Справа № 420/3954/25
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2025-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3954/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮМІО» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЮМІО» з позовною заявою до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2024/000148/2 від 08.09.2024 року, визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2024/000336 від 08.09.2024 року.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Позов обґрунтований позивачем тим, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу в розмитненні товару за ціною контракту, без врахування документів, які підтверджують заявлену митну вартість товару та не містять розбіжностей.

З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач позов не визнає, оскільки в поданих ним до митного оформлення документах містилися розбіжності, зокрема, документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів. Зазначені обставини були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Між компанією LUMIO LIGHTING LIMITED, LTD (Китай) (Продавець) та ТОВ «ЛЮМІО» (Покупець) 27.11.2023 року укладений контракт №LML23 за умовами якого Продавець продає, Покупець купує світлодіодну продукцію, електротовари, товари народного вжитку та інші різноманітні товари. Відповідно до п. 2.1, 2.2 Контракту ціни на Товари визначаються для кожної партії і вказуються в Інвойсах на конкретну поставку. Ціна включає вартість тари, експортної упаковки, маркування. Відповідно до п. 2.5 Контракту оплата здійснюється згідно умов, зазначених в Інвойсі. Відповідно до п. 3.1 Контракту умови поставки зазначаються в Інвойсах.

З метою здійснення митного оформлення товару декларантом подано митну декларацію №24UA17U6 від 29.08.2024 року, в якій визначена та заявлена митна вартість товарів за основним (першим) методом - за ціною договору (контракту).

Для підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу її визначення декларантом до митного органу надані наступні документи: сертифікат якості від 10.08.2024 року, пакувальний лист від 10.06.2024 року, рахунок-фактура (інвойс) №UA20240610 від 10.06.2024 року, коносамент ХМ240600136 від 18.06.2024 року, автотранспортну накладну №000005/1 від 28.08.2024 року, навантажувальний документ DOL00000575, сертифікат про походження товару 24С4403А2866/50244 від 26.08.2024 року, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №586 від 26.08.2024 року, довідка про транспортні витрати №А0001233 від26.08.2024 року, висновок експерта №3-3/771 від 21.08.2024 року, контракт №LML23 від 27.11.2023 року, договір №31-05/24 про транспортно-експедиторське обслуговування від 31.05.2024 року з додатковою угодою, декларації про відповідність, акт зважування №422414 від 28.08.2024 року, розрахунок ціни (калькуляція) б/н від 10.06.2024 року, прайс-лист, договір №17062024-1 перевезення вантажів автотранспортом від 17.06.2024 року, заявка №372 від 28.08.2024 року, оборотно-сальдова відомість по рахунку 632 за 01.01.2024-22.08.2024 року, платіжні інструкції, декларація країни відправлення, тощо.

Однак, Одеською митницею 08.09.2024 року прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2024/000148/2 та складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2024/000336.

Відповідно до положень ст. 49, 52 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів та зборів; подавати органу доходів та зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів та зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до вимог ст. 53 Митного кодексу України одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів та зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме: декларацію митної вартості та документи що підтверджують числові значення складових митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); інвойс; платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії; страхові документи, тощо.

У разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності), зокрема, виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прас-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення; тощо.

Відповідно до ст. 54, 55 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів та зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування, яке має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування, тощо.

Відповідно до положень ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Суд вважає дії митного органу щодо відмови в застосуванні митної вартості, заявленої позивачем, за першим методом - за ціною договору, неправомірними, рішення про коригування відповідачем митної вартості товару, а також картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення протиправними та таким, що підлягають скасуванню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що декларант надав всі необхідні документи, які давали змогу митному органу визначити митну вартість товару, надані документи підтверджують числове значення митної вартості товару та не містять розбіжностей.

Так, декларантом наданий до митного органу договір (контракт), в якому визначений порядок, умови і строки оплати товару, умови поставки товару, тощо, наданий інвойс, який містить дані щодо найменування, кількості, ціни товару, що відповідає даним митної декларації та не суперечить умовам контракту, тощо.

