Справа № 420/33240/24
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2025-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 з 01 жовтня 2024 року пенсії по інвалідності, інвалідність яка пов`язана з аварією на ЧАЕС у розмірі, визначеному ч.3 ст. 54 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01 жовтня 2024 року нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, інвалідність яка пов`язана з впливом аварії на ЧАЕС у розмірі, визначеному ч.3 ст. 54 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ, як інваліду 2 групи, що дорівнює 8 (вісім) мінімальних пенсій за віком щомісячно (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона має статус громадянина, який постраждав від Чорнобильської катастрофи 1 категорії. Вона є інвалідом ІІ групи, інвалідність яка настала з впливом аварії на ЧАЕС. Вона перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Житомирській області, та отримує пенсію по інвалідності.

Позивач звернулася до відповідача з заявою про нарахування та виплату пенсії по інвалідності, як інваліду ІІ групи, інвалідність яка настала з впливом аварії на ЧАЕС в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком визначеного ст. 54 Закону № 796-ХІІ.

Листом відповідача від 08.10.2024р. позивачу було відмовлено в задоволенні її заяви.

Ухвалою судді від 30.10.2024 року відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами. Також, судом ухвалено про витребування від відповідача належним чином засвідчених копій матеріалів пенсійної справи позивача.

12.11.2024р. від відповідача до суду надійшли копії документів з пенсійної справи позивача.

14.11.2024р. від відповідача через систему Електронний суд до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказав, що позовні вимоги вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню і просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач вказує, що позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію як особа з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з наслідками аварії на ЧАЕС відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ (надалі Закон № 796-ХІІ). Позивач звернулася 24.09.2024 до Головного управління з заявою, в якій просила здійснити перерахунок основної пенсії за період з 01.07.2021 відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р (ІІ)/2021, відповідно до ст. 54 Закону № 796-ХІІ, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та виплачувати основну пенсію у розмірі не менше восьми мінімальних пенсій за віком. Листом Головного управління № 27664-26333/Б-02/8-1500/24 від 08.10.2024 надано обґрунтовану та вмотивовану відповідь на звернення Позивача, в якій було надано роз`яснення стосовно порушеного у зверненні питання.

Відповідач вважає, що згідно з пенсійним законодавством України прийняття рішень про поновлення виплати пенсії, про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії відноситься виключно до компетенції Пенсійного фонду.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України (а.с. 4-5).

Позивач є потерпілою від Чорнобильської катастрофи (категорія 1), та їй безстроково встановлена ІІ група інвалідності, що підтверджується посвідченням (а.с.7).

Причина інвалідності позивача - хвороба, пов`язана з впливом аварії на ЧАЕС, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК від 18.07.2007р. (а.с. 8).

Позивач звернулася 24.09.2024 до відповідача з заявою, в якій вона просила здійснити перерахунок основної пенсії за період з 01.07.2021 відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р (ІІ)/2021, відповідно до ст. 54 Закону № 796-ХІІ, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та виплачувати основну пенсію у розмірі не менше восьми мінімальних пенсій за віком.

Листом Головного управління ПФУ в Одеській області № 27664-26333/Б-02/8-1500/24 від 08.10.2024 позивачу надано відповідь, в якій вказано, що оскільки позивач не є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, то для розрахунку пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком у позивача не має підстав (а.с. 9-10).

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, питання соціального захисту потерпілого населення визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі Закон № 796-ХІІ).

У статті 1 Закону № 796-ХІІ зазначено, що цей закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Приписами частини четвертої статті 54 Закону № 796-XII в редакції Закону України від 06.06.1996 № 230/96-ВР "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка була чинною до внесення змін Законом?№ 76-VIII, було передбачено таке:

"В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:

по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком;

по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком;

по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком;

дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком".

28.12.2014 Верховна Рада України прийняла Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» за № 76-VIII, яким текст статті 54 Закону № 796-ХІ був викладений у редакції, згідно з якою умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначає Кабінет Міністрів України в актах із відповідних питань.

Мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, було визначено в Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"від 23.11.2011 № 1210 зі змінами (далі - Порядок № 1210).

