Справа № 500/2421/25
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2421/25

04 червня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Генерального штабу Збройних Сил України, у якому просить визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді на її запит від 07.04.2025, зобов`язати відповідача надати відповідь на запит.

Позов обґрунтовано тим, що чоловік ОСОБА_1 при виконанні бойового завдання загинув внаслідок артилерійського обстрілу, йому посмертно присвоєно звання Почесний Громадянин міста Тернополя. 07.04.2025 позивачка звернулася із запитом в Генеральний штаб Збройних Сил України з проханням надати інформацію чи передані відомості про її чоловіка ОСОБА_2 для занесення його імені до Книги пам`яті та просила вказати точну дату передачі таких відомостей. Відповідач відповідь на запит по суті не надав та не повідомив про продовження строків розгляду отриманого запиту, чим порушив вимоги частини першої статті 20 Закону України Про доступ до публічної інформації від 13.01.2011 №2939-VI (далі - Закон №2939-VI)

Позивачка вказану бездіяльність відповідача вважає протиправною, у зв`язку з чим звернулася до суду з цим позовом.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено судовий розгляд справи проводити суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у строк, встановлений частиною другою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Ухвалою суду від 09.05.2025 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

19.05.2025 надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач проти позову заперечує та зазначає, що Генеральним штабом Збройних Сил України ведеться постійна робота щодо уточнення та передачі даних загиблих/померлих військовослужбовців Збройних Сил України до структурного підрозділу Міністерства оборони України.

Зазначає, що під час активної фази бойових дій з об`єктивних причин неможливо складати Книгу пам`яті та проводити відповідні ритуали у Залі пам`яті, щойно це стане можливим, питання Меморіалізації загиблих у цій війні стане одним із головних для Міністерства оборони України. Докладна інформація про загиблих військовослужбовців Збройних Сил України накопичується у відповідних структурах Міністерства оборони України.

Звертає увагу, що запит позивачки від 07.04.2025 відповідачем було розглянуто, за результатом такого розгляду на її адресу надіслано відповідь від 24.04.2025 № 391/Вих.ЗВГ/37.

Ще відповідач зазначив, що листом Кадрового центру Збройних Сил України від 19.05.2025 № 388/6994 повідомлено юридичне управління, що відомості про загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 для підтвердження його в Іменних списках загальних втрат особового складу Збройних Сил України, який ведеться у Кадровому центрі Збройних Сил України, передавались до структурного підрозділу Міністерства оборони України, призначеного для реалізації державної гуманітарної та соціальної політики в Міністерстві оборони України 07.07.2023 за № 321/КЦ/5260 з метою реалізації рідними та близькими особами загиблого військовослужбовця відповідних державних соціальних гарантій та отримання належних виплат.

З урахуванням наведеного відповідач просить у задоволені позовних вимог відмови повністю.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Згідно сповіщення сім`ї від 20.02.2023 №1434, солдат ОСОБА_2 загинув під час виконання бойового завдання, в районні населеного пункту Авдіївка Донецької області (а.с.8).

ОСОБА_1 є дружиною загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 (а.с.7). Позивачка 07.04.2025 звернулася до Генерального штабу Збройних Сил України із запитом, в якому просила упродовж 5 робочих днів надіслати на її адресу наступну інформацію: чи були передані Генеральним штабом Збройних Сил України у Департамент військової освіти, науки, соціальної та гуманітарної політики Міністерства оборони України (чи інший структурний підрозділ Міністерства оборони України) відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номера обслуги 1 мінометного взводу 2 мінометної батареї 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , для занесення його імені до Книги пам`яті. Одночасно позивачка просила вказати точну дату передачі таких відомостей щодо її чоловіка з Генерального штабу ЗСУ для занесення його імені до Книги пам`яті (а.с.9-10, 30).

Вказаний запит було направлено рекомендованим листом 07.04.2025 та вручено відповідачу 11.04.2025 (а.с.11, 30 зворот).

14.04.2025 запит було направлено для опрацювання в межах компетенції та надання відповіді до Головного управління психологічної підтримки персоналу Збройних Сил України (а.с.30 зворот-31).

24.04.2025 Головним управлінням психологічної підтримки персоналу Збройних Сил України сформовано відповідь №391/Вих.ЗВГ/37 на звернення ОСОБА_1 від 14.04.2025.

За змістом цієї відповіді заявниці повідомлено, що за інформацією наданою Кадровим центром Збройних Сил України відповідно до Положення про Книгу пам`яті військовослужбовців Збройних Сил України, які загинули за свободу, незалежність і територіальну цілісність України та під час проведення міжнародних операцій з підтримання миру та безпеки, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 04.03.2019 № 86, зареєстрованого а Міністерстві юстиції України 27.03.2019 за № 313/33284, Генеральним штабом Збройних Сил України надавались відомості про загиблих військовослужбовців Збройних Сил України до Департаменту соціального та гуманітарного забезпечення Міністерства оборони України. Після реформування та розмежування повноважень Департаменту соціального та гуманітарного забезпечення Міністерства оборони України інформація щодо надання відомостей іншому структурному підрозділу апарату Міністерства оборони України до Генерального штабу Збройних Сил України не надходила, у зв`язку з чим відомості про загиблих військовослужбовців Збройних Сил України до структурного підрозділу апарату Міністерства оборони України не надавались.

У разі надходження відповідного рішення, надання інформації стосовно загиблих військовослужбовців Збройних Сил України буде відновлено.

Ще повідомлялося, що з 24.02.2022 по теперішній час інформаційний супровід Меморіального комплексу (Зали пам`яті) не здійснюється з урахуванням обмежень воєнного стану (а.с.31).

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді на запит, звернулася до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначається Законом України Про доступ до публічної інформації.

Відповідно до статті 1 Закону України Про доступ до публічної інформації публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 5 цього Закону доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом (пункт перший частина перша статті 3 Закону №2939-VI).

Відповідно до статті 12 Закону № 2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Статтею 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначений перелік розпорядників інформації.

Так, відповідно до пункту першого частини першої статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Згідно із статтею 14 Закону України "Про доступ до публічної інформації", якою визначені обов`язки розпорядників інформації, розпорядники інформації зобов`язані: оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; вести облік запитів на інформацію; визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Розпорядник публічної інформації може (і має своїм обов`язком) надати тільки ту публічну інформацію, яку він, з огляду на свій правовий статус, створив та яка певним чином задокументована/відображена на матеріальних носіях інформації і якою він володіє.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 9901/925/18 викладено правову позицію, згідно з якою розпорядник може надати ту інформацію, яка вже існує і заздалегідь зафіксована на будь-яких носіях. Вжиття заходів для того, щоб створити інформацію, якої у володінні розпорядника немає, але щодо якої подано інформаційний запит, не охоплюється поняттям доступу до публічної інформації, а тому не покладає на розпорядника (додаткових) зобов`язань та/або відповідальності за надання/ненадання запитувачу такої інформації.

Таким чином, розпорядник публічної інформації може (і має своїм обов`язком) надати тільки ту публічну інформацію, яку він, з огляду на свій правовий статус, створив, яка певним чином задокументована/відображена на матеріальних носіях інформації і якою він (розпорядник) володіє.

Висновки аналогічного змісту викладені у постановах Верховного Суду від 18.01.2021 у справі № 9901/381/20, від 02.04.2020 у справі № 9901/22/20.

Розпорядник інформації відповідає за визначення завдань та забезпечення діяльності структурного підрозділу або відповідальної особи з питань запитів на інформацію розпорядників інформації, відповідальних за опрацювання, систематизацію, аналіз та контроль щодо задоволення запиту на інформацію та надання консультацій під час оформлення запиту. Запит, що пройшов реєстрацію у встановленому розпорядником інформації порядку, обробляється відповідальними особами з питань запитів на інформацію (стаття 16 Закону № 2939-VI).

Статтею 19 Закону №2939-VI визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту (частина четверта стаття 20 Закону № 2939-VI).

Частиною третьою статті 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Статтею 23 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: відмову в задоволенні запиту на інформацію; відстрочку задоволення запиту на інформацію; ненадання відповіді на запит на інформацію; надання недостовірної або неповної інформації; несвоєчасне надання інформації; невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Розпорядник повинен забезпечити особі, яка звертається із запитом на інформацію, доступ саме до тієї інформації чи документів, які він просить надати, а у випадку, якщо він не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції володіти інформацією, щодо якої зроблено запит, - відмовити у її наданні, не виходячи за межі чітко поставленого питання, щодо якого зроблено запит.

Судом встановлено, що позивачем направлено запит від 07.04.2025 засобами поштового зв`язку. За номером трекінг відправлення наявного в фіскальному чекові від 07.04.2025 вбачається, що лист відповідачем отримано 11.04.2025.

У направленому запиті позивачка просила надати таку інформацію: чи передані відомості про ОСОБА_2 для занесення його імені до Книги пам`яті, та вказати точну дату передачі таких відомостей стосовно ОСОБА_2 .

Ведення Книги пам`яті передбачене Положенням про Книгу пам`яті військовослужбовців Збройних Сил України, які загинули за свободу, незалежність і територіальну цілісність України та під час проведення міжнародних операцій з підтримання миру та безпеки, затвердженим наказом Міністерства оборони України 04.03.2019 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.03.2019 за № 313/33284.

Відповідно до цього Положення Книга пам`яті військовослужбовців Збройних Сил України, які загинули за свободу, незалежність і територіальну цілісність України та під час проведення міжнародних операцій з підтримання миру та безпеки (далі - Книга пам`яті), видається у Міністерстві оборони України з метою увічнення пам`яті загиблих військовослужбовців Збройних Сил України.

Книга пам`яті, як символ честі і гідності Збройних Сил України, виготовляється в одному примірнику і є відкритим книжковим виданням. Внесення до Книги пам`яті відомостей про загиблих військовослужбовців є публічним визнанням їх подвигів та героїчних вчинків.

Книга пам`яті оновлюється та доповнюється за потреби один раз на рік до 01 вересня.

До Книги пам`яті заносяться прізвище, ім`я та по батькові, дата народження, військове звання військовослужбовців, які загинули за свободу, незалежність і територіальну цілісність України та під час проведення міжнародних операцій з підтримання миру та безпеки, а також найменування підрозділів (частин, установ), у яких вони проходили військову службу, дата та обставини їх загибелі.

До Книги пам`яті заносяться дані про військовослужбовців, які:

загинули внаслідок безпосереднього зіткнення з противником (уражені зброєю противника);

померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби в районі бойових дій, у тому числі й тих, які померли, перебуваючи в полоні або в заручниках, а також будучи інтернованими в нейтральних державах.

Занесення до Книги пам`яті здійснюється на підставі відомостей Генерального штабу Збройних Сил України про загиблих військовослужбовців, які щороку до 05 серпня подаються до структурного підрозділу апарату Міністерства оборони України, призначеного для реалізації державної гуманітарної та соціальної політики в Міністерстві оборони України та Збройних Силах України.

Прізвища та ініціали загиблих військовослужбовців, чиї імена занесено (прийнято рішення про занесення) до Книги пам`яті, розміщуються також у вигляді табличок на стінах у Залі пам`яті. Оновлення таких табличок за потреби відбувається щотижня на підставі відомостей Генерального штабу Збройних Сил України про загиблих військовослужбовців, які подаються на наступний після загибелі військовослужбовця день.

Книга пам`яті виставляється для загального доступу та зберігається у Залі пам`яті.

Отже, формування Книги пам`яті здійснюється безпосередньо на підставі відомостей Генерального штабу Збройних Сил України про загиблих військовослужбовців, які подаються до відповідних та відповідальних структурних підрозділів апарату Міністерства оборони України.

З огляду на наведені положення, запит направлений позивачкою до належного суб`єкта його розгляду, до Генерального штабу Збройних Сил України.

Аналізуючи відповідь на цей запит, долучений відповідачем до відзиву, наданий Головним управлінням психологічної підтримки персоналу Збройних Сил України за №391/Вих.ЗВГ/37 від 24.04.2025 в розрізі питань, які ставила ОСОБА_1 у запиті від 07.04.2025, а саме: чи були передані Генеральним штабом Збройних Сил України у відповідний структурний підрозділ Міністерства оборони України відомості про ОСОБА_2 для занесення його імені до Книги пам`яті з зазначенням дати передачі таких відомостей, суд вважає, що відповідь не надана.

Адже, у разі передачі таких відомостей мала бути вказана ствердна відповідь з зазначенням конкретної дати, або у разі непередачі відповідач мав би про це повідомити заявника.

Водночас відповідь містить загальне посилання на те, що «Генеральним штабом Збройних Сил України надавались відомості про загиблих військовослужбовців Збройних Сил України до Департаменту соціального та гуманітарного забезпечення Міністерства оборони України. Після реформування та розмежування повноважень Департаменту соціального та гуманітарного забезпечення Міністерства оборони України інформація щодо надання відомостей іншому структурному підрозділу апарату Міністерства оборони України до Генерального штабу Збройних Сил України не надходила, у зв`язку з чим відомості про загиблих військовослужбовців Збройних Сил України до структурного підрозділу апарату Міністерства оборони України не надавались».

Тобто відповідач так і вказав конкретно щодо чоловіка позивачки відомостей чи такі передані до відповідного структурного підрозділу Міністерства оборони України для занесення його імені до Книги пам`яті, чи ні. Позивачка не може знати, коли проводилося реформування та розмежування повноважень Департаменту соціального та гуманітарного забезпечення Міністерства оборони України, і з якого часу інформація не подається для занесення до Книги пам`яті.

Отже, запит позивачки хоч і розглянутий шляхом надання відповіді від 24.04.2025, проте така не містить інформації, яку позивачка запитувала, тобто по суті запиту.

За наведених обставин суд дійшов висновку про допущення протиправних дій (а не бездіяльності як вказувала позивачка) в частині неповного та неналежного розгляду запиту ОСОБА_1 , відповідачем фактично не надано відповідь позивачці на запит від 07.04.2025.

Крім того, суд ставить під сумнів направлення і такої відповіді ОСОБА_1 , бо надана копія реєстру відправки поштової кореспонденції від 25.04.2025 № 32 не є належним доказом таких обставин, адже такий реєстр не містить прийняття такої кореспонденції поштовою службою для відправки адресату.

З урахуванням вищенаведеного, суд керуючись статтею 9 КАС України дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивачки буде визнання протиправними дій відповідача щодо неповного та неналежного розгляду запиту ОСОБА_1 від 07.04.2025 та зобов`язання відповідача повторно розглянути запит позивачки від 07.04.2025 та надати відповідь у відповідності до змісту запитуваної інформації в порядку та у строки, визначені чинним законодавством України.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 241-246, 255, 263, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Генерального штабу Збройних Сил України (проспект Повітряних Сил України, 6, місто Київ, 03168, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Генерального штабу Збройних Сил України щодо неповного та неналежного розгляду запиту ОСОБА_1 від 07.04.2025.

Зобов`язати Генеральний штаб Збройних Сил України повторно розглянути запит ОСОБА_1 від 07.04.2025 та надати відповідь у відповідності до змісту запитуваної інформації.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено та підписано 04 червня 2025 року.

Суддя Чепенюк О.В.