Під час здійснення митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією №24UA17U6 від 29.08.2024 року Одеською митницею встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, документи не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, що обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2024/000148/2 від 08.09.2024 року, а саме: 1) декларантом не надано документи для підтвердження числового значення такої складової митної вартості, як транспортні витрати; до митного оформлення надана довідка про вартість перевезення від 26.08.2024 року №А0001233 ТОВ «Старлоджик», але фактично перевезення здійснено іншим перевізником; у наданому коносаменті від 18.06.2024 року №XM240600136 зазначено, що фрахт сплачується в порту призначення вантажоодержувачем, про що відсутня інформація; 2) відповідно до п. п. в) п. 1 ч. 10 cm. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає статі за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, разом з цим, у п. 2.2 Контракту, зазначено, що ціни на товари включають в себе вартість тари, експортної упаковки, маркування, в яких постачається товар. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 3) відповідно до п. 2.5 Контракту оплата здійснюється згідно умов, зазначених в Інвойсі. В інвойсі від 10.06.2024 року №UA20240610 сума передплати повинна становити не менше 50%. Зазначена умова не підтверджена документально.

У відповідь на повідомлення митниці, декларантом надавались наступні додаткові документи: виписку по рахунку 632, калькуляцію, платіжні інструкції в іноземній валюті від 20.06.2024 року №21, №22, лист ТОВ «Старлоджик» №1574-1 від 04.09.2024 року, копію митної декларації країни відправлення №64547722 від 17.06.2024 року, прейскурант (прайс-лист) виробника товару №б/н від 01.05.2024 року; лист виробника № б/н від 06.09.2024 року.

