Справа № 380/245/25
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2025 рокусправа № 380/245/25
місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в:

І. Стислий виклад позицій учасників справи

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області , місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, у якій просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівський області щодо відмови нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої на виконання рішення суду від 19.05.2020 у справі №380/1456/20 в сумі 13598,64грн та виплаченої 18.10.2024 відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", з урахуванням приросту індексу споживчих цін (інфляції) за період затримки виплати пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівський області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 за рахунок коштів Пенсійного фонду України компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої на виконання рішення суду від 19.05.2020 у справі №380/1456/20 в сумі 13598,64грн та виплаченої 18.10.2024, відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", з урахуванням приросту індексу споживчих цін (інфляції) за період затримки виплати пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Головне управління ПФУ у Львівській області на виконання рішення суду здійснило нарахування доплати пенсії у розмірі 7864,06 грн та 5734,58 грн згідно з розрахунками відповідно на загальну суму 13598,64 грн без її виплати, оформивши її як заборгованість, виплата якої здійснюється за окремою бюджетною програмою у порядку черговості за датою набрання законної сили рішенням суду, а саме 29.09.2020. 18.10.2024 на картковий пенсійний рахунок позивача надійшли кошти у сумі 13598,64грн, що відповідає нарахуванням на виконання зазначеного рішення суду. Про здійснення виплати відповідач повідомив позивача листами від 18.10.2024 №1300-5203-8/175265 та №1300-5203-8/175268. При цьому виплата зазначеної доплати пенсії проведена без нарахування та виплати компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати. Враховуючи те, що виплата доплати пенсії за рішенням суду від 19.05.2020 у справі № 380/1456/20 у сумі 13598,64 грн проведена відповідачем без нарахування та виплати компенсації втрати частини доходу, зокрема пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, передбаченої частиною другою статті 55 Закону № 2262-ХІІ, згідно якої нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, позивач 31 жовтня 2024 року звернувся до Головного управління ПФУ у Львівській області з заявою щодо здійснення у добровільному порядку нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів за своєчасно не виплачену пенсію (13598,64 грн), нараховану на виконання рішення суду від 19.05.2020 у справі №380/1456/20 (набрало законної сили 29.09.2020), відповідно до «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159, з урахуванням індексу споживчих цін (інфляції) за період з 01 жовтня 2020 року по 30 вересня 2024 року включно. Відповідач відмовив позивачу у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходу при перерахунку пенсії, що стало підставою для звернення до суду із позовом.

28.01.2025 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти задоволенні позову заперечує. Відзив обґрунтований тим, що відповідно до положень статі 6 Закону України № 2050-III компенсацій виплачують за рахунок коштів відповідного бюджету підприємства, установи організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на х виплату з бюджету. Вказані норми також передбачені у п. 6 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати, а саме що компенсація проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати. Отже, із зазначених норм слідує, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь - яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Водночас, звертаємо увагу суду на наявність визначення «з вини органу». Натомість, наявність вини в даному випадку відсутня, оскільки як зазначалось вище, нарахована сума доплати на виконання судового рішення виплачена позивачу за рахунок коштів Державного бюджету України на фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами у межах виділених асигнувань. Відповідач вважає, що в даному випадку відсутній факт несвоєчасної виплати та вини Головного управлінням щодо виплати нарахованої суми доплати на виконання судового рішення від 19.05.2020 у справі № 380/1456/20.

06.02.2025 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій він просив позов задовольнити повністю. Вказана відповідь обґрунтована тим, що аналіз норм статей 1, 2, 4 Закону № 2050-П та Порядку № 159 свідчить, що ними фактично встановлено (визначено) обов`язок відповідного підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання (у цьому випадку органу Пенсійного фонду України) у разі порушення встановлених строків виплати доходу (в тому числі пенсії) громадянам провести їх компенсацію (нарахувати та виплатити) добровільному порядку в тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості з перерахованої пенсії. Аналіз наведених нормативних актів дає підстави вважати, що основною умовою для виплати позивачу передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком № 159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих походів, зокрема пенсії. При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу не відповідає ознакам платежу, що має разовий характер, оскільки зумовлена порушенням строків сплати відповідачем пенсії, що носило триваючий характер, про що свідчать розрахунки на доплату пенсії на суму 7864,06 грн. за період з січня 2018 року по листопад 2020 року та на суму 5734,58 грн. за період з березня по вересень 2019 року помісячно включно. Однак відповідач заявляє, що зазначена доплата в сумі 13598,64 грн. на виконання судового рішення являється разовим доходом, відтак одноразовий платіж не включено до переліку грошових доходів, що підлягають компенсації. Позивач вважає, що таке твердження відповідача є помилковим, оскільки нарахування зазначеної суми пенсії носило триваючий характер і являється сумарним здобутком щомісячних доплат пенсії за період з січня 2018 року по листопад 2020 року та з березня по вересень 2019 року помісячно включно, яке зумовлене тим, що відповідач проводив нарахування та виплату пенсії в указані вище періоди не в повному розмірі, про що зазначено у рішенні суду. Отже, виплата нарахованої пенсії в сумі 13598,64 грн. на виконання судового рішення не являється разовим доходом та згідно з п. 3 Порядку № 159 такі грошовий дохід як пенсія не має разового характеру, а тому підлягає компенсації. У зв`язку з цим, виплата компенсації проводиться незалежно від порядку і підстав її нарахування саме пенсійним органом добровільно чи на виконання судового рішення.

