Справа № 120/3383/25
Суддя: Желіховський В. М.
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 120/3383/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Желіховського В.М.,
секретаря судових засідань Голота О.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні (без виклику сторін) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови серія ЕНА №4035338 від 08 лютого 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом мотивуючи його тим, що він був притягнутий до адміністративної відповідальності постановою серії ЕНА №4035338 від 08.02.2025 року УПП у Вінницькій області у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., за скоєння 08.02.2025 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП.
Позов мотивує тим, що відповідно до обставин подій 08.02.2025 р. під час перебування за кермом він був пристебнутий. Коли він побачив червоні мигалки в дзеркалі заднього виду та повністю зупинившись біля краю дороги, при цьому переконавшись, що не створить небезпеки на дорозі, він відстебнув ремінь безпеки, для того аби дістати документи. При винесенні постанови співробітник поліції не надав йому відповідних доказів стосовно правопорушення, чим порушив законну процедуру встановлення факту адміністративного правопорушення.
Вважає винесену постанову незаконною та протиправною, а тому змушений звернутися до суду з вказаним позовом і просить визнати оскаржувану постанову протиправною і скасувати її, закрити справу про адміністративну відповідальність.
Ухвалою від 21.04.2025 відкрито провадження у справі, а справу ухвалено розглядати справу у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін. 15.05.2025 до суду надійшов відзив представника відповідача УПП ДПП у Вінницькій області на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову з огляду на наступне. Під час патрулювання, 08.02.2025 в м. Вінниці по вул. Архітектора Артинова, інспектором роти №2 БУПП у Вінницькій області ДПП Дукою М.В. було зупинено водія, яким виявився ОСОБА_1 , який керуючи автомобілем Honda Accord НОМЕР_1 обладнаним засобами пасивної безпеки, був непрестебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 ПДР України та ч.5 ст.121 КУпАП, з накладенням стягнення у розмірі 510 грн. штрафу. Відповідно до заяви УПП ДПП у Вінницькій області про виправлення описки повідомляють, що відеозаписи з портативних відео реєстраторів, які були закріплені 08.02.2025 р. за працівниками управління патрульної полії у Вінницькій області ДПП відсутні, оскільки відповідно до Наказу МВС №1026 від 18.12.2018 «Про затвердження Інструкції і застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки відеозапису» строк зберігання відеозаписів із портативних та відео реєстраторів, установлених у службових транспортних засобах БпЛА становить 30 діб, тобто у зв`язку із наявною технічною можливістю строк збереження відеозаписів із нагрудних відео реєстраторів є обмеженим. В обґрунтування заперечення проти позову представник відповідача посилається на те, що стягнення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП, було накладено поліцейським під час виконання службових обов`язків в межах повноважень, у відповідності до вимог чинного законодавства України, та належним чином зафіксовані у постанові про накладення адміністративного стягнення. Позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, надіслали до суду відзив. Оскільки, відповідно до вимог ст.262 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч.4 ст.229 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Повно та всебічно з`ясувавши обставини в адміністративній справі, які підтверджені дослідженими доказами, відповідно та при дотриманні норм матеріального і процесуального права, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що інспектором роти №2 БУПП у Вінницькій області ДПП було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4035338, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення положень ч. 5 ст. 121 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень (а.с.9). Відповідно до платіжної інструкції №24РС-5А0А-3ХРС-1МР1 від 17.02.2025 (а.с.10) ОСОБА_1 сплатив штраф в сумі 510 грн. згідно постанови ЕНА №4035338. Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача покладається на відповідача. Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів). Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доведення, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення. Згідно п. 2.3 (в) ПДР України, крім іншого, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів. Частина 5 ст.121 КУпАП зазначає, порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Суд вважає, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, оскільки в матеріалах справи відсутні документи та матеріали, які б могли бути визнані судом як докази про вчинення адміністративного правопорушення, зокрема не надано суду відеозапис з нагрудної камери поліцейського. Отже, з наданих доказів представником відповідача, судом не встановлено, яким чином інспектор поліції дійшов висновку, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий під час руху ременем безпеки,оскільки відповідних доказів суду не надано та у відзиві на адміністративний позов не зазначено. Докази того факту, що відповідачем дотримана процедура розгляду справи при винесенні постанови серії ЕНА №4035338 від 08.02.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст.121 КУпАП судом не встановлено та відповідачем до суду не надано. П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Відповідно до ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі. Доказів того, що позивачем скоєне адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, відповідачем до суду надано не було та такі докази в матеріалах справи відсутні. Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем не було надано до суду належних доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав. Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України. Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4035338 від 08.02.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАПта накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень підлягає скасуванню. Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягає відшкодуванню сплачений позивачем при подачі даного позову до суду судовий збір в розмірі 1211,20 грн., а також сплачений ОСОБА_1 штраф в розмірі 510 грн. згідно платіжної інструкції №24РС-5А0А-3ХРС-1МР1 від 17.02.2025. На підставі викладеного, керуючись ст.33,121,293 КУпАП, ст.90,77,227, 228,241 246 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити.
Скасувати постанову Управління патрульної поліції у Вінницькій області серія ЕАН №4035338 від 08 лютого 2025 якою ОСОБА_1 до адміністратвіиної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн.
Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Суддя: Желіховський Віктор Миколайович