Справа № 461/8869/24
Суддя: Мисько Х. М.
Дата ухвалення: 2025-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/8869/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2025 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова

в складі: головуючого судді Мисько Х.М.

за участю: секретаря судового засідання Євтушенка В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Львові справу за адміністративним позовом адвоката Бабій Ірини Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної митної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Бабій І.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до Львівської митниці Державної митної служби України, в якому просить змінити п.2 постанови Львівської митниці від 22.10.2024 року у справі про порушення митних правил № 1073/20900/24, в частині стягнення штрафу, а саме стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці штраф у розмірі 30 відсотків від вартості переміщуваних речей.

Свої вимоги мотивує тим, що постановою Львівської митниці від 22.10.2024 року у справі про порушення митних правил № 1073/20900/24, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 2 ст.471 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 30 відсотків вартості товарів, що складає 159 246, 20 грн. Позивач зазначає, що в основу визначення розміру штрафних санкцій відповідачем покладено висновок Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень від 02.10.2024 № -0318 . Згідно висновку Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень від 02.10.2024 № -0318 вартість аксесуарів та запчастини до велосипедів в асортименті загальною кількістю 1214 шт. становить 531 044,87 грн. Представник позивача вказує, що матеріали справи не містять доказів, що експерт був повідомлений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. З урахуванням наведеного, вважає, що висновки Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи, яка є підрозділом митного органу, побудовані по суті на припущеннях, що виключає можливість їх застосування як належного та допустимого доказу у цій справі. За наведених підстав, представник позивача вважає адміністративний позов підставним та просить його задовольнити.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 07.11.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі за позовом адвоката Бабій Ірини Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної митної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил.

19.11.2024 року представником відповідача Львівської митниці Державної митної служби України скеровано відзив на адміністративний позов.

Відзив вмотивований тим, постановою Львівської митниці від 22.10.2024 року у справі про порушення митних правил № 1073/20900/24, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 2 ст.471 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 30 відсотків вартості товарів, що складає 159 246, 20 грн. Представник відповідача зазначає, що в матеріалах справи від 06.09.2024 року №1073/20900/24 відсутні будь-які товаросупровідні документи, оскільки такі з самого початку при в`їзді в пункт пропуску «Мостиська» позивачем до митного контролю не надавалися. Крім того, представник відповідача вказує, що висновок від 02.10.2024 № - 318, складений уповноваженим органом, відповідає вимогам закону, є належним та допустимим доказом, а тому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 16.2.2024 року призначено справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної митної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил судову товарознавчу експертизу.

02.05.2025 року на адресу суду скеровано висновок Львівського науково дослідного експертно - криміналістично центру №СЕ-19/114-25/3026-ТВ від 24.04.2024 року.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 05.05.2025 року відновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної митної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил.

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Представник позивача Бабій І.М. скерувала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, позов підтримав, просила такий задовольнити, врахувавши дані висновку Львівського науково дослідного експертно - криміналістично центру №СЕ-19/114-25/3026-ТВ від 24.04.2024 року .

Представник відповідача Львівської митниці в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд постановив проводити розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

На підставі ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст.55 Конституції України, кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, під час розгляду оскаржуваної постанови суд має з`ясувати, чи прийнята вона на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що згідно протоколу про порушення митних правил № 1073/20900/23 від 06.09.2024 року, 6 вересня 2024 року близько 12 години 15 хвилини в зону митного контролю МАПП «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці заїхав транспортний засіб з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який прямував з Республіки Польща в Україну, по смузі руху «червоний коридор». У ході проведення митного огляду транспортного засобу було виявлено наступний товар: аксесуари та запчастини до велосипедів в асортименті загальною кількістю 1214 шт. Дійсно, даний товар, у встановленому порядку не був задекларований і був виявлений під час проведення митного контролю транспортного засобу. Дії ОСОБА_1 , митним органом кваліфіковано за ч. 2 ст.471 МК України, як переміщення через митний кордон України вищевказаного товару шляхом недекларування, тобто, не заявлення за встановленою формою точних відомостей про нього, а саме про його наявність та кількість.

Згідно із висновком Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень від 02.10.2024 № -0318 вартість аксесуарів та запчастини до велосипедів в асортименті загальною кількістю 1214 шт. становить 531 044,87 грн.

Постановою Львівської митниці Держмитслужби України від 22.10.2024 року у справі про порушення митних правил № 1073/20900/24, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 2 ст.471 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 30 відсотків вартості товарів, що складає 159 246, 20 грн.