ІІ. Рух справи

Ухвалою від 13.01.2025 суддя прийняв позовну заяву до розгляду й відкрив провадження у справі.

Заходи забезпечення позову та доказів, у тому числі шляхом їх витребування, не вживались.

ІІІ. Фактичні обставини справи

3 01 грудня 2000 року позивачу призначено довічну пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з розрахунку 74% відповідних сум грошового забезпечення при відповідній вислузі років (28 років), про що зазначено в протоколі про призначення пенсії за вислугою строків служби від 01.12.2000 та довідці №212 від 14.01.2020.

Головне управління ПФУ у Львівській області на виконання рішення суду здійснило нарахування доплати пенсії у розмірі 7864,06 грн та 5734,58 грн згідно розрахунків відповідно на загальну суму 13598,64 грн без її виплати, оформивши її як заборгованість, виплата якої здійснюється за окремою бюджетною програмою у порядку черговості за датою набрання законної сили рішенням суду, а саме 29.09.2020.

18 жовтня 2024 року на картковий пенсійний рахунок позивача надійшли кошти у сумі 13598,64 грн, що відповідає нарахуванням на виконання зазначеного рішення суду. Про здійснення виплати відповідач повідомив позивача листами від 18.10.2024 №1300-5203-8/175265 та № 1300-5203-8/175268.

При цьому виплата зазначеної доплати пенсії проведена без нарахування та виплати компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Відповідач у листі-відповіді від 12.11.2024 за № 25254-27357/M-52/81300/24 зазначив, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.05.2020 у справі №380/1456/20 Головним управлінням виконано, оскільки доплату, нараховану на виконання рішення суду у розмірах 7760,06 грн та 5734,58 грн (разом 13598,64 грн) виплачено відомостями жовтня 2024 року. При цьому, довідкою від 08.11.2024 за № 4796 про доходи за жовтень 2024 року відповідач підтвердив, що мій дохід (розмір пенсії) за жовтень 2024 року складає 28624,37 грн, в т. ч. виплата за рішенням суду від 19.05.2020 у справі № 380/1456/20 у розмірі 13598,64 грн.

Відповідач у листі-відповіді також зазначив, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.05.2020 у справі № 380/1456/20 на Головне управління ПФУ у Львівській області не покладено жодних зобов`язань щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів при перерахунку пенсії та про те, що підстави для нарахування та виплати компенсації відсутні.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати йому компенсації за несвоєчасну виплату сум пенсії за період моменту виникнення права на зазначені виплати по день їх фактичної виплати, звернувся до суду з відповідним позовом.

IV. Позиція суду

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, визначає Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262).

Статтею 51 Закону № 2262 визначено, що при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Згідно з частинами 1, 4 статті 63 Закону № 2262 перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Так, питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати врегульовано Законом України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (далі - Закон № 2050-ІІІ).

Стаття 1 Закону № 2050-ІІІ передбачає, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

За приписами статті 2 Закону № 2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру:

- пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством);

- соціальні виплати; стипендії;

- заробітна плата (грошове забезпечення);

- сума індексації грошових доходів громадян;

- суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

- суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Відповідно до статті 3 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Зі змісту вказаних норм слідує, що їх дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Виплата громадянам суми компенсації провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати нарахованих доходів у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (стаття 4 Закону № 2050-ІІІ).

З метою реалізації Закону № 2050-ІІІ постановою Кабінету Міністрів України 21.02.2001 № 159 затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок № 159).

Пункти 1, 2 Порядку № 159 відтворюють положення Закону № 2050-ІІІ та конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

Згідно з абзацу 1 пункту 4 Порядку № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

З системного аналізу наведених правових норм вбачається, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких основних умов:

- нарахування належних доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії);

- порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання);

- затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців;

- зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги;

- доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).

Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду України від 11.072017 № 21-2003а16, Верховного Суду від 22.06.2018 у справі № 810/1092/17, від 13.01.2020 у справі № 803/203/17 та від 15.10.2020 у справі № 240/11882/19.

Тому у випадку бездіяльності органу Пенсійного фонду щодо виплати сум пенсії, позивач має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за умови покладення на відповідача відповідним нормативно - правовим актом обов`язку здійснити виплату належних позивачу сум.

Положеннями статті 55 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-XII) передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Тобто, основною умовою для виплати громадянину, передбаченої статею 2 Закону №2050-ІІІ, статею 55 Закону №2262-XII та Порядком №159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі №522/5664/17, від 20.02.2018 у справі №336/4675/17, від 05.10.2018 у справі №162/787/16-а.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки, щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Головне управління ПФУ у Львівській області на виконання рішення суду здійснило нарахування доплати пенсії у розмірі 7864,06 грн та 5734,58 грн згідно з розрахунками відповідно на загальну суму 13598,64 грн без її виплати, оформивши її як заборгованість, виплата якої здійснюється за окремою бюджетною програмою у порядку черговості за датою набрання законної сили рішенням суду, а саме 29.09.2020.

18.10.2024 на картковий пенсійний рахунок позивача надійшли кошти у сумі 13598,64грн, що відповідає нарахуванням на виконання зазначеного рішення суду. Про здійснення виплати відповідач повідомив позивача листами від 18.10.2024 №1300-5203-8/175265 та № 1300-5203-8/175268.

Оскільки вказана сума коштів була виплачена позивачу без врахування компенсації втрати частини грошових доходів (частини пенсії) у зв`язку з порушенням строків її виплати, то позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою, в якій просив провести розрахунок та виплатити йому компенсацію втрати частини доходу (пенсії) у зв`язку з порушенням строків виплат частини пенсії згідно судового рішення.

На виконання цього ж рішення суду відповідач здійснив перерахунок пенсії з 01.01.2018 та перераховано на картковий рахунок позивача кошти в розмірі 13598,64 грн, що підтверджується випискою по картковому рахунку на зазначену суму.

Отже, остаточна виплата позивачу доходу у вигляді пенсійної заборгованості за період з 01.01.2018 відбулась лише 18.10.2024, що свідчить про несвоєчасне нарахування та виплату сум пенсії.

Суд підкреслює, що пенсія за своєю сутністю є періодичним платежем і виплачується щомісячно, а за приписами статті 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія. Будь - яких інших умов та порядку виплати пенсії, як от розстрочення чи відстрочення виплати, виплата пенсії частинами тощо, вищезгаданий Закон, який має вищу юридичну силу відносно постанов Кабінету Міністрів України, які є підзаконними нормативно - правовими актами, не встановлює.

У постанові від 29.09.2022 у справі №520/1001/19 Верховний Суд наголошував на тому, що дія Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії). У цій же постанові колегія суддів вказувала, що законодавець пов`язав виплату компенсації із виплатою заборгованості доходу, тобто і компенсація, і заборгованість по доходу провадиться в одному місяці. Аналогічний висновок щодо застосування тих самих норм права у подібних правовідносинах викладено й у постановах Верховного Суду від 16.05.2019 у справі №134/89/16-а, від 10.02.2020 у справі №134/87/16-а, від 05.03.2020 у справі №140/1547/19 та застосована у постанові від 20.10.2022 у справі №140/862/19, де зауважено, що законодавець пов`язує виплату компенсації втрати частини доходів з виплатою основної суми доходу.

Наявність вини відповідного пенсійного органу також не визначена як обов`язкова умова для нарахування та виплати компенсації, щодо якої у спірних відносинах виник спір, й це узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 01.05.2023 у справі №380/23651/21.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

Водночас, згідно з пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статті 1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Отже, перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у спосіб визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті компенсації за період затримки виплати пенсії з 01.01.2018 по 18.10.2024 та з метою відновлення порушених прав та інтересів позивача зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.05.2020 у справі №380/1456/20 за період з 01.01.2018 до дня фактичної виплати донарахованої частини пенсії, тобто до 18.10.2024.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

V. Судові витрати.

Відповідно до положень статті 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 243, 244, 245 КАС України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівський області щодо відмови нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої на виконання рішення суду від 19.05.2020 у справі №380/1456/20 в сумі 13598,64грн за період затримки виплати пенсії з 01.01.2018 по 18.10.2024 відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", з урахуванням приросту індексу споживчих цін (інфляції) за період затримки виплати пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівський області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 за рахунок коштів Пенсійного фонду України компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої на виконання рішення суду від 19.05.2020 у справі №380/1456/20 в сумі 13598,64 грн за період затримки виплати пенсії з 01.01.2018 по 18.10.2024, відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", з урахуванням приросту індексу споживчих цін (інфляції) за період затримки виплати пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області , місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10 на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Гулик Андрій Григорович