Згідно з пунктом 11 Порядку № 1210, мінімальний розмір пенсії становить:

"1) для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї:

осіб з інвалідністю I групи - 180 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

осіб з інвалідністю II групи - 160 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

осіб з інвалідністю III групи - 145 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021 Конституційний Суд України визнав такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), частину третю статті 54 Закону № 796-XII у редакції Закону № 76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Конституційний Суд України вирішив, що частина третя статті 54 Закону № 796-XII у редакції Закону?№ 76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, визнана неконституційною, втрачає чинність через три місяці з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

За рішенням Конституційного Суду України, Верховній Раді України належало протягом трьох місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення привести нормативне регулювання, встановлене статтею 54?Закону № 796-XII у редакції Закону № 76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням.

Конституційний Суд України вирішив, що у разі не приведення нормативного регулювання, встановленого статтею 54? Закону № 796-XII у редакції Закону № 76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням, через три місяці з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення застосуванню підлягатиме частина четверта статті 54?Закону № 796-XII у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 6 червня 1996 року № 230/96-ВР:

"В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:

по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком;

по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком;

по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком;

дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком".

Отже, Верховній Раді України належало привести нормативне регулювання розміру пенсій для осіб з інвалідністю, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, у відповідність до Конституції України та рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021.

Тобто за результатами виконання рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021 Верховна Рада України, з метою врегулювання на законодавчому рівні розмірів пенсій для осіб з інвалідністю, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, мала прийняти не будь-який закон, а такий, що відповідає Конституції України та рішенню Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021.

У рішенні від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021 Конституційний Суд України навів достатньо мотивів, чітко і зрозуміло пояснив підстави визнання неконституційними змін, внесених до статті 54 Закону № 796-ХІ Законом № 76-VIII.

Зокрема, Конституційний Суд України вважає, що «змінивши підпунктом 13 пункту 4 розділу I Закону № 76-VIII законодавче регулювання мінімальних розмірів державних пенсій, Верховна Рада України скасувала соціальні гарантії, передбачені частиною четвертою статті 54 Закону?№ 796-XII у редакції Закону № 230/96-ВР, та допустила можливість зменшення гарантованих мінімальних розмірів державних пенсій.

У Рішенні від 17 липня 2018 року № 6-р/2018 Конституційний Суд України зауважив, що "скасування пільг, компенсацій та гарантій не відповідає конституційному обов`язку держави, передбаченому у статті 16?Основного Закону України, щодо осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тому пільги, компенсації та гарантії є такими, що захищені Конституцією України від негативних наслідків для цієї категорії осіб при внесенні змін до законодавства України" (абзац п`ятий пункту 4 мотивувальної частини).

У зв`язку з цим Конституційний Суд України зазначає, що покладення Конституцією України на державу обов`язку захищати осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, вказує на особливий статус таких осіб у контексті їх соціального захисту та охорони здоров`я, а відтак - обумовлює посилений їх соціальний захист».

Здійснивши порівняльний аналіз частини четвертої статті 54?Закону № 796-XII у редакції Закону?№ 230/96-ВР та пунктів 11, 12 Порядку № 1210, Конституційний Суд України дійшов висновку, що Кабінет Міністрів України визначив істотно менші мінімальні розміри державної пенсії особам, на яких поширюється дія статті 54?Закону № 796-XII, ніж їх було гарантовано на законодавчому рівні частиною четвертою цієї статті Закону № 796-XII у редакції Закону № 230/96-ВР. Водночас приписи статей 3, 16, 50?Закону України у їх взаємозв`язку зобов`язують державу за будь-яких обставин забезпечити особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, посилений соціальний захист, реалізацію їх права на відшкодування завданої шкоди здоров`ю.

Конституційний Суд України виходив із того, що держава може змінювати законодавче регулювання у сфері соціального захисту осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, проте в разі зміни такого регулювання вона не повинна вдаватися до обмежень, що порушують сутність їх індивідуальних прав, а досягнутий рівень соціального захисту має бути збережено.

Конституційний Суд України вказав, що держава в особі Кабінету Міністрів України визначила у Порядку № 1210 мінімальні розміри державної пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірах, істотно менших, ніж їх було гарантовано Законом?№ 796-XII у редакції Закону?№ 230/96-ВР, знівелювавши саму сутність визначених статтями 3, 16, 50?Закону прав та гарантій, що фактично є недодержанням державою свого позитивного обов`язку забезпечувати цю категорію осіб гарантованим рівнем соціального захисту.

Конституційний Суд України виходив з того, що заявники, окрім того, що є особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, належать до окремої, соціально найуразливішої групи осіб, а саме осіб з інвалідністю.

Конституційний Суд України вважає, що соціальні зобов`язання держави перед громадянами, які втратили здоров`я внаслідок того, що держава свого часу зобов`язала їх взяти участь у подоланні наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - катастрофи планетарного масштабу, та які зазнали інвалідності внаслідок таких дій, а також перед особами з інвалідністю з числа потерпілих від цієї катастрофи не мають залежати від фінансових можливостей держави та її економічного становища.

Дослідивши матеріали справи та законодавство України у сфері соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Конституційний Суд України дійшов висновку, що держава в особі Кабінету Міністрів України зменшила гарантовані мінімальні розміри державної пенсії, що їх було передбачено статтею 54?Закону № 796-XII до внесення змін Законом № 76-VIII. Наслідком ужитих державою заходів стало позбавлення заявників майна в розумінні того, як його витлумачив Європейський суд із прав людини.

Конституційний Суд наголосив на тому, що серед осіб, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, саме особи з інвалідністю є найбільш уразливими.

Конституційний Суд України неодноразово вказав у рішенні від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021 про зменшення мінімальних розмірів пенсії Порядком № 1210.

Проаналізувавши зміст рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021, адміністративний суд дійшов висновку, що визнаючи зміни неконституційними, Конституційний Суд України виходив не з формальних міркувань про те, що юридично правильно буде визначати мінімальні розміри пенсій за Законом № 796-ХІ саме законом, а не підзаконним актом, а насамперед з неможливості зменшення досягнутого рівня соціального захисту осіб, які постраждали від Чорнобильської катастрофи.

Адміністративний суд зазначає, що соціальне право постраждалих від Чорнобильської катастрофи громадян на пенсійне забезпечення було звужене внаслідок унесення Законом № 76-VIII змін до статті 54 Закону № 796-ХІ.

Адміністративний суд вказує, що сама по собі обставина врегулювання питання розміру пенсії підзаконним актом не призвела б до порушення права постраждалих від Чорнобильської катастрофи осіб на пенсійне забезпечення, якби установлені раніше розміри мінімальної пенсії не були б зменшені.

29.06.2021 Верховна Рада України прийняла Закон України № 1584-ІХ «Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб».

Цим законом частина третя статті 54?Закону № 796-ХІ викладена в такій редакції:

"В усіх випадках розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчими:

для I групи інвалідності - 6000 гривень;

для II групи інвалідності - 4800 гривень;

для III групи інвалідності - 3700 гривень;

для дітей з інвалідністю - 3700 гривень".

Саме посиланням на Закон № 1584-ІХ відповідач обґрунтовує свої заперечення проти позовних вимог про перерахунок пенсії позивача у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Як суд зазначив вище, за результатами виконання рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021 Верховна Рада України, з метою врегулювання на законодавчому рівні розмірів пенсій для осіб з інвалідністю, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, мала прийняти не будь-який закон, а такий, що відповідає Конституції України та рішенню Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021.

Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021 мотивоване неможливістю зменшення досягнутого рівня соціального захисту осіб, які постраждали від Чорнобильської катастрофи.

За нормами статті 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Із змісту рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021 вбачається, що саме зменшення розміру пенсій цих осіб (зменшення законодавчо установлених гарантій) мало вирішальне значення для визнання неконституційними змін до статті 54 Закону № 796-ХІ.

Вирішуючи питання, яку правову норму належить застосувати до спірних правовідносин, суд виходить з того, що Законом № 1584-ІХ установлені зменшені розміри пенсій осіб з інвалідністю внаслідок Чорнобильської катастрофи порівняно з розмірами, установленими статтею 54 Закону № 796-ХІ в редакції Закону № 230/96-ВР.

Зокрема, 4800 гривень (мінімальний розмір пенсії по інвалідності за Законом Закону № 796-ХІ в редакції Закону № 1584-ІХ) є значно меншим, ніж вісім мінімальних пенсій за віком (мінімальний розмір пенсії по інвалідності відповідно до частини четвертої статті 54 Закону № 796-ХІ в редакції Закону № 230/96-ВР).

Частиною першою статті 28 Закону № 1058-IV, мінімальний розмір пенсії за віком визначений в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Крім того, законами про Державний бюджет передбачене постійне зростання прожиткового мінімуму.

Отже, очевидним є те, що запроваджене Законом № 1584-ІХ правове регулювання не дозволяє відновити рівень соціальної захищеності осіб з інвалідністю внаслідок Чорнобильської катастрофи, який існував раніше.

На підставі цього суд вважає, що нормативне регулювання, встановлене статтею 54?Закону № 796-XII, станом на дату розгляду цієї справи не приведене у відповідність із Конституцією України та рішенням Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021.

Законом № 1584-ІХ не відновлений рівень соціальної захищеності осіб з інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки не досягнуто попереднього рівня, установленого частиною третьою статті 54 Закону № 796-ХІ в редакції Закону № 230/96-ВР.

Відповідно до пункту 3 рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021, у разі неприведення нормативного регулювання, встановленого статтею 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"? 28 лютого 1991 року № 796-XII у редакції Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року № 76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням через три місяці з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення застосуванню підлягатиме частина четверта статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"" від 6 червня 1996 року № 230/96-ВР:

"В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:

по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком;

по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком;

по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком;

дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком".

Відповідно до статті 151-2 Конституції України, рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Суд не застосовує до спірних правовідносин частину третю статті 54 Закону № 1584-ІХ, оскільки ця норма не відповідає статті 22 Конституції України та рішенню Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021.

Підсумувавши все вищенаведене, суд дійшов висновку, що з 07.07.2021 належить застосовувати частину четверту статті 54 Закону № 796-XII у редакції Закону № 230/96-ВР, яка передбачає розмір пенсії для осіб з інвалідністю ІІ групи, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою (до яких належить позивач), - 8 мінімальних пенсій за віком.

Суд зазначає, що право позивача на пенсійне забезпечення є порушеним не внаслідок відмови у перерахунку пенсії, а внаслідок бездіяльності відповідача, яка полягає у нездійсненні такого перерахунку. У зв`язку з цим, суд вважає визнати таку бездіяльність протиправною.

Аналогічні висновки щодо застосування вказаних норм права викладені у постанові Верховного Суду від 15.05.2024 року у справі № 400/12171/21, у постанові Верховного Суду від 17.04.2024 року у справі № 460/20412/23.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають повному задоволенню. При цьому суд уточнює норму Закону № 796-XII, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин (її відповідну редакцію) згідно з приписами Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021, що не змінює суті позовних вимог та висновку суду про їх задоволення.

Суд звертає увагу відповідача, що покладення на нього зобов`язання здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком не обмежує розміру пенсійної виплати позивача винятково такою сумою, а безумовно означає обов`язок відповідача, обчислюючи пенсійну виплату, урахувати до неї всі передбачені законодавством доплати та підвищення, на які має право позивач відповідно до свого статусу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Судові витрати позивачем не понесені, а тому між сторонами не розподіляються.

Керуючись ст. ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 241-246, 262, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 01 жовтня 2024 року пенсії по інвалідності, інвалідність яка пов`язана з аварією на ЧАЕС у розмірі, визначеному частиною четвертою статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"" від 6 червня 1996 року № 230/96-ВР.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Одеській області провести з 01 жовтня 2024 року нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, інвалідність яка пов`язана з впливом аварії на ЧАЕС у розмірі, визначеному частиною четвертою статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 6 червня 1996 року № 230/96-ВР, як інваліду 2 групи, що дорівнює 8 (вісім) мінімальних пенсій за віком щомісячно (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів