Справа № 320/54577/24
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2025 року м. Київ № 320/54577/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Приватного підприємства "Будпостач"

до Черкаської митниці

про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

І. Зміст позовних вимог.

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Приватне підприємство "Будпостач" з позовом до Черкаської митниці, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Черкаської митниці від 24.09.2024 №UA902080/2024/000130/1 про коригування митної вартості товарів.

II. Позиція позивача та заперечення відповідача

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що ним під час проходження процедури митного оформлення товарів було надано відповідачу документально підтверджені дані про ціну договору. Вказані документі не мали розбіжностей у числових значеннях, що підтверджують складові митної вартості товару, проте митницею протиправно було застосовано резервний метод визначення митної вартості товарів та необґрунтовано винесено рішення про коригування митної вартості товарів, яке підлягає скасуванню.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у спірних правовідносинах діяв згідно вимог чинного законодавства. Зауважив, що відповідачем була дотримана процедура визначення митної вартості за другорядними методами, а документи, подані позивачем до митного оформлення, не усували сумніви митниці у митній вартості імпортованих товарів, заявлених до митного оформлення.

III. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 27.11.2024 відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та проведення судового засідання.

Ухвалою суду від 02.06.2025 залишено без задоволення клопотання представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з частиною 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання; якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає можливим розглянути та вирішити справу по суті за наявними у ній матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

01.10.2016 між позивачем (далі - покупець) та компанією LUTIAN MACHINERY CO., LTD (Китай) (далі - продавець) було укладено контракт № 816, відповідно до якого продавець виробляє та продає, а покупець оплачує і отримує генератори в кількості, за ціною і на суму, згідно з проформою-інвойсом чи інвойсом, що є невід`ємною частиною контракту.

24.02.2020 для організації перевезення товарів до України позивач уклав із ТОВ «Мерск Україна Лтд» договір транспортного експедирування.

14.02.2022 для перевезення товарів до України позивач уклав з компанією Maersk A/S (Данія) (далі-перевізник) договір №UA00072649 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів.

03.07.2024 продавець надав позивачу прайс - лист щодо ціни товарів. Після чого, 19.07.2024 продавець виписав комерційний інвойс № 24LTJX5310А для відвантаження товарів за ціною 649 210,00 доларів США.

22.07.2024 для вивезення товарів із Китаю до України митними органами Китаю була оформлена митна декларація № 17069923 за ціною 649 210,00 доларів США, що відповідає ціні, зазначеній в комерційному інвойсі.

22.07.2024 на товари, що вказані в комерційному інвойсі, був виписаний сертифікат походження 24C3326A2839/00077.

12.08.2024 продавець передав товари перевізнику для доставки в Україну та одержав, як підтвердження передачі товарів, коносамент № 240168676.

04.09.2024 для оплати позивачем наданих транспортних та експедиційних послуг, експедитор ТОВ «Мерск Україна Лтд» виписав рахунок фактуру № , а перевізник компанія MaerskA/S (Данія) виписав інвойс № .

На підставі залізничних накладних УМВС від 11.09.2024 № , № , № , № , № , № , № товари були доставлені з порту Гданськ (Польща) до ТОВ «Західний контейнерний термінал» м. Тернопіль.

13.09.2024 для підтвердження витрат на транспортування товарів експедитор ТОВ «Мерск Україна Лтд» виписав позивачу довідку про транспортні витрати № 30.

20.09.2024 враховуючи, що товари були завантажені у різні контейнери, для уникнення простою транспорту при митному оформленні в Україні, позивач на підставі комерційного інвойсу № 24LTJX5310A від 19.07.2024 виписав Специфікацію № 2 на контейнери № CAAU7764885, № CAAU7773845, № CAAU7774179, № MRKU3231460, № MRSU3849528, № MSKU1414490, № MSKU9504538 на загальну суму 414 733,00 доларів США.