Відповідно до ст.5 КАС України, кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такі ж норми містяться і в ст. 280 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП (як і передбачено ст. 495 МК України), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України, митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 Митного кодексу (далі - МК України), порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Статтею 487 МК України встановлено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 2 статті 471 Митного кодексу України передбачена адміністративна відповідальність за недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи, яка полягає в не заявленні за встановленою формою точних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби, що підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів і предметів через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Таким чином, обов`язковою кваліфікуючою ознакою складу даного адміністративного правопорушення є умисел на його вчинення.

Разом з цим, санкція ч. 2 ст.471 МКУкраїни передбачає накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 30 відсотків вартості товарів, відтак, розмір штрафу покладається в основу рішення суб`єкта владних повноважень, постанова носить обов`язків характер, підлягає безумовному виконанню, є виконавчим документом та відповідно від встановлення митної вартості переміщуваних речей залежить розмір міри відповідальності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також розмір розмитнення товару.

В основу визначення розміру штрафних санкцій відповідачем покладено висновок №-0888 Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України, відповідно до якого загальна вартість вилучених предметів в справі про порушення митних правил № 1287/20900/23, становить 814 881,10 грн.

Відповідно до частини другої статті 357 МК України, дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених митним органом. Зазначені дослідження (аналізи, експертизи) проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами.

Статтею 515 Митного кодексу України регламентовано право особи, щодо якої порушено справу про порушення митних правил, на проведення за її рахунок незалежної експертизи. Водночас, нормами вказаної статті передбачено вчинення процесуальної дії щодо призначення експертизи виключно посадовою особою органу доходів і зборів, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил.

Як визначено у ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до п. 1.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) далі за текстом Інструкція, основними видами (підвидами) експертизи є в тому числі 1.2.4. товарознавча експертиза: машин, обладнання, сировини та товарів народного споживання; автотоварознавча; транспортно-товарознавча; військового майна, техніки та озброєння.

Згідно з Розділом ІV Науково методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) далі за текстом Рекомендації, встановлено, що основним завданням товарознавчої експертизи є: визначення вартості товарної продукції; визначення належності товарів до класифікаційних категорій, які прийняті у виробничо-торговельній сфері; визначення характеристик об`єктів дослідження відповідно до вимог Українського класифікатора товарів зовнішньої економічної діяльності; визначення змін показників якості товарної продукції; установлення способу виробництва товарної продукції: промисловий чи саморобний, підприємства-виробника, країни-виробника; визначення відповідності упакування і транспортування, умов і термінів зберігання товарної продукції до вимог чинних правил.

Відповідно до висновку Львівського науково дослідного експертно криміналістичного центру за результатами проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/114-25/3026-ТВ від 24.04.2024 року, вартість об`єктів дослідження, вилучених, згідно із протоколом про порушення митних правил №1073/20900/24, без врахування мита, ПДВ та інших обов`язкових платежів станом на 06.09.2024 року становила 384035,26 грн.

Оскільки вказаний висновок експертизи складено атестованим судовим експертом Львівського НДІ судових експертиз, попередженим про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України за надання завідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків, він узгоджуються з іншими доказами у справі, то суд має достатні підстави вважати саме зазначений висновок об`єктивним та таким, який підтверджує дійсну вартість вилучених у ОСОБА_2 товарів.

Виходячи з наведеного, оскільки об`єктивно встановлено, що вартість переміщуваного ОСОБА_1 через митний кордон товару становить 384035,26 грн., відтак розмір штрафу становить 115 210,58 грн. (384035,26 грн. * 30%), який не буде надмірним тягарем для позивача та буде справедливим балансом між публічним інтересом і ступенем втручання у право мирного володіння майном і відповідатиме фактично встановленим обставинам справи.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до частини 2 цієї статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно зі ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 286 КАС України, що узгоджується з приписами пункту 4 частини першої статті 293 КУпАП України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на такі законодавчі приписи, судом у межах своїх повноважень встановлено підстави для зміни застосованого щодо ОСОБА_1 стягнення в сторону пом`якшення з урахуванням вартості товару згідно із висновком Львівського науково дослідного експертно криміналістичного центру за результатами проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/114-25/3026-ТВ від 24.04.2024 року.

Крім того, понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме сплачений судовий збір в розмірі 605,60 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача згідно з вимогами ч.1 ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

позов адвоката Бабій Ірини Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної митної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил задоволити.

Змінити захід стягнення, накладеного на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.471 МК України, постановою заступника начальника Хомутянського Віталія Володимировича від 22.10.2024 року із штрафу в розмірі 30 відсотків вартості товарів, що становить 531044,87, на штраф в розмірі 30 відсотків вартості товарів, що становить 115 210,58 грн.

Стягнути з Львівської митниці Державної митної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 04.06.2025 року.

Позивач:

ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Відповідач:

Львівська митниця Державної митної служби України (адреса: 79008, м.Львів, вул. Костюшка, 1, код )

Суддя Мисько Х.М.