Справа № 640/1215/20
Суддя: Пасечнік О.В.
Дата ухвалення: 2025-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 р. № 640/1215/20

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пасечнік О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства "Перший інвестиційний банк" до Головного управління ДПС України у м.Києві про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

І. Зміст і підстави позовних вимог.

Позивач, Акціонерне товариство "Перший інвестиційний банк" (далі позивач), звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (далі відповідач) в якому просить суд:

1. Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС України у м.Києві від 04 жовтня 2019 року № 000366510 про застосування штрафних санкцій у розмірі 283560,00 грн.

2. Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на користь Акціонерного товариства "Перший інвестиційний банк" суму сплаченого судового збору 4253,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що 07.10.2019 Акціонерне товариство "Перший інвестиційний банк" отримало податкове повідомлення-рішення від 04.10.2019 за №000366510 від Головного управління ДПС у м. Києві. Не погоджуючись з податковим повідомлення-рішенням від 04.10.2019 №000366510, Акціонерне товариство "Перший інвестиційний банк" оскаржило його в адміністративному порядку у відповідності до приписів ст.56 ПК України до Державної податкової служби. За результатами розгляду, рішенням Державної податкової служби від 13.12.2019 за №12901 скаргу Банка залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішенням від 04.10.2019 за №000366510 ГУ ДПС у м. Києві без змін.

ІІ. Виклад позицій інших учасників справи.

Від представника відповідача, Головного управління ДПС у м. Києві до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач не погоджується з позовними вимогами та просить прийняти рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.01.2020 по справі № 640/1215/20 відкрито провадження в адміністративній справі.

На виконання Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399 до Харківського окружного адміністративного суду, згідно супровідного листа № 01-19/1430/25 від 31.01.2025 передано 742 (сімсот сорок дві) судові справи згідно з актом приймання-передачі від 31.01.2025, зокрема адміністративну справу № 640/1215/20.

Ухвалою від 27.02.2025 суд прийняв адміністративну справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін.

IV. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

07.10.2019 Акціонерне товариство "Перший інвестиційний банк" отримало податкове повідомлення-рішення від 04.10.2019 за №000366510 від Головного управління ДПС у м. Києві.

Відповідно до вказаного податкового повідомлення-рішення на підставі акта перевірки №5/26-15-05-10-01/26410155 від 09.09.2019 встановлено порушення Акціонерним товариством "Перший інвестиційний банк" п. 63.3 ст.63 ПК України та застосовано штрафні санкції у розмірі 283560 грн.

Не погоджуючись з податковим повідомлення-рішенням від 04.10.2019 №000366510, Акціонерне товариство "Перший інвестиційний банк" оскаржило його в адміністративному порядку у відповідності до приписів ст.56 ПК України до Державної податкової служби.

За результатами розгляду, рішенням Державної податкової служби від 13.12.2019 за №12901 скаргу позивача залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішенням від 04.10.2019 за №000366510 ГУ ДПС у м. Києві без змін.

Як вбачається з акта перевірки від 09 вересня 2019 року №5126-15-05-10-01/26410155, у відповідності до пп.75.1.2. п.75.1. ст.75, ст.ст.77,82 ПК України, Головним управлінням ДФС у м. Києві проведена планова виїзна документальна перевірка Акціонерного товариства "Перший інвестиційний банк" з питань дотримання податкового законодавства за період з 01 січня 2017 року по 31 березня 2019 року, валютного законодавства за період з 01 січня 2017 року по 31 березня 2019 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2017 року по 31 березня 2019 року та іншого законодавства за відповідний період.

За результатами вказаної перевірки ГУ ДПС у м. Києві дійшло висновку про порушення АТ "Перший інвестиційний банк" норм п. 63.3 ст.63 ПК України, а саме не подання повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність за формою №20-ОПП по 556 об`єктам. Такими об`єктами ГУ ДПС у м. Києві вважає термінали у кількості 485 штук, банкомати у кількості 42 штуки та 29 відділень.

Позивач вважаючи вказане повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернувся до суду з цим позовом.

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У пункті 63.3 статті 63 Податкового кодексу України встановлені такі вимоги щодо обліку платників податків у контролюючих органах.

Платник податків зобов 'язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всi об`єкти оподаткування i об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

Об`єктами оподаткування i об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Taкi об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.

Згідно з наведеними вище нормами Кодексу, обов`язки щодо обліку у відповідних контролюючих органах та ix повідомлення про всi об`єкти оподаткування i об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, платники виконують згідно з Порядком обліку платників податку, який затверджено наказом Міністерства фінансів України 09 грудня 2011 року № 1588 (у редакції наказу Міністерства фінансів України 22 квітня 2014 року № 462) (далі Порядок).

Так, обов`язки платників податків щодо взяття на облік у контролюючих органах за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку), деталізовані в розділі VII Порядку.

Згідно з пунктами 7.1 та 7.3 розділу VII Порядку визначено таке.

Якщо відповідно до законодавства в платника податків крім обов`язків щодо подання податкових декларацій (розрахунків, звітів) та/або нарахування, утримання або сплати (перерахування) податків, зборів на території адміністративно-територіальної одиниці за основним місцезнаходженням виникають такі обов`язки на території іншої адміністративно-територіальної одиниці, то такий платник податків зобов`язаний стати на облік за таким неосновним місцем обліку у відповідному контролюючому органі.

У контролюючому органі за неосновним місцем обліку платник податків сплачує всі податки та збори, які згідно із законодавством мають сплачуватись на території адміністративно-територіальної одиниці, що відповідає неосновному місцю обліку, щодо таких податків подає податкові декларації (розрахунки, звіти) та виконує інші обов`язки платника податків, а контролюючий орган стосовно платника податків здійснює адміністрування таких податків, зборів.

Також пункт 63.3 статті 63 Кодексу зобов`язує платників податків повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

Ці обов`язки деталізовані в розділі VIII Порядку.

Так, у пунктах 8.1, 8.2 та 8.3 розділу VII Порядку встановлено таке.

Платник податків зобов`язаний повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючий орган за основним місцем обліку у порядку, встановленому цим розділом.

Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (далі - об`єкти оподаткування), є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідними розділами Податкового кодексу України.

Якщо у платника податків відбувається реєстрація, створення чи відкриття об`єкта оподаткування на території адміністративно-територіальної одиниці, де він не перебуває на обліку, то такий платник податків зобов`язаний стати на облік за неосновним місцем обліку у контролюючому органі за місцезнаходженням такого об`єкта у порядку, визначеному розділом VII цього Порядку.

Щодо доводів позивача, якщо юридична особа відкриває за межами територій, де вона перебуває на податковому обліку, у власному чи орендованому приміщенні свій відокремлений підрозділ, в якому будуть за трудовим договором працювати (мати постійне місце роботи) співробітники цієї юридичної особи, чи повинна така юридична особа стати на податковий облік у відповідному контролюючому органі за неосновним місцем обліку, за місцем створення цього підрозділу та повідомити про відкриття цього підрозділу контролюючий орган за основним місцем обліку шляхом подачі повідомлення за формою 20-ОПП, суд зазначає таке.

Згідно з підпунктом 168.4.3 пункту 168.4 статті 168 розділу IV Кодексу податок на доходи, нарахований працівникам відокремленого підрозділу, перераховується до відповідного бюджету за місцезнаходженням такого відокремленого підрозділу. У разі наявності того, що вказаний відокремлений підрозділ веде бухгалтерський облік своїх операцій, має відокремлений баланс, реєструється в ЄДР, та йому делеговано юридичною особою право сплачувати податок на доходи фізичних осіб, юридична особа не зобов`язана згідно з вимогами статті 63 Кодексу, розділів VII та VIII Порядку:

а) ставати на облік у відповідному контролюючому органі за неосновним місцем обліку за місцезнаходженням відокремленого підрозділу, в якому за трудовим договором будуть працювати (мати постійне місце роботи) співробітники цієї юридичної особи;

б) повідомляти про створення такого підрозділу контролюючий орган за основним місцем обліку шляхом подачі повідомлення за формою 20-ОПП.

Таке звільнення не застосовується, якщо юридична особа за місцезнаходженням означеного відокремленого підрозділу має інші підрозділи, майно, об`єкти оподаткування або об`єкти, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, що не перебувають на балансі або у складі означеного відокремленого підрозділу, а перебувають на балансі юридичної особи, а також якщо відокремлений підрозділ не уповноважений нараховувати, утримувати і сплачувати (перераховувати) до бюджету податок на доходи фізичних осіб - працівників такого відокремленого підрозділу.

Як вбачається з матеріалів справи, в додатку до акту перевірки ( а.с. 76-77) наведено перелік відділень платника.

Інформація щодо обліку позивача за неосновним місцем обліку наявна в базі ДПС, а відтак, контролюючий орган володіє усією необхідною інформацією з метою проведення контролю платника податку.

Крім того, відповідно до п.п. 3.1.5.1 акту перевірки нарахування ПДФО з заробітної плати працівників позивача здійснюється в розрізі відділень та перерахування такого податку здійснюється за місцезнаходженням таких підрозділів.

На запит позивача відповідачем листом від 20.09.2019 надано інформацію про неосновні місця обліку платника згідно інформаційних ресурсів ДПС, що підтверджує, що контролюючий орган володіє всією необхідною інформацією з метою проведення контролю платника податку.

Отже, ураховуючи зазначене вище, позивачем дотримано вимоги п. 63.3 ст. 63 ПК України щодо обліку за неосновним місцем (місцезнаходженням відділень).

Щодо доводів позивача, якщо банківська установа для ведення власної господарської діяльності використовує банкомати, банківські автомати самообслуговування (банківські автомати), платіжні термінали та таке обладнання встановлене поза відділеннями, приміщеннями установи банку, чи повинна така банківська установа повідомити про купівлю, продаж, взяття чи надання в оренду (лізинг) та повернення таких активів, та зміну місць їх розміщення контролюючий орган за основним місцем обліку шляхом подачі повідомлення за формою 20-ОПП, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з Порядком обліку платників податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588 (далі Порядок № 1588).

Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів.

Таким чином, згідно з вимогами ст. 63 ПКУ та розділів VII та VIII Порядку № 1588 у банківської установи не виникає обов`язку повідомляти контролюючий орган про банкомати, банківські автомати самообслуговування (банківські автомати), платіжні термінали, що встановлені поза відділеннями, приміщеннями установи банку, чи про зміну місць їх розміщення, чи оренду частини приміщення виключно для таких активів банка, шляхом подачі повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою № 20-ОПП.

Отже, ураховуючи викладене вище, суд доходить висновку, що під час розгляду справи відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності прийнятого ним податкового повідомлення-рішення.

Оскільки детальні мотиви та висновки суду з приводу юридично значимих аргументів, доводів учасників справи та обставин справи викладені у тексті рішення суду, то інші доводи сторін, що наведені у заявах по суті справи, окремій оцінці не підлягають, адже не впливають на правильність розв`язання спору по суті.

VI. Висновки суду.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

VII. Розподіл судових витрат.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша статті 139 КАС України).

Меморіальним ордером від 17.01.2020 № 109428 підтверджується сплата позивачем судового збору. За таких обставин, враховуючи вимоги статті 139 КАС України, судові витрати на оплату судового збору в розмірі 4253,40 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Акціонерного товариства "Перший інвестиційний банк" до Головного управління ДПС України у м.Києві про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС України у м.Києві від 04 жовтня 2019 року № 000366510 про застосування штрафних санкцій у розмірі 283560,00 грн.

Стягнути на користь Акціонерного товариства "Перший інвестиційний банк" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 4253,40 грн (чотири тисячі двісті п`ятдесят три гривні 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач Акціонерне товариство "Перший інвестиційний банк", місцезнаходження: 01135, площа Перемоги, буд. 1, м. Київ; .

Відповідач Головне управління ДПС у м. Києві, місцезнаходження:04116, вул. Шолуденка, буд. 33/19, м. Київ; .

Рішення у повному обсязі складено та підписано 05.06.2025.

Суддя О.В. Пасечнік