Справа № 280/3511/25
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2025-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РОЗГЛЯДУ

04 червня 2025 року Справа № 280/3511/25
м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до НОМЕР_2 прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

02 травня 2025 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до НОМЕР_2 прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_3 (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_5 ) імені ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 в періоди з 02 червня 2022 року по 20 травня 2023 року грошового забезпечення, а також виплачених за вказаний період: грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації невикористаної щорічної основної та додаткової відпустки, одноразової грошової допомоги при звільнені, премії визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01 січня 2022 року, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01 січня 2023 року, на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44;

- зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін (Військова частина НОМЕР_5 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення за період з 02 червня 2022 року по 20 травня 2023 року грошового забезпечення, а також виплачених за вказаний період: грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації невикористаної щорічної основної та додаткової відпустки, одноразової грошової допомоги при звільнені, премії визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01 січня 2022 року, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01 січня 2023 року, на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44.

Суддею встановлено, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Ухвалою суду від 07 травня 2025 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку із пропуском строку звернення до суду, встановленого статтею 122 КАС України в частині періоду з 19 липня 2022 року по 20 травня 2023 року.

09 травня 2025 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви шляхом подання до суду клопотання про поновлення процесуального строку.

Ухвалою судді від 14 травня 2025 року визнано поважними причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом в адміністративній справі № 280/3511/25 за період з 19 липня 2022 року по 20 травня 2023 року, поновлено йому такий строк та відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі № 280/3511/25 за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_2 прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_3 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

30 травня 2025 року представником відповідача до суду подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до суду із вказаним позовом.

У період з 28 травня 2025 року по 02 червня 2025 року суддя Татаринов Д.В. перебував у щорічній додатковій відпустці.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Як встановлено частиною першою статті 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Отже, перевірка дотримання особою, яка звертається до суду, вимог статей 160, 161 КАС України здійснюється судом на етапі вирішення питання про відкриття провадження у справі.

При відкритті провадження у справі суд вбачав підстави для залишення позову без руху з огляду на пропуск позивачем строку звернення до суду лише в частині позовних вимог за період з 19 липня 2022 року по 20 травня 2023 року з огляду на таке.

Згідно зі статтею 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (частина 1).

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 2).

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 3).

Строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів визначені статтею 233 КЗпП України.

Згідно з частиною 1 статті 233 КЗпП України в редакції, чинній з 19 липня 2022 року, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Таким документом може бути грошовий атестат чи інший письмовий документ, у якому детально зазначено суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні.

Проте позивач не долучає грошовий атестат до матеріалів справи та не указує дату коли він з ним ознайомився, що у свою чергу перешкоджає суду встановити дотримання позивачем строку звернення до суду.

Відповідно до частини 2 статті 233 КЗпП України в редакції, чинній з 19 липня 2022 року, із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Згідно зі статтею 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Суд враховує, що відповідно до пункту 1 глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Таким чином, строк, визначений частиною другою статті 233 КЗпП України, в редакції, чинній з 19 липня 2022 року, з урахуванням пункту 1 глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", розпочав свій перебіг з 01 липня 2023 року та закінчив такий перебіг - 30 вересня 2023 року.

Аналогічний правовий підхід застосовано Верховним Судом у складі cудової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду в постанові від 21 березня 2025 року у справі № 460/21394/23.

В зазначеній постанові Верховний Суд, вирішуючи питання щодо застосування статті 233 КЗпП України, в частині строку звернення до суду з вимогами про стягнення заробітної плати, дійшов таких висновків: Якщо мають місце тривалі правові відносини, які виникли під час дії статті 233 КЗпП України, у редакції, що була чинною до 19 липня 2022 року, та були припинені на момент чинності дії статті 233 КЗпП України, в редакції Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин, то у такому випадку правове регулювання здійснюється таким чином: правовідносини, які мають місце у період до 19 липня 2022 року, підлягають правовому регулюванню згідно з положенням статті 233 КЗпП України (у попередній редакції); у період з 19 липня 2022 року підлягають застосуванню норми статті 233 КЗпП України (у редакції Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин). З урахуванням пункту 1 глави XIX Прикінцеві положення КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року №651, відлік тримісячного строку звернення до суду зі спорами, визначеними статтею 233 КЗпП України, почався 01 липня 2023 року (підпункт 65.1 - 65.2 пункту 65 постанови).

Враховуючи правову позицію, сформовану Верховним Судом у постанові від 21 березня 2025 року у справі № 460/21394/23, суд дійшов висновку, що позов в частині позовних вимог за період до 18 липня 2022 року включно не пропущено.

В той же час, позовні вимоги за період з 19 липня 2022 року по 20 травня 2023 року, з яким ОСОБА_1 звернувся до суду 29 квітня 2025 року засобами поштового зв`язку, пред`явлено з пропуском тримісячного строку звернення до суду, у зв`язку із чим позов ОСОБА_1 в цій частині позовних вимог було залишено без руху ухвалою судді від 07 травня 2025 року.

На виконання вимог ухвали судді від 07 травня 2025 року представником позивача до суду надано клопотання про поновлення строку звернення до суду із позовом у справі № 280/3511/25 в частині позовних вимог за період з 19 липня 2022 року по 19 травня 2023 року.

В обґрунтування клопотання, зокрема, вказано, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 15 квітня 2024 року № 299-ОС, позивача звільнено у запас з 16 квітня 2024 року. В той же час, письмове повідомлення про суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні, з яких ОСОБА_1 міг дізнатись про порушення своїх прав, ним не одержувалось.

На переконання суду, початок перебігу строку звернення до суду у цій справі, з урахуванням частини першої статті 233 КЗпП України, слід обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум.

Такий підхід застосовано Верховним Судом у постанові від 21 березня 2025 року у справі №460/21394/23, постановленій у складі Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду.

Враховуючи вказане, суд визнав поважними причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом в адміністративній справі № 280/3511/25 за період з 19 липня 2022 року по 20 травня 2023 року та поновив йому такий строк.

Відповідачем при зверненні до суду із клопотанням не надано письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні, від дати одержання позивачем якої слід обраховувати тримісячний строк звернення до суду із даним позовом.

З урахуванням наведеного та враховуючи те, що відповідач, звертаючись з цим клопотанням не надав документального підтвердження ознайомлення позивача до травня 2025 року з порядком нарахування у спірному періоді грошового забезпечення (як-то докази направлення/видачі розрахункових листів, довідок про грошове забезпечення тощо), то відсутні підстави вважати, що позивачем пропущено строк звернення до суду.

З огляду на викладене клопотання про залишення позовної заяви без розгляду задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 240, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання НОМЕР_2 прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_5 ) про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 280/3511/23 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Д.В. Татаринов