Справа № 211/778/25
Суддя: Сарат Н. О.
Дата ухвалення: 2025-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/778/25
Провадження № 2-а/211/25/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 червня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н.О.

секретаря Зоріної С.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в залі суду в місті Кривий Ріг адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме постанови № 10 про притягнення до адміністративної відповідальності від 15.01.2025 року за ст. 210-1 ч. 3 КупАП про накладення штрафу в розмірі 17000 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 була винесена постанова № 10 від 15.01.2025р. про визнання позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. З ст. 210-1 КУпАП та накладено на мене адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17000 грн.

В постанові зазначено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 отримавши повістку від 18.06.2024 р. керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 про прибуття, за викликом у строк, зазначений у повістці, без поважних на то причин не з`явився, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст 210-1 КУпАП.

Відповідно до п. З Додатку 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, за дорушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово- облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи викладене 09.01.2025 року складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за № 10.

З винесеною відповідачем постановою № 10 від 15.01.2025 р. про визнання позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого, ч. З ст. 210-1 КУпАП та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17000 грн. не згоден з наступних підстав, а саме:

Позивач перебуваю на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_1 , що не заперечується і самим відповідачем. До теперішнього часу стоїть на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення № 10 від 09 січня 2025 року, в якості доказів, долучених до протоколу, на підтвердження вини, суб`єктом складення протоколу додано лише копію паспорту, копію звернення до РУП ГУНП, що не , відображає повну, об`єктивну, всебічну картину адміністративного правопорушення. Інші докази при розгляді справи ніж зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення не використовувались, не досліджувались.

У протоколі взагалі відсутні посилання на будь-які документи, які до нього долучають саме на підставі яких можливо б було зробити висновок про наявність або відсутність в діях позивача складу інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. З ст. 210-1 КУпАП. В протоколі про адміністративне правопорушення № 10 від 09 січня 2025 року та спірній постанові не зазначено якого числа, на яку годину позивач повинен був з`явитись до відповідача і в подальшому не з`явився. Фактично не вказана суть самого правопорушення. Відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Відсутня подія правопорушення.

Ухвалою суду від 28.01.2025 року позовну заяву було прийнято до провадження суду та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

10.02.2025 року представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому не погодився з позовними вимогами та вважав їх необґрунтованими, оскільки відповідно до положень пункту 9 Положення №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема, ведуть військовий облік призовників, військовозобов язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам, розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи. Системний аналіз наведеного вище в сукупності, дає підстави дійти висновку, що заявлені посилання Позивача, про неявку за Повісткою у зв`язку з бронюванням, не відповідає дійсності, так-як Законом визначено: Відповідно до частини десятої статті 1 Закону №2232-ХІІ (діючого на час вчинення) громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: - прибувати за викликом районного (об' єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов язаних та резервістів; - виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-ХІІ (далі - Закон №3543-ХІІ) (діючого на час вчинення) громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки ... для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період Затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 визначено:

41. Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

18.06.2024 було особисто отримано ОСОБА_1 повістку № 274 про необхідність прибуття 19.06.2024 року о 08-00 год. до відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 .

19.06.2024 року військовозобов`язаний не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 самостійно.

Таким чином в діях ОСОБА_1 присутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 направлено звернення до органу Національної Поліції України, щодо примусового доставлення правопорушника- військовозобов`язаного.

09.01.2025 військовозобов`язаний був доставлений/супроводжений до ІНФОРМАЦІЯ_2 самостійно.

Отже, правопорушником вчинено правопорушення 19.06.2024 року, виявлено вчинення адміністративного правопорушення 09.01.2025 (виявлено особу правопорушника та встановлено відсутність поважних причин не прибуття за повісткою).

Враховуючи викладене 09.01.2025 працівником ЗСУ ІНФОРМАЦІЯ_2 складено Протокол № 10, щодо вчинення правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Тобто 09.01.2025 року виявлено (встановлено) особу правопорушника та складено протокол № 10, щодо вчинення правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

При складанні протоколу військовозобов`язаний ознайомившись з Протоколом був ознайомлений зі своїми правами та обов`язками визначеними у ст. 63 Конституції України, ст. 256, 268 КУпАП.

Військовозобов`язаний копію протоколу отримав особисто, у протоколі особисті пояснення не надавав.

Відповідно до протоколу до правопорушника доведено про розгляд справи який призначено на 10,00 годину 15.01.2025 року, під особистий підпис.

Відповідно до абзацу 18 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:

перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;

смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Тобто Законом Визначено порядок та спосіб виконання вказаного обов`язку, позивача законно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали адміністративної справи судом встановлено наступне.

Так суд встановив, що начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 була винесена постанова № 10 від 15.01.2025р. про визнання позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. З ст. 210-1 КУпАП та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17000 грн.

В постанові зазначено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 отримавши повістку від 18.06.2024 р. керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 про прибуття, за викликом у строк, зазначений у повістці, без поважних на то причин не з`явився, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст 210-1 КУпАП.

Пунктом 41 Порядку № 560 визначено, що Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.

Згідно розписки про вручення повістки № 274 вбачається, що ОСОБА_1 особисто під підпис отримав 18.06.2024 року повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 19.06.2024 року на 08-00 год.

Пунктом 27 Порядку № 560 передбачено, що під час мобілізації громадяни викликаються до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів з метою: взяття на військовий облік; проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

Відповідно до абзацу 18 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:

перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;

смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Частиною 1ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Зокрема, відповідно ч. 3ст. 210-1 КУпАПза вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - передбачено стягнення у виді штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з абз. 11ст. 1Закону України «Про оборону України`особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, 17.03.2014 оприлюдненоУказ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та триває на теперішній час.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію`встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до ч. 1ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію`громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду

Зокрема, згідно ч. 3ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію`під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях. У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Так, відповідно ч. 1 ст. 5КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

При цьому, відповідно ч.1,2ст.77 КАС Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідност. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як встановлено судом суть правопорушення зафіксована в протоколі № 10 від 09.01.2025 про адміністративне правопорушення, а саме: «Військовозобов`язаний ОСОБА_1 отримавши повістку від 18.06.2024 р. керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 про прибуття, за викликом у строк, зазначений у повістці, без поважних на то причин не з`явився, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст 210-1 КУпАП."

В матеріалах справи наявна розписка про вручення повістки № 274 вбачається, що ОСОБА_1 особисто під підпис отримав 18.06.2024 року повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 19.06.2024 року на 08-00 год.

Позивачем не надано доказів поважності причини неявки до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 19.06.2024 року на 08-00 год., в протоколі позивачем зазначено "не згоден з правопорушенням у зв`язку з залежністю від алкогольних напоїв", що не являється поважною причиною неявки до ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтвердження перебування на лікуванні в цей час позивечем не надано, тим часом відповідачем доведено факт порушення з боку позивача, за таких обставин, суд приходить до висновку, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відповідачем доведена, а постанова № 10 від 15.01.2025 року законна.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги положення статті 139 КАС України, та з огляду на те, що позов задоволенню не підлягає, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат. Судові витрати підлягають покладенню на позивача.

Керуючись ст.ст 2, 5, 9, 72-79, 139, 241-246, 250, 255, 263, 268-272, 286, 295, 297 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04.06.2025 року.

Суддя: Н. О. Сарат