Справа № 378/652/25
Суддя: Гуртовенко Р. В.
Дата ухвалення: 2025-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер: 378/652/25
Провадження № 2-а/378/29/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.06.2025 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Гуртовенко Р. В.,

за участю секретаря: Москаленко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Ставище Київської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: поліцейський 1 взводу 2 роти 2 батальйону ППП у місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП в Київській області ДПП Жовтоноженко Вадим Юрійович, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1 , посилаючись на те, що 14.05.2025 року поліцейським 1 взводу 2 роти 2 батальйону ППП у місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП Жовтоноженко В. Ю. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4731453, зі змісту якої вбачається, що 14.05.2025 року, о 17 год. 20 хв., ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "MERCEDES-BENZML 350", реєстраційний номер НОМЕР_1 , на автодорозі с. Розкішна вул. Віталія Галянта, 15, будучи позбавленим права керування, чим порушив п. 2.1.а ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за що передбачено за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Відповідно до зазначеної постанови прийнято рішення про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу розміром 20400 грн.. Свою вину позивач категорично заперечує та з вказаною постановою не погоджуюся в повній мірі, про що неодноразово наголошувалось на місці події, однак вказані доводи залишені без уваги працівником патрульної поліції з огляду на упереджене ставлення. Постановою Ставищенського районного суду Київської області у справі №378/200/25 від 25.02.2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Не погоджуючись з даною постановою, він 12.03.2025 року подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду, про що вказував працівникам поліції. Позивач був переконаний що постанова Ставищенського районного суду Київської області не набрала законної сили та оскаржується в суді апеляційної інстанції. ОСОБА_1 чекав від Київського апеляційного суду повістки про виклик в судове засідання та розгляду апеляційної скарги. Результати розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 невідомі. Таким чином, він вважав, що не позбавлений права керування транспортним засобом станом на дату винесення оскаржуваної постанови, а саме 14.05.2025 року.

Позивач просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, а провадження у справі закрити.

Позивач ОСОБА_1 та його представник Головатюк В.В. в судове засідання не прибули, останній до суду подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просять задовольнити в повному обсязі (а. с. 58).

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Петухов С.С. до суду подав відзив на позовну заяву (а. с. 45-49), в якому зазначив, що нарядом патрульної поліції під час несення служби зупинено ТЗ марки «MERCEDES-BENZ ML 350», з державним номерним знаком НОМЕР_1 . Під час перевірки документів в системі «НАІС», встановлено, що позивач позбавлений права керування транспортним засобом на підставі рішення Ставищенського районного суду Київської області від 25.02.2025р. у справі № 378/200/25 на 1 рік, на що позивач зазначив, що йому відомо про результат розгляду справи судом першої інстанції та він оскаржує рішення Ставищенського районного суду. Шляхом перевірки інформації в системі «Єдиний Реєстр Судових Рішень» встановлено, що Київський апеляційний суд 26.03.2025р. апеляційну скаргу позивача повернув, відмовивши у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, чим залишив рішення Ставищенського районного суду Київської у справі № 378/200/25 без змін. Позивача дійсно позбавлено права керування та на момент перевірки таке рішення набрало законної сили і зазначене в реєстрі як рішення, що перебуває на виконанні. Отже поліцейські керувались належними доказами, які є по суті справи. Оцінивши всі докази, в поліцейських не виникло ніяких сумнівів, що позивач винен в адміністративному правопорушенні яке передбачено ч. 4 ст. 126 КУпАП. Окрім цього, позивач повідомляв, що йому було невідомо про рішення Київського апеляційного суду, однак з моменту ухвалення постанови Київського апеляційного суду (26.03.2025р.) до моменту винесення оскаржуваної постанови (14.05.2025р.) минуло 49 календарних днів. Просить в задоволенні позову відмовити відповідно до відзиву на позовну заяву, розгляд справи провести без його участі (а. с. 60).

Третя особа: поліцейський 1 взводу 2 роти 2 батальйону ППП у місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП в Київській області ДПП Жовтоноженко В. Ю. в судове засідання не прибув, до суду подав письмові пояснення (а. с. 52-56), в яких зазначив, що нарядом патрульної поліції під час несення служби зупинено ТЗ марки «MERCEDES-BENZ ML 350», з державним номерним знаком « НОМЕР_1 ». Під час перевірки документів в системі «НАІС» встановлено, що позивач позбавлений права керування транспортним засобом на підставі рішення Ставищенського районного суду Київської області від 25.02.2025р. у справі №378/200/25 на 1 рік, на що позивач зазначив, що йому відомо про результат розгляду справи судом першої інстанції та він оскаржує рішення Ставищенського районного суду. Шляхом перевірки інформації в системі «Єдиний Реєстр Судових Рішень» встановлено, що Київський апеляційний суд 26.03.2025р. постановив апеляційну скаргу позивача повернути, відмовивши у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, чим залишив рішення Ставищенського районного суду Київської у справі № 378/200/25 без змін. Позивача дійсно позбавлено права керування та на момент перевірки таке рішення набрало законної сили і зазначене в реєстрі як рішення, що перебуває на виконанні. Отже, він керувався належними доказами, які є по суті справи. Оцінивши всі докази в нього як в поліцейського не виникло ніяких сумнівів, що позивач винен у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП. Позивач повідомляв, що йому невідомо про рішення Київського апеляційного суду, однак з моменту ухвалення постанови Київського апеляційного суду (26.03.2025р.) до моменту винесення оскаржуваної постанови (14.05.2025р.) спливло 49 календарних днів. Заперечує в задоволенні позову.

Суд, розглянувши справу, враховуючи доводи учасників справи та дослідивши наявні письмові докази, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року наданого за поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з приводу офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (частина друга статті 6 Основного Закону України).

Встановлено, що відповідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4731453, 14.05.2025р. року о 17 год. 20 хв., ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «MERCEDES-BENZ ML 350», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на автодорозі с. Розкішна вул. Віталія Галянта, 15 Білоцерківського району Київської області, будучи позбавленим права керування, чим порушив п. 2.1.а ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за що передбачено за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Відповідно до зазначеної постанови прийнято рішення про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу розміром 20400 грн. (а. с. 12).

Із копії постанови Ставищенського районного суду Київської області у справі ЄУН 378/200/25 від 25.02.2025 року встановлено, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 17000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік (а. с. 13-16).

Не погоджуючись із вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу (а. с. 17-21).

Постановою Київського апеляційного суду від 26.03.2025 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ставищенського районного суду Київської області у справі ЄУН 378/200/25 від 25.02.2025 року відмовлено, апеляційну скаргу з додатками повернуто особі, яка її подала (а. с. 26-28).

Згідно повідомлення Ставищенського районного суду Київської області №01-05/17/2025 від 22.05.2025 року, Київським апеляційним судом 01.04.2025 року ОСОБА_1 направлено копію постанови Київського апеляційного суду від 26.03.2025 року (а. с. 29).

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Тобто, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху відповідними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.2.1.а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 ст. 317-1 КУпАП визначено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Отже, приписами ч. 2 ст. 317-1 КУпАП чітко встановлено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом на певний строк після набрання законної сили відповідного рішення суду про позбавлення цього права.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП виражається саме у формі керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вже зазначалося, постановою Київського апеляційного суду від 26.03.2025 року у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ставищенського районного суду Київської області у справі ЄУН 378/200/25 від 25.02.2025 року позивачу відмовлено, апеляційну скаргу з додатками повернуто особі, яка її подала. Постанова остаточна і оскарженню не підлягає (а. с. 26-28).

Станом на 14.05.2025р. - день винесення оскаржуваної постанови ЕНА №4731453, постанова Ставищенського районного суду Київської області у справі ЄУН 378/200/25 набрала законної сили 26.03.2025р., а тому в силу вимог ст. 317-1 КУпАП позивач вважався особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Після 01 квітня 2025 року (дата направлення позивачу судом апеляційної інстанції постанови щодо результатів розгляду його апеляційної скарги), і до моменту винесення поліцейським оскаржуваної постанови - 14.05.2025 року, враховуючи значний проміжок часу між вказаними датами, ОСОБА_1 мав знати або повинен був дізнатися про результати розгляду Київським апеляційним судом його апеляційної скарги, а тому утриматися від керування транспортним засобом, не маючи законного права на це керування.

Таким чином, суд дійшов висновку, що поліцейським правомірно та обґрунтовано винесено оскаржувану постанову, оскільки ОСОБА_1 14.05.2025 року керував автомобілем, будучи особою позбавленою права керувати транспортними засобами.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, суд вважає, що спірна постанова прийнята законно, а відтак в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 126 ч. 4, 245, 247, 251, 283, 288, 289, 294, 317-1 КУпАП, ст. ст. 8-9, 72, 77, 79, 90, 243-244, 246, 250, 268, 272, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Р. В. Гуртовенко