Відповідно до товарно-транспортних накладних CMR від 23.09.2024 №1460, №3845, №4179, №4490 та №4538, №4885, №9528 товари були доставлені із ТОВ «Західний контейнерний термінал» м. Тернопіль до Черкаської митниці.

24.09.2024 позивач склав лист, в якому зазначив, що ПП «Будпостач» не здійснювало оплату постачальнику згідно з контрактом №816 від 01.10.2016, за комерційним інвойсом № 24LTJX5310А від 19.07.2024 на суму 649 210,00 доларів США, оскільки співпрацює на умовах кредиту 180 днів.

24.09.2024 позивач подав відповідачу митну декларацію №24UA87U2 для митного оформлення товарів, що зазначені у Специфікації №2 у якій митну вартість товарів визначив за основним методом за ціною договору (контракту), а у графі 22 декларації зазначив загальну суму за рахунком 414 733,00 доларів США.

Для підтвердження заявленої митної вартості позивач надав передбачені ст. 53 МК України документи, які вказані у графі 44 митної декларації. Доказами надання документів є також відомості у картці відмови в прийнятті митної декларації митному оформленні № UA902080/2024/000196, виписаної відповідачем, а саме:

- Контракт від 01.10.2016 №816 між позивачем та компанією LUTIAN MACHINERY CO.LTD (Китай) з додатками;

- Прайс - лист від 03.07.2024 б/н;

- Комерційна пропозиція від 19.07.2024;

- Комерційний інвойс від 19.07.2024 №24LTJX5310A;

- Сертифікат походження №24C3326А2839/00077 від 22.07.2024;

- Договір транспортного експедирування від 24.02.2020 №UA00072711 між позивачем та експедитором ТОВ «Мерск Україна Лтд»;

- Договір від 14.02.2022 № UA00072649 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів між позивачем і перевізником компанією Maersk A/S (Данія);

- Коносамент від 12.08.2024 № 240168676;

- Митна декларація країни відправлення № 17069923 від 22.07.2024;

- Рахунок-фактура ТОВ «Мерск Україна Лтд» від 04.09.2024 № для оплати позивачем експедиторських послуг при транспортуванні товарів;

- Інвойс компанії Maersk A/S (Данія) від 04.09.2024 № для оплати послуг з перевезення товарів;

- Довідка ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 13.09.2024 № 30;

- Товарно-транспортна накладна CMR від 23.09.2024 №1460;

- Товарно-транспортна накладна CMR від 23.09.2024 №3845;

- Товарно-транспортна накладна CMR від 23.09.2024 №4179;

- Товарно-транспортна накладна CMR від 23.09.2024 №4490;

- Товарно-транспортна накладна CMR від 23.09.2024 №4538;

- Товарно-транспортна накладна CMR від 23.09.2024 №4885;

- Товарно-транспортна накладна CMR від 23.09.2024 № 9528;

- Залізнична накладна УМВС № від 11.09.2024;

- Залізнична накладна УМВС № від 11.09.2024;

- Залізнична накладна УМВС № від 11.09.2024;

- Залізнична накладна УМВС № від 11.09.2024;

- Залізнична накладна УМВС № від 11.09.2024;

- Залізнична накладна УМВС № від 11.09.2024;

- Залізнична накладна УМВС № від 11.09.2024;

- Документація, яка має супроводжувати продукцію при наданні її на ринку відповідно до вимог щодо нехарчової продукції та її обігу на ринку України № 325-2024 від 05.08.2024;

- Документація, яка має супроводжувати продукцію при наданні її на ринку відповідно до вимог щодо нехарчової продукції та її обігу на ринку України № 326-2024 від 05.08.2024;

- Документація, яка має супроводжувати продукцію при наданні її на ринку відповідно до вимог щодо нехарчової продукції та її обігу на ринку України №327-2024 від 05.08.2024;

- Видаткові накладні від 09.04.2024;

- Лист ПП «Будпостач» про оплату від 24.09.2024;

- Відомості з мережі Інтернет про ціну ідентичних товарів у Китаї від 10.09.2024;

- Декларація митної вартості.

24.09.2024 відповідач направив до декларанта електронне повідомлення № 1064362, у якому зазначив, що «Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ прошу надати документи, що підтверджують заявлену митну вартість, а саме:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця. якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором. (угодою, контрактом):

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту):

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс - листи) виробника товару;

7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару.

24.09.2024 у відповідь на електронне повідомлення позивач направив до митного органу листа, у якому заявив, що немає можливості надати інші додаткові документи.

24.09.2024 Черкаська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів№UA902080/2024/000130/1, яким визначила митну вартість імпортованих позивачем товарів генератори, за резервним методом.

24.09.2024 Черкаська митниця виписала картку відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні товарів № UA902080/2024/000196.

24.09.2024 з врахуванням визначеної відповідачем митної вартості позивач заявив товари за митною декларацією № 24UA95U9, по якій були надмірно сплачені митні платежі: мито 38 091,21 грн., ПДВ 159 983,09 грн., всього на загальну суму 198074,30 грн.

Незгода позивача із прийнятим рішенням зумовила його звернення до суду із даним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.

V. Норми права, які застосував суд

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, правовий статус органів доходів і зборів, митну територію та митний кордон України, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, митні режими та умови їх застосування, заборони та/або обмеження щодо ввезення в Україну, вивезення з України та переміщення через територію України транзитом окремих видів товарів, умови та порядок справляння митних платежів, митні пільги, визначаються Митним кодексом України (далі - МК України) та іншими законами України.

Згідно з п. п. 23 та 24 ч. 1 ст. 4 МК України, митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

За змістом ст. ст. 49, 50 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини 1 та 2 статті 51 МК України).

У силу норм ч. ч. 1 - 3 ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 58 МК України, визначено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (ч. 1 ст. 64 МК України).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

За змістом ч. ч. 1 - 3 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Так, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч. ч. 5, 6 ст. 53 МК України).

Згідно із ч. ч. 1- 3 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

У той же час, частиною 6 зазначеної статті передбачено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі (ч. 12 ст. 264 МК України).

VI. Оцінка суду

Митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості, зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

Має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості та він досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів.

При цьому, лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені ст. 53 Митного кодексу України, заборонено.

У графі 33 спірного рішення відповідач вказав, що «Відповідно до нової редакції зовнішньоекономічного договору від 01.10.2016 № 816 (згідно додаткової угоди від 06.10.2022 № 14) пунктом 2.1. передбачено, що якість товару, що поставляється за цим контрактом, має підтверджуватись сертифікатами якості (відповідності) заводу-виробника, проте, декларантом не надано сертифікатами якості (відповідності) заводу-виробника, щодо партії оцінюваного товару, у зв`язку з чим у митниці відсутнє відповідне документально підтвердження виробника товару, його якісних характеристик, що значною мірою впливає на вартість товару».

Суд зазначає, що обставини ненадання сертифікату якості (відповідності) не свідчать про наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів у правильності заявленої митної вартості, тобто про наявність підстав, передбачених ч. 3 ст. 53 МК України для витребування додаткових документів, а саме, що надані документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в дій статті.

Вказану правову позицію підтримав Верховний Суд у постанові від 23.10.2023 у справі №810/690/17.

У графі 33 оскаржуваного рішення та в електронному повідомленні від 24.09.2024 № 1064362 митний орган посилався на те, що «Відповідно до п. 4.1 зовнішньоекономічного договору від 01.10.2016 № 816, вартість товару включає в себе вартість пакування. В наданих декларантом документах відсутні відомості про числове значення витрат на пакування, пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням та маркуванням.

З огляду на вищевказане, суд зазначає, що відповідно до умов поставки FOB правил Інкотермс Продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару. Упаковка повинна містити належне маркування».

Відповідач також посилається на п. 4.1 додаткова угода від 06.10.2022 № 14 до зовнішньоекономічного договору від 01.10.2016 №816, про те, згідно вказаного пункту, вартість товару включає в себе вартість пакування.

Таким чином, поставка товару на умовах FOB "Франко-борт" зобов`язує продавця забезпечити за свій рахунок пакування товару, необхідне для перевезення товару, а упаковка повинна містити належне маркування. Отже, вартість пакування було включено у ціну товарів.

У графі 33 оскаржуваного рішення та в електронному повідомленні від 24.09.2024 № 1064362 митний орган вказав, що: «В рахунку від 04.09.2024 № зазначено числове значення витрат «terminalhandlingserviceinGdansk» 2468,28 дол. США та «Documentationfee - DestinationinGdansk» 56,10 дол. США, що є «обробкою» партії товарів в порту Гданськ. В рахунку від 04.09.2024№ відсутні відомості про числові значення витрат на навантаження/вивантаження; Заявлені митниці відомості в графі 21 МВ та в митній декларації щодо складової митної вартості «витрати на навантаження, вивантаження, обробку» не підтверджені документально та не піддаються обчисленню;Відповідно відомостей коносамента від 12.08.2024 № 240168676, партія оцінюваного товару надійшла з Китаю в контейнерах, за маршрутом порт NINGBO (Китай) - Гданськ (Польща). Відповідно відомостей залізничних накладних від 11.09.2024 №№ 215/549642, , , , , , 215/550095 транспортування партії оцінюваного товару здійснювалось за маршрутом Гданськ (Польща) - Медика (Польща) - Мостиська (Україна) - Тернопіль (Україна). Враховуючи відомості зазначені у коносаменті та товаротранспортних накладних, транспортування партії оцінюваних товарів здійснювалось за маршрутом порт NINGBO (Китай) - Гданськ (Польща) - Медика (Польща) - Мостиська (Україна) - Тернопіль (Україна), що свідчить про наявність операцій з перевантаження партії оцінюваних товарів в портах на території Польщі, у тому числі з водного на залізничний вид транспорту; В наданих до митного оформлення рахунку від 04.09.2024 № від імені Мерск Україна Лтд, та рахунку від 04.09.2024 № від імені MARSK A/S відсутні відомості про операції навантаження, вивантаження; В рахунку від 04.09.2024 № від імені Мерск Україна Лтд зазначено, що оплата за надані послуги здійснюється протягом 30 днів. В рахунку від 04.09.2024 №4від імені MAERSK A/S зазначено, що оплата за надані послуги здійснюється протягом 21 дня Станом на 24.09.2024 митниці не надано відомості чи здійснено оплату згідно наданих рахунків».

Тобто, митний орган у графі 33 посилається на розбіжності щодо вартості перевезення товарів, як на підстави для витребування додаткових документів та коригування митної вартості.

Проте, суд зауважує, що митному органу була надана довідка про транспортні витрати № 30 від 13.09.2024.

Таким чином, довідка про транспортні витрати є допустимим доказом, що підтверджує вартість перевезення товарів.

Щодо твердження відповідача у графі 33 оскаржуваного рішення про те, що «В рахунку від 04.09.2024 № зазначено числове значення витрат «terminalhandling serviceinGdansk» 2468,28 дол. США та «Documentationfee - DestinationinGdansk» $6,10 дол. США, що є «обробкою» партії товарів в порту Гданськ. В рахунку від 04.09.2024 № відсутні відомості про числові значення витрат на навантаження/вивантаження», то суд звертає увагу, що в рахунку від 04.09.2024 № зазначені послуги «Оформлення документації у Гданськ, Польща 56,10 доларів США; Операційні послуги терміналу у Гданськ, Польща 2 468,28 доларів США.

Аналогічні послуги зазначені у довідці експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 13.09.2024 №30.

У графі 33 оскаржуваного рішення відповідач, як підстави для витребування додаткових документів та коригування митної вартості, послався на те, що «Відповідно відомостей коносамента №240168676, партія оцінюваного товару надійшла з Китаю в контейнерах, за маршрутом порт NINGBO (Китай) - Гданськ (Польща).

Відповідно відомостей залізничних накладних від 11.09.2024 № 215/549642, , , , , 215/550095 транспортування партії оцінюваного товару здійснювалось за маршрутом Гданськ (Польща) - Медика (Польща) - Мостиська (Україна) - Тернопіль (Україна). Враховуючи відомості зазначені у коносаменті та товаротранспортних накладних, транспортування партії оцінюваних товарів здійснювалось за маршрутом порт NINGBO (Китай) - Гданськ (Польща) - Медика (Польща) - Мостиська (Україна) - Тернопіль (Україна), що свідчить про наявність операцій з перевантаження партії оцінюваних товарів в портах на території Польщі, у тому числі з водного на залізничний вид транспорту».

Вказані відомості містяться в довідці експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 13.09.2024 №30, а саме:Оформлення документації у Гданську, Польща в розмірі 56,10 доларів США;Операційні послуги терміналу у Гданську, Польща в розмірі 2 468,28 доларів США;Залізничне перевезення Гданськ, Польща - пункт пропуску Пшемисль - Мостинська, Польща/Україна в розмірі 16 500 доларів США; Залізничні перевезення пункт пропуску Мостиська, Україна - Тернопіль, Україна в розмірі 3 300 доларів США;

При цьому, митний орган не навів жодних заперечень щодо розміру послуг транспортування, зокрема, що вони є занижені чи неправдиві.

Крім того, у графі 33 оскаржуваного рішення відповідач, як підстави для витребування додаткових документів та коригування митної вартості, послався на те, що «В наданих до митного оформлення рахунку від 04.09.2024 № від імені Мерск Україна Лтд, та рахунку від 04.09.2024 № від імені MAERSK A/S відсутні відомості про операції навантаження, вивантаження».

Проте, вказані твердження спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

У рахунку від 04.09.2024 № зазначені послуги «Оформлення документації у Гданськ, Польща 56,10 доларів США; Операційні послуги терміналу у Гданськ, Польща 2 468,28 доларів США. Аналогічні послуги зазначені у довідці експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд»» про транспортні витрати від 13.09.2024 №30.Саме до вартості операційних послуг терміналу у Гданськ, Польща в розмірі 2 468,28 доларів США були включені послуги з вивантаження двох контейнерів із судна та завантаження на залізничний транспорт.

Відомості у рахунку від 04.09.2024 № від імені Мерск Україна Лтд, були зазначені у довідці експедитора ТОВ «Мерск Україна Лед» про транспортні витрати від 13.09.2024 №30, вартість послуг транспортування до кордону України в розмірі 2 458 902,67 грн. та 19 024,38 доларів США, що включені до митної вартості.

Щодо твердження відповідача у графі 33 оскаржуваного рішення про те, що «В рахунку від 04.09.2024 № від імені Мерск Україна Лтд зазначено, що оплата за надані послуги здійснюється протягом 30 днів. В рахунку від 04.09.2024 № від імені MAERSK A/S зазначено, що оплата за надані послуги здійснюється протягом 21 дня. Станом на 24.09.2024 митниці не надано відомості чи здійснено оплату згідно наданих рахунків», то суд зауважує, що обставини ненадання платіжного документу, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг не свідчать, що надані документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, як підстави для витребування додаткових документів.

Крім цього, послуги транспортування, що зазначені у рахунках від 04.09.2024 № від імені Мерск Україна Лтд та у рахунках від 04.09.2024 № від імені MAERSK A/S вказані у довідці експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 13.09.2024 № 30, що включені до митної вартості.

Стосовно відомостей у графі 33 оскаржуваного рішення відповідач, як підстави для витребування додаткових документів та коригування митної вартості, послався на те, що «До митного оформлення надано експортну декларацію країни відправлення від 22.07.2024

№ 17069923 без перекладу в зв`язку з чим відомості зазначені в них не можливо ідентифікувати з задекларованими відомостями», суд зауважує, що згідно з частиною 2 статті 53 МК України визначено перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

До зазначеного переліку не входить такий документ, як експортна декларація (митна декларація країни відправлення, тобто митна декларація, що оформлена в Китаї при вивезенні товарів в Україну в режимі експорту).

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, зазначеною у п. 23 постанови від 04.11.2020 у справі № 815/648/17, частиною 2 статті 53 Митного кодексу України встановлений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Декларація країни відправлення не є документом, що підлягає обов`язковому поданню при митному оформленні товарів».

Виходячи з наведеного, суд вважає, що доводи, які зазначені відповідачем у графі 33 рішення про коригування митної вартості не можуть бути підставою для витребування у декларанта додаткових документів.

Надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари. У відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити митну вартість товару за ціною договору.

Згідно з відомостями у графі 33 спірного рішення відповідач визначив митну вартість за резервним методом на рівні 2,81 США/кг. Джерело інформації митна декларація від 03.09.2024 № 24UA77U3.

Разом з тим, відповідно до пунктів 2, 4 частини 2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, а також обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за № 883/21195, визначено що у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Згідно з правовою позицією, наведеною Верховним Судом у постанові від 23.10.2020 у справі № 820/3231/16, у рішенні про коригування заявленої митної вартості митний орган повинен навести обґрунтований математичний розрахунок ціни товару за одиницю (із зазначенням конкретних складових цього розрахунку), визначеної митницею в оскаржуваному рішенні.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, зазначеної у постанові від 12.10.2021 у справі №300/3386/20, визначено, що «дотримання умов прийняття рішення про визначення митної вартості в поєднанні з належним обґрунтуванням необхідності їх застосування є підтвердженням правомірності рішенням. Поряд з цим, порушення будь-якої умови, під час прийняття рішення, є підставою для визнання такого рішення протиправним та скасування».

При цьому, суд зазначає, що товари на адресу позивача поставлялися за прямим контрактом з виробником товарів, на підставі комерційного інвойсу від № 24LTJX5310А від 19.07.2024 за ціною 246 210,00 доларів США, товари поставлялися на умовах поставки FOB порт Ningbo в Китаї правил Інкотермс 2020, що свідчить про те, що позивач самостійно організовував доставку товару з порту в Китаї до України, що вплинуло на ціну товару, оскільки вартість транспортування не включена у ціну, що імпортовані в Україну.

Натомість, відповідач у спірних рішеннях не навів обґрунтування числового значення визначеної митної вартості товарів та фактів, які вплинули на таке коригування, чим не виконав вимоги ст.55 МК України. Крім цього, не вказав у спірних рішеннях пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних товарів, умов поставки, комерційних умов чим не виконав вимоги Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів. Також, не навів порівняння характеристик товарів, не вказав обґрунтованого математичного розрахунку ціни товару за одиницю (із зазначенням конкретних складових цього розрахунку), тощо.

Отже, зазначення у графі 33 оскаржуваних рішень лише дати та номера митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, не дає підстав вважати такі рішення обґрунтованими та мотивованими у контексті положень ч.2 ст.55 МК України.

З огляду на вищевикладене суд вважає рішення Черкаської митниці від 24.09.2024 №UA902080/2024/000130/1 про коригування митної вартості товарів протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

VІI. Висновок суду

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

VIІI. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до квитанції позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору на суму 3028,00 грн., підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Черкаської митниці.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Черкаської митниці від 24.09.2024 №UA902080/2024/000130/1 про коригування митної вартості товарів.

Стягнути на користь Приватного підприємства «Будпостач» (, місцезнаходження: 02099, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 9-Е, кімната 314) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень, 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Черкаської митниці (, місцезнаходження: 18007, м. Черкаси, вул. Остафія Дашковича, 76).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Леонтович А.М.