (перший абзац) або продовжувати стягнення виконавчого збору (другий абзац).

Указана норма спрямована на те, щоб не допустити одночасного стягнення з боржника виконавчого збору і основної винагороди. Ця норма покликана уникнути подвійної плати боржником зазначених коштів. Тож її застосування дозволяє вирішити спір стосовно справедливості подвійного стягнення плати державному і приватному виконавцям за виконання одного й того ж виконавчого документа.

За правилами ч.6 ст.7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону).

На основі цього Верховний Суд дійшов висновку, що для вирішення цієї проблеми та з метою ефективного захисту прав й інтересів осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень до подібних правовідносин слід застосувати за аналогією закону ч.8 ст.27 Закону № 1404-VIII.

Щодо застосування ч.8 ст.27 Закону № 1404-VIII до спірних правовідносин Верховний Суд зазначив, що у разі коли державний виконавець повернув виконавчий лист за заявою стягувача і розпочав стягнення виконавчого збору, а стягувач після цього пред`явив цей лист до виконання приватному виконавцю, який у свою чергу відкрив виконавче провадження й виніс постанову про стягнення основної винагороди у розмірі 10 відсотків від фактично стягнутих сум, то надалі виконавчий збір не стягується.

Правовою основою для закінчення виконавчого провадження зі стягнення виконавчого збору у подібному випадку слід розглядати як загальні підстави, перелік яких наведений у ч.1 ст.39 Закону № 1404-VIII, так і ч.8 ст.27 цього Закону, яка у таких обставинах має характер спеціальної підстави для закінчення виконавчого провадження.

Зважаючи на вжиті у ч.8 ст.27 Закону № 1404-VIII часові маркери для її застосування: то застосування аналогії закону до правовідносин дозволяє дійти висновку, що право на захист виникає з дня відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження з виконання того самого документа, який раніше був на виконанні у державного виконавця.

Водночас суд звертає увагу, що у розглядуваній Верховним Судом справі виконавчий документ, як і в цій справі, не передавався від державного виконавця до приватного, а був повернутий стягувачу, який в подальшому самостійно звернувся до приватного виконавця.

З огляду на приписи ч.5 ст.242 КАС України суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 21.07.2022 у справі № 320/6215/19.

Крім того, як наголосив Верховний Суд у постанові від 13.04.2023 у справі №160/695/22, Закон №1404-VIII містить прогалину у правовому регулюванні процедури стягнення з боржників виконавчого збору і основної винагороди за виконання одного й того ж виконавчого документа.

З одного боку, Закон №1404-VIII не визначає порядку, умов чи підстав для припинення стягнення виконавчого збору з боржників у випадку подальшого пред`явлення стягувачами виконавчого документа до виконання приватним виконавцям.

З іншого боку, норми законодавства, що стосуються умов і підстав стягнення винагороди приватними виконавцями, не містять приписів, які б обмежували їхні права на отримання винагороди за вчинення виконавчих дій у разі, коли виконавчий лист попередньо перебував на виконанні у державного виконавця.

Верховний Суд у вищевказаній постанові від 13.04.2023 у справі №160/695/22 зазначив, що з-поміж учасників виконавчого провадження в рамках спірних правовідносин у зв`язку з неповнотою законодавчого регулювання саме боржник перебуває у найбільш уразливому становищі, якого зобов`язано сплатити двічі за виконання одного й того ж виконавчого документа.

При цьому, Верховний Суд наголосив, що питання подвійного стягнення плати державному і приватному виконавцям за виконання одного й того ж виконавчого документа є несправедливим з огляду на те, що стягнення виконавчого збору чи основної винагороди одночасно як таких, є неприпустимим. Тобто у контексті вирішення адміністративного спору Верховний Суд дійшов висновку, що з точки зору дотримання засад виконавчого провадження, передбачених зокрема п.5 ч.1 ст.2 Закону №1404-VIII, справедливим може бути лише стягнення однієї з указаних сум.

Підсумовуючи вищенаведене та обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне, визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення виконавчого збору від 27.05.2021 у ВП № №50487413, яка винесена в межах примусового виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва за виконавчим листом № 2-2384/2010 від 28.07.2011.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, перевіривши обґрунтованість доводів позивача, оцінивши надані докази сторонами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 139 КАС України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.9, 19, 72-79, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ) до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) (03022, м. Київ, вул. Ломоносова, 22/15) про визнання протиправними дій та скасування постанови, задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення виконавчого збору від 27.05.2021 у ВП № №50487413, яка винесена в межах примусового виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва за виконавчим листом № 2-2384/2010 від 28.07.2011.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн.

Рішення складено у повному обсязі 03.06.2025.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі застосування судом ч.3 ст.243 КАС України строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками

Суддя І.В. Шинкарьова