Однак, в рішенні про коригування митної вартості за результатами розгляду основних та додатково наданих документів митного оформлення зазначено наступне: 1) якщо рахунок сплачено, документами, які підтверджують митну вартість товарів, відповідно до положень ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Відповідно до п. 2.5 контракту, оплата здійснюється згідно умов зазначених в Інвойсі. Згідно Інвойсу від 10.06.2024 року №UA20240610 сума передплати повинна становити не менше ніж 50%. Декларантом надані платіжні інструкції в іноземній валюті від 20.06.2024 №21 на суму 23203,41 дол. США та №22 на суму 9030 дол. США. Згідно інвойсу узгоджена на умови передплати, терміни передплати повинні бути до моменту завантаження товару на борт судна згідно умов поставки FOB. Враховуючи дату завантаження товару на борт судна згідно наданого коносаменту та дату здійснення передплати 20.06.2024 року, умови оплати за товар не відповідають узгодженим сторонами терміну «передплата». Згідно графи 59 платіжних інструкцій, адреса отримувача (Гонконг) не відповідає Розділу 11 контракту в частині адреси продавця (Китай), умовам вказаним у інвойсі. Код країни отримувача-344 (Гонконг) не відповідає заявленим відомостям щодо країни реєстрації продавця. У якості додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість разом з платіжними інструкціями, наявні документи під назвою swift. Але самих сканованих копій документів swift, що свідчать про факт банківського переказу коштів продавцю не надано за оцінюваною партією товарів; 2) копія митної декларації країни відправлення від 17.06.2024 року №64547722 надана без перекладу на українську мову, а тому з метою перевірки відомостей зазначених в цій декларації, використовуючи сервіс «Google Перекладач», митним органом встановлено, зазначення особи з найменуванням «Zhongshan Lumio Lighting Electric Co., Ltd.» у якості відправника вантажу. У додатково наданому прайс-листі від 01.05.2024 року №б/н міститься посилання на веб-сайт компанії виробника www.lumiolighting.com. Згідно веб-сайту назва компанії Zhongshan Lumio Lighting Co., Ltd. Згідно товарно-супровідних документів відправником та виробником зазначено компанію Lumio Lighting Limited. Таким чином, відомості, зазначені в копії декларації країни відправлення не співпадають з відомостями, зазначеними в інших товарно-супровідних документах. Крім того, в митній декларації країни відправлення міститься посилання на транспортний документ №181ANM1, який до митного оформлення не надавався; 3) до митного оформлення наданий сертифікат про походження товарів від 26.08.2024 року №24C4403A2866/50244, у графі 2 Експортер зазначене китайське підприємство, яке не заявлено у ЕМД та наданих товарно-супровідних документах, при цьому у сертифікаті наявне посилання на реквізити інвойсу UA20240610. Зазначене викликає сумніви у достовірності заявлених відомостей щодо характеру зовнішньоекономічної угоди. Окрім цього, у наданому документі відсутні будь-які підписи та печатки уповноважених осіб, що засвідчують легітимність зазначеного документу та документальному підтвердженні країни походження; 4) декларантом заявлені умови поставки FOB NANSHA. На цих умовах покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару та понести витрати, пов`язані з доставкою товару до місця призначення, до обов`язків продавця належить витрати, пов`язані з навантаженням товару на борт судно. До митної вартості додана складова митної вартості-витрати на транспортування 424047,15 грн. у підтвердження надані документи: договір на ТЕО від 31.05.2024 року №31-05/24, морський коносамент від 18.06.2024 року XM240600136, рахунок на оплату від 26.08.2024 року №586, довідку ТОВ «Старлоджик» від 26.08.2024 року №A0001233. Результати аналізу інформації графи 21 ЕМД та інформації, що міститься в коносаменті XM240600136, в частині назви судна свідчать про наявність факту перевантаження товару. Зазначені відомості не заявлялись до митного оформлення оцінюваної партії товару. Враховуючи наявність факту перевантаження, можлива наявність інших коносаментів, відповідно до яких здійснювалось перевезення, та які не було надано до митного оформлення у порушення ст. 335 Митного кодексу України. Документи, підтверджуючі витрати, пов`язані з перевантаженням товару з одного транспортного засобу на інший до митного оформлення не надавались та не надіслані в рамках консультації, що унеможливлює проведення обчислення повноти включення транспортної складової при формуванні заявленої декларантом ціни товару. Відповідно до п. 1.2, 3.1.11 договору ТЕО від 31.05.2024 року №31-05/24, умови перевезення, вартість, маршрут зазначаються у Заявці. Заявку до митного оформлення не надано. Акт виконаних робіт також не надано; 5) Відповідно до п. 3.1.9 договору ТЕО, послуги експедитора клієнт зобов`язаний оплачувати в повному об`ємі. Відповідно до п. 4.7 договору ТЕО, платою Експедитору вважаються кошти, оплачені клієнтом за виконання цього договору. У власності Експедитора залишається виняткового Експедиторська винагорода. Згідно рахунку на оплату від 26.08.2024 року №586, Експедитором зазначений один вид послуги: Морське перевезення вантажу за межами державного кордону України. Плата експедитору за надання ним послуг з організації та забезпечення перевезень імпортованих вантажів на умовах поставки, які передбачають оплату транспортних витрат за рахунок покупця товару, в тому числі в разі надання послуги на всьому шляху прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення, нерозділеної до та після перетину митного кордону України, є частина загальних витрат на транспортування, тому в межах вимог законодавства з питань державної митної справи (зокрема, ч. 4, 10 ст. 58 МКУ), Податкового кодексу України (п. 190.1 ст. 190) є обов`язковою для включення до бази оподаткування таких товарів. Враховуючи зазначені положення законодавства, декларантом не вірно проведено обчислення митної вартості товару. Враховуючи зазначене, проведений декларантом розрахунок митної вартості не відповідає відомостям наданих документів щодо транспортної складової митної вартості, а саме в частині включення обов`язкових складових митної вартості товарів (п. 10 ст. 58 МКУ) витрати на навантажувально-розвантажувальні роботи та Експедиторські витрати. П. 4.1 договору ТЕО передбачено, що оплата послуг за договором здійснюється 100% передплата до моменту надання послуг, не пізніше одного дня до виставлення рахунку. За ЕМД відсутні відомості щодо оплати послуг за договором ТЕО; 6) щодо оборотно-сальдової відомості по рахунку 632. Вказані у виписці по рахунку 632 не подавались за попередніми поставками від заявленого контрагента, суми обороту по контрагенту не можливо ідентифікувати з попередніми та оцінюваною партію поставки та її вартістю; 7) у наданій калькуляції виробництва товарів відсутні відомості щодо транспортування товару зі складу виробника до порту відвантаження та завантаження товарів на борт судна відповідно до комерційних умов поставки FOB. Тобто до вартості оцінюваних товарів поартикульно не додані обов`язкові затрати продавця/виробника згідно узгоджених сторонами умов поставки. Крім того, в калькуляції виробника відсутня вартість кожного артикулу в юанях. Таким чином, надана калькуляція не підтверджує заявлену вартість артикулів товару.

Щодо тверджень митного органу в рішенні про коригування митної вартості товарів про те, що декларантом не надано документи для підтвердження числового значення такої складової митної вартості, як транспортні витрати, довідка про транспортні витрати видана особою, яка не здійснювала перевезення, не надано документи щодо перевантаження товару, не надано доказів оплати транспортно-експедиційних послуг, тощо, суд вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.

Між позивачем та ТОВ «Старлоджик» 31.05.2024 року укладений договір №31-05/24 про транспортно-експедиторське обслуговування, за умовами якого ТОВ «Старлоджик» організовує та рахунок позивача транспортно-експедиторське обслуговування, перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів по території України і в міжнародному сполученні, а також надає інші транспортно-експедиторські послуги клієнту. Відповідно до п. 1.2, 3.11 договору умови перевезення, вартість, маршрут, тощо, зазначаються у Заявці. Відповідно до п. 2.2.4 договору Експедитор має право доручати виконання цього договору третій особі. Відповідно до п. 4.1 договору оплата здійснюється на умовах 100% передплати до моменту надання послуг, однак, додатковою угодою №07062024-1 від 07.06.2024 року цей пункт змінений та визначено умови оплати протягом 30 днів з моменту поставки вантажу.

Відповідно до рахунку на оплату №586 від 26.08.2024 року, заявки №372 від 28.08.2024 року та листа ТОВ «Старлоджик» №1574-1 від 04.09.2024 року Експедитором (ТОВ «Старлоджик») надано загальні послуги з доставки контейнера за межами України до Одеського морського торговельного порту на суму 424047,15 грн.

Щодо подальшого транспортування вантажу після його розмитнення з порту на склад позивача ТОВ «Старлоджик» укладений договір на перевезення №17062024-1 від 17.06.2024 року з ФОП ОСОБА_1 та саме ця особа зазначена в СМR №000005/1 від 28.08.2024 року як перевізник товару, однак тільки в межах території України. Таке перевезення не суперечить умовам договору №31-05/24 від 31.05.2024 року, який передбачає право доручення Експедитором виконання договору іншій особі.

Щодо доказів сплати транспортно-експедиційних послуг слід зазначити, що додатковою угодою №07062024-1 від 07.06.2024 року визначено умови оплати протягом 30 днів з моменту поставки вантажу, а тому документи щодо сплати ТЕО позивачем не надавалися.

Щодо відсутності заявок на перевезення та актів виконаних робіт, слід зазначити, що нормами законодавства не визначено конкретного переліку документів, які мають бути надані для підтвердження транспортних витрат, в даному випадку ТОВ «Старлоджик» підтвердив в довідці про транспортні витрати №А0001233 від 26.08.2024 року, листі №1574-1 від 04.09.2024 року вартість доставки товару в порт, ця сума відповідає рахунку, заявці, тощо, до митного органу були надані зазначені документи, а також договори на перевезення, CMR. З цих документів вбачається вартість транспортних витрат та вони не суперечать між собою.

При цьому, митним органом не доведено заниження митної вартості в цій частині, при тому, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України саме на суб`єкт владних повноважень покладається обов`язок довести правомірність свого рішення.

Щодо тверджень митного органу в рішенні про коригування митної вартості товарів про відсутність інформації щодо пакування товару, суд вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.

Згідно з положеннями п. п. в) п. 1 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Відповідно до п. 2.2 контракту №LML23 від 27.11.2023 року ціна товару включає вартість тари, експортної упаковки, маркування.

Крім того, товар поставлявся на умовах FOB, які передбачають обов`язок продавця товару щодо його пакування та маркування.

Таким чином, у даному випадку, вартість пакування не є витратами, які понесені покупцем, у зв`язку з чим не є такими, що додатково включаються у митну вартість товару, а відтак, у інвойсі та інших документах правомірно не зазначено окремо вартості пакування та тари, оскільки їх вартість входить до вартості товару та є її складовою частиною.

Щодо тверджень митного органу в рішенні про коригування митної вартості товарів про не підтвердження документально умов оплати (50% передплати), а також зауважень до платіжних документів, суд вважає їх безпідставним, з огляду на наступне.

Митна вартість, зазначена позивачем в декларації повністю відповідає наданому Інвойсу, транспортні витрати підтверджується відповідною довідкою та ця вартість не суперечить всім іншим документам, наданим декларантом. Крім того, позивачем надані платіжні документи щодо спати коштів за товар, при цьому порядок здійснення передплати є виключно питанням, яке врегульовано договірними відносинами та навіть в разі порушення термінів такої оплати, ці обставини не впливають на заявлену митну вартість товару та не можуть свідчити про її заниження.

Зауваження до платіжних документів стосуються різних адрес продавця в частині зазначення в них Гонконг, а не Китай та відсутності самих документів, що свідчать про здійснення банківського переказу, однак слід зазначити, що надані платіжні інструкції містять печатки і підписи банку, в них є посилання на контракт і інвойс за якими ці платежі здійснені, найменування продавця та його рахунок повністю відповідають між собою, а тому суд вважає, що вони підтверджують здійснення оплати за товар, при цьому відповідачем не доведено зворотне.

Щодо зауважень до декларації країни відправлення від 17.06.2024 року №64547722 в частині найменування продавця та посилання на транспортний документ №181ANM1, який до митного оформлення не надавався, суд звертає увагу, що декларація країни відправлення є документом який складається та подається до митних органів Китаю продавцем товару, вимоги до її форми та заповнення встановлені законодавством Китаю та позивач не має жодної можливості будь яким чином впливати на відомості які зазначаються у цьому документі.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України декларація країни відправлення є документом, який подається додатково у разі якщо документи, які підтверджують митну вартість товарів, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Щодо зауважень митного органу до сертифікату походження товару від 26.08.2024 року №24C4403A2866/50244 слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 41 Митного кодексу України сертифікат про походження товару є документом, що підтверджує країну походження товару та він не входить до переліку документів, які підтверджують митну вартість товару у відповідності до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

Щодо зауважень митного органу до оборотно-сальдової відомості 632 та калькуляції виробника, слід зазначити, що ці документи можуть бути надані додатково в разі, якщо в поданих документах містяться розбіжності, документи не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, однак суд вважає, що таких обставин митним органом не доведено. Декларантом були надані всі документи, які підтверджують числові значення митної вартості та ці документи не містили розбіжностей, а тому у митного органу не було підстав для витребування додаткових документів.

Крім того, щодо калькуляції слід зазначити, що норми законодавства не встановлюють будь-яких вимог до оформлення калькуляцій, цей документ має довільну форму, більш того позивач не може впливати на оформлення цього документу продавцем товару.

Також, слід зазначити що доставка товару в порт і його завантаження на борт судна є обов`язком продавця товару за умовами FOB, а тому позивач не зобов`язаний надавати докази на підтвердження цих витрат.

Оскільки основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, суд прийшов до висновку, що позивачем з метою підтвердження митної вартості товару до відповідача надано документи, які містять необхідну інформацію про товар, та його ціну. Натомість, суб`єктом владних повноважень не доведено, що подані декларантом документи для визначення митної вартості товару свідчать, що митна вартість товару занижена, як і не доведено неможливість визначення митної вартості за ціною договору, та необхідність застосування іншого методу визначення митної вартості товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак відповідач не довів наявність розбіжностей в поданих документах, подані документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також надавали можливість відповідачу визначити митну вартість товару, відповідач не мав права витребовувати у позивача додаткові документи та відмовляти у розмитненні товару позивачу за ціною контракту.

Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано.

Посилання відповідача на наявність інформації про те, що подібний товар був оформлений за вищою митною вартістю суд не приймає до уваги, оскільки, відомості з інформаційної бази даних носять допоміжний інформаційних характер та не є безперечним доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.

Наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено суду, що надані позивачем документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 8 Митного кодексу України митна справа здійснюється на основі принципів, в тому числі, законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, тощо.

Згідно з ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Оскільки позивачем були надані для митного оформлення товару всі документи, необхідні для визначення його митної вартості, документи містять повну інформацію про митну вартість товару та її складові частини, не містять розбіжностей, тощо, відмова відповідача у розмитненні товару за митною декларацією є не правомірною, оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є протиправними та підлягають скасуванню судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮМІО» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо судових витрат, зокрема, сплаченого судового збору, він підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань у відповідності до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