Справа № 420/15294/25
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2025-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
04 червня 2025 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ЗЕРНО-СТОК до Головного управління ДПС у Миколаївській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішення,-
До Одеського окружного адміністративного суду 09 грудня 2024 року надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю ЗЕРНО-СТОК до Головного управління ДПС у Миколаївській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішення комісії, в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Миколаївській області №3459707/41807321 від 02 грудня 2021 року та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати Податкову накладну №24 від 31 березня 2021 року, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНО-СТОК», в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання;
- визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Миколаївській області №3459706/41807321 від 02 грудня 2021 року та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати Податкову накладну №25 від 31 березня 2021 року, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНО-СТОК», в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання;
- визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Миколаївській області №3459655/41807321 від 02 грудня 2021 року та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати Податкову накладну №2 від 02 квітня 2021 року, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНО-СТОК», в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання;
- визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Миколаївській області №3459688/41807321 від 02 грудня 2021 року та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати Податкову накладну №3 від 07 квітня 2021 року, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНО-СТОК», в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання;
- визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Миколаївській області №3459696/41807321 від 02 грудня 2021 року та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати Податкову накладну №4 від 07 квітня 2021 року, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНО-СТОК», в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання;
- визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Миколаївській області №3474321/41807321 від 06 грудня 2021 року та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати Податкову накладну №6 від 10 квітня 2021 року, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНО-СТОК», в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання;
- визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Миколаївській області №3459710/41807321 від 02 грудня 2021 року та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати Податкову накладну №10 від 24 квітня 2021 року, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНО-СТОК», в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання;
- визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Миколаївській області №3459783/41807321 від 02 грудня 2021 року та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати Податкову накладну №2 від 04 травня 2021 року, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНО-СТОК», в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання;
- визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Миколаївській області №3459858/41807321 від 02 грудня 2021 року та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати Податкову накладну №5 від 07 червня 2021 року, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНО-СТОК», в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання;
Ухвалою суду від 20 травня 2025 року адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНО-СТОК» до Головного управління ДПС у Миколаївській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішення залишено без руху та надано позивачу 10-ти денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали.
Оцінюючи доводи та пояснення позивача, наведені у позові та заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду, у запереченнях відповідача на заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд виходить з наступного.
Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Питання ж поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.
Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
У заяві про поновлення строку звернення до суду, позивач посилається на те, що у зв`язку з дією воєнного стану в Україні, а також постійними обстрілами Миколаєва, на підприємстві було встановлено неповний робочий день із графіком роботи: з понеділка по п`ятницю з 10:00 до 16:00. У зв`язку з цим, працівники підприємства не могли здійснювати повноцінно діяльність з метою збереження власного життя. Крім того, на підприємстві було видано Наказ №28/02-1 від 28.02.2022р. про алгоритм дій під час повітряної тривоги Так, згідно з наказом, працівники підприємства зобов`язані призупинити роботу та евакуюватись в безпечне місце під час оголошення повітряної тривоги. Ситуація підприємства була вкрай складною. Через постійні обстріли директору підприємства не вдавалось закрити поточні задачі, клієнтів було мало, підприємство потрапило у скрутне становище, а на оплату праці нових працівників не вистачало коштів.
Однак, суд зазначає, що зазначена інформація жодним чином не узгоджується із діяльністю самого підприємства, позивачем не обумовлюється та не пояснюється прямий причинний зв`язок, не надано доказів, що підтверджують неможливість здійснення господарської діяльності самого підприємства у період з березня 2021 року.
За усталеною практикою Верховного Суду введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з
такою обставиною. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку, а тому це питання має вирішуватися в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві та обставин, які існували та об`єктивно перешкоджали вчиненню процесуальних дій.
В Постанові від 08 грудня 2022 року по справі № 990/102/22 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку.
місцезнаходження суду, порядок його функціонування; місце проживання (місцезнаходження) заявника; ведення на відповідній території бойових дій або розташування у безпосередній близькості до такої території, посилення ракетних обстрілів у відповідний проміжок часу, що об`єктивно створювало реальну небезпеку для життя учасників процесу; тривалість самого процесуального строку та час, який минув із дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали конкретній особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), та інші доречні обставини.
Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані
з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне
звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними
Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні, обстріли, перебої в енергопостачанні, евакуація звітності та інші зазначені у клопотанні обставини, не є підставою для поновлення процесуального строку, оскільки не призводять до неможливості виконання учасником судового процесу процесуальних дій по своєчасному зверненню до суду з позовом.
З приводу посилань позивача на обставини введення воєнного стану слід зазначити, що такі обставини не мали прямого причинного зв`язку з порушенням строку звернення до адміністративного суду. Так, позивач не перебував під окупацією, не зазнав руйнувань і втрат матеріальних активів. Більше того, позивач продовжував здійснювати господарські операції протягом строку звернення до адміністративного суду (02.12.2021-06.06.2022), подавав документи податкової звітності, а отже, мав доступ до комп`ютерної техніки та мережі Інтернет, що забезпечує можливість звернення також і до суду, що підтверджується наданими відповідачем документами податкової звітності.
Також суд враховує, що позивач уже ініціював розгляд питання про поновлення строку на оскарження рішень від 02.12.2021 №3459710/41807321; №3459783/41807321; зобов`язання зареєструвати податкові накладні від №24 від 31.03.2021; №2 від 04.05.2021.
Саме неповажність причин, зазначених позивачем як підстави для поновлення строку, було покладено в основу вказаної постанови, якою скасовано рішення суду першої інстанції та залишено позовну заяву без розгляду.
Суд звертає увагу, що предметом доказування при вирішенні вимог про зобов`язання контролюючого органу зареєструвати податкову накладну мають бути встановленими обставини достатності документів для її реєстрації. Тобто позивач має довести, що ним було подано вичерпний перелік документів, достатніх для реєстрації податкової накладної.
У той же час відповідно до п. 7 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в
реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових
накладних №520 письмові пояснення та копії документів, зазначені у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».
Отже, документи, необхідні для звернення до суду, були подані платником на розгляд
Комісії засобами електронного зв`язку в електронній формі, а тому неможливо стверджувати, що фізична неможливість доступу (яка, до того ж, не підтверджена об`єктивними доказами) є поважною причиною для поновлення строку на звернення до суду, оскільки при поданні документів в електронній формі зберігаються їх копії.
Враховуючи наведене вище вбачається, що позивач порушив строки звернення до суду, які передбачені статтею 122 КАС України.
Отже, зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач подав адміністративний позов з пропуском строку звернення до суду та у суду відсутні підстави вважати пропуск позивача строку на звернення до суду таким, що було пропущений з поважних причин.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 січня 2012 року у справі «Рисовський проти України» підкреслено особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, заявник зобов`язаний демонструвати свою готовність брати участь на всіх етапах розгляду справи та утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у її розгляді, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури судового розгляду.
При цьому, позивачем не надано жодних належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду та не наведено поважних обставин, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку.
Жодних об`єктивних причин пропущення строку на звернення до суду позивачем у заяві про поновлення процесуального строку не наведено.
Натомість сторона позивача просить нівелювати взагалі інститут строку на звернення до суду з позовом, надавши перевагу в такий спосіб позивачу.
Таке правозастосування не є порушенням права особи на доступ до правосуддя, а є дотриманням принципу «Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt», згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує, в світлі якого і запроваджено обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками.
З урахуванням наведеного, суд зазначає, що реалізація позивачем суб`єктом владних повноважень права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача, вчинених на звернення позивача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.
Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного:
1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.
Так, суд наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
До того ж, суд вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.
Частиною 1 статті 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Згідно з ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
При викладених вище обставинах, суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, адже сутність зазначеного інституту полягає в тому, що особа, яка звертається до суду за захистом порушеного права була не в змозі зробити це внаслідок незалежних від неї обставин, зокрема, якщо цьому перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія.
На підставі викладеного та керуючись ст. 123 КАС України, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання товариства з обмеженою відповідальністю ЗЕРНО-СТОК про поновлення строку звернення до суду - відмовити.
Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю ЗЕРНО-СТОК до Головного управління ДПС у Миколаївській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішення - повернути позивачу.
Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя С.О. Стефанов