Справа № 140/6248/24
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 рокуЛьвівСправа № 140/6248/24 пров. № А/857/28336/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Матковської З.М.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційні скарги Управління соціальної політики виконавчого комітету Володимирської міської ради Волинської області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року у справі №140/6248/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Управління соціальної політики виконавчого комітету Володимирської міської ради Волинської області про визнання протиправним та скасування рішення ( головуючий суддя першої інстанції Володінер Ф.А., час ухвалення з правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження, місце ухвалення м. Луцьк, дата складання повного тексту 30.09.2024),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Управління соціальної політики виконавчого комітету Володимирської міської ради Волинської області в якому просить:

визнати протиправними дії Управління соціальної політики виконавчого комітету Володимирської міської ради про припинення виплати з 01.03.2024 неповнолітній дитині - ОСОБА_2 допомоги, як внутрішньо переміщеній особі, передбаченої Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі, затвердженим постановою КМУ №332 від 20.03.2022;

зобов`язати Управління соціальної політики виконавчого комітету Володимирської міської ради поновити виплату з 01.03.2024 неповнолітньому ОСОБА_2 допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі, що передбачена Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі, затвердженим постановою КМУ №332 від 20.03.2022.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем незаконно і необґрунтовано відмовлено її сину у призначенні і виплаті допомоги на проживання як внутрішньо-переміщеній особі.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року у справі №140/6248/24 позов задоволено.

Визнано протиправними дії Управління соціальної політики виконавчого комітету Володимирської міської ради про припинення неповнолітньому ОСОБА_2 виплати з 01.03.2024 допомоги, як внутрішньо переміщеній особі, передбаченої Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі, затвердженим постановою КМУ №332 від 20.03.2022;

Зобов`язано Управління соціальної політики виконавчого комітету Володимирської міської ради поновити неповнолітньому ОСОБА_2 виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі, що передбачена Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі, затвердженим постановою КМУ №332 від 20.03.2022, з 01.03.2024.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт покликається на те, що оскільки ОСОБА_1 є непрацюючою працездатною особою, син ОСОБА_2 навчається очно у ліцеї №2 м. Володимир та у ОСОБА_1 наявний депозит, що перевищує 100 тис. гривень, у продовженні виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.03.2024 сім`ї відмовлено. Допомога на проживання ВПО призначається відповідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та постанов Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» і від 11 липня 2023 року № 709 «Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб».

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 був взятий на облік як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою від 08.04.2022 №758-.

Згідно з довідкою від 08.04.2022 №758- зареєстроване місце проживання: ( АДРЕСА_1 ); фактичне місце проживання: ( АДРЕСА_2 ).

З 08.04.2022 як позивачу, так і її сину призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам, яку ОСОБА_2 отримували по 29.02.2024.

У зв`язку із припиненням такої виплати позивач звернулась із заявою до відповідача, на що листом від 07.11.2023 №454/2.21 Управління соціальної політики виконавчого комітету Володимирської міської ради Волинської області повідомило наступне:

«Допомогу на проживання ВПО отримували з 01.03.2022 по 31.08.2023 відповідно до пп. 3 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2023 №709 «Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб», з 1 вересня 2023 р. виплата допомоги припиняється внутрішньо переміщеним особам, якщо за результатами верифікації встановлено, що після набрання чинності цієї постанови (15.07.2023) внутрішньо переміщена особа має на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти у загальній сумі, що перевищує 100 тис. гривень, або облігації внутрішньої державної позики, строк погашення яких настав або визначений моментом пред`явлення вимоги, на загальну суму, що перевищує 100 тис. гривень.

У файлі верифікації від 28.08.2023, що надійшов від Мінфіну в програмний комплекс «Єдина інформаційна система соціальної сфери», міститься інформація, що у позивача наявний депозит на таку суму. Тому, з 01.09.2023 була припинена допомога на проживання ВПО, проте син ОСОБА_1 отримував цю допомогу і надалі, по 29.02.2024.

Позивач не погоджується з такими діями відповідача, тому за захистом порушених прав її дитини звернулась з цим позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки діти позивача є самостійними суб`єктами даних правовідносин та мають спеціальний статус - «внутрішньо переміщена особа», а їх права, пов`язані з цим статусом та не залежать від виникнення, зміни та/або припинення таких прав у їхніх батьків, крім того наявність у нього довідок про взяття на облік як внутрішньо переміщених осіб від 08.04.2022 №758- виданих Управлінням соціальної політики виконавчого комітету Володимирської міської ради свідчать про протиправність дій вчинених відповідачем щодо позбавлення дитини виплати допомоги з 01.03.2024 та в свою чергу порушують їх інтереси згідно із пп.3 п.2 Постанови КМУ від 11.07.2023 №709 «Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб».

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх не вірними та такими, що не відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Указом Президента України від 24.02.2022р. №62/2022 «Про введення воєнного стану в України» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (затверджено Законом України від 24.02.2022р. № 2102-IX), який наразі триває.

ст.1 Закону України від 20.10.2014р. №1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі Закон №1706-VII) визначено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

20.03.2022р. Кабінет Міністрів України прийняв постанову №332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» (далі Порядок №332), якою затверджений Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Із змісту п.2-п.3 Порядку «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» №332 передбачено, що допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території російською федерацією території України, а також території адміністративно-територіальних одиниць, де проводяться бойові дії та що визначені в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «є Підтримка», затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204.

Починаючи з травня 2022 допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої російською федерацією території України, територій, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, а також внутрішньо переміщеним особам, у яких житло зруйноване або непридатне для проживання внаслідок пошкодження і які подали до 20 травня 2022 заявку на відшкодування відповідних витрат, зокрема засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі Портал дія), або за умови подання документального підтвердження від органів документального підтвердження від органів місцевого самоврядування факту пошкодження/знищення нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією російської федерації.

Інформація про території, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окуповані російською федерацією, є складовою частиною переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Мінреінтеграції (далі - перелік).

01.08.2023р. набрала чинності Постанова Кабінету Міністрів України «Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб» від 11.07.2023р. №709 (далі Постанова №709), п.1 якою установлено, що з 01.08.2023р. виплата допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - допомога), які перемістилися з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (далі - перелік територій), щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації, а також особам, у яких внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, зруйноване або непридатне для проживання житлове приміщення та яким допомогу було призначено відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022р. № 332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» продовжується автоматично на один шестимісячний період.

Згідно пп.3 п.2 Постанови «Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб» №709 передбачено, що з 01.09.2023 виплата допомоги припиняється внутрішньо переміщеним особам, зазначеним у пункті 1 цієї постанови, якщо за результатами верифікації встановлено, що після набрання чинності цієї постанови внутрішньо переміщена особа має на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти у загальній сумі, що перевищує 100 тис. гривень, або облігації внутрішньої державної позики, строк погашення яких настав або визначений моментом пред`явлення вимоги, на загальну суму, що перевищує 100 тис. гривень.

п.3 Постанови «Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб» №709 встановлено, що рішення про продовження виплати допомоги внутрішньо переміщеним особам, зазначеним у пунктах 1 і 2 цієї постанови, приймається на підставі інформації Міністерства фінансів за результатами проведеної верифікації даних щодо одержувачів допомоги, інформацію про яких надано Міністерством соціальної політики з урахуванням даних, що обробляються стосовно них на інформаційно-аналітичній платформі електронної верифікації та моніторингу, на відповідність вимогам Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022р. №332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» з урахуванням змін, затверджених цією постановою.

Перевірку відповідності відомостей щодо внутрішньо переміщеної особи вимогам, зазначеним у п.2 цієї постанови, Міністерство фінансів проводить станом на 1 серпня 2023 року.

Відповідно до п.22 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332 (в редакції Постанови №709) з метою встановлення права на призначення/продовження виплати допомоги уповноваженій особі/отримувачу Мінсоцполітики передає Мінфіну відповідну інформацію для здійснення верифікації відповідно до Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат».

Колегія суддів звертає увагу позивача, що результатами верифікації, проведеної відповідно до Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат», виплату допомоги на проживання ОСОБА_1 припинено автоматично з 01.09.2023, оскільки на депозитному банківському рахунку позивача наявні кошти в загальній сумі, що перевищує 100 000 грн.

Факт наявності у позивача депозиту на банківському рахунку в загальній сумі, що перевищує 100 000 грн., останній не заперечує.

Із правового аналізу положень Постанови №709, а саме п.2, видно, що виплата допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, починаючи з 01.09.2023р. припиняється, якщо за результатами верифікації встановлено, що після набрання чинності цієї постанови внутрішньо переміщена особа має на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти у загальній сумі, що перевищує 100 тис. гривень, або облігації внутрішньої державної позики, строк погашення яких настав або визначений моментом пред`явлення вимоги, на загальну суму, що перевищує 100 тис. гривень.

При цьому, вказана норма не містить виключень щодо джерела походження коштів та порядок їх витрачення не враховується.

Колегія суддів зазначає, що єдиними нормативно-правовими актами, якими регулюються питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, зокрема, щодо порядку надання такої допомоги, є Порядок № 332 та Постанова № 709.

Жодними іншими нормативно-правовими-актами, у тому числі Конституцією та/або законами України, які мають вищу юридичну силу по відношенню до актів Кабінету Міністрів України, вказані питання не регулюються, а тому, відповідно, у суду відсутні підстави для аналізу положень вищезазначених нормативно-правових актів в частині регулювання питань виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, на їх відповідність іншим нормативно-правовим актам, що мають вищу юридичну силу.

За таких обставин, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для відмови в задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Управління соціальної політики Володимирської міської ради діяв в межах повноважень та у спосіб визначений законами та Конституцією України.

Отже, з правового аналізу положень Постанови №709, а саме п.2, вбачається, що виплата допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, починаючи з 01.09.2023 припиняється, якщо за результатами верифікації встановлено, що після набрання чинності цієї постанови внутрішньо переміщена особа має на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти у загальній сумі, що перевищує 100 тис. гривень, або облігації внутрішньої державної позики, строк погашення яких настав або визначений моментом пред`явлення вимоги, на загальну суму, що перевищує 100 тис. гривень.

Як встановлено судом у файлі верифікації від 28.08.2023, що надійшов від Мінфіну в програмний комплекс «Єдина інформаційна система соціальної сфери», міститься інформація, що у позивача наявний депозит на таку суму.

Суд першої інстанції на наведені обставини уваги не звернув, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Судом першої інстанції неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи, та порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та відповідно є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвали нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова постанова про відмову в задоволенні позовних вимог з наведених вище підстав.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст.ст. 308, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління соціальної політики виконавчого комітету Володимирської міської ради Волинської області задовольнити.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року у справі №140/6248/24 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Управління соціальної політики виконавчого комітету Володимирської міської ради Волинської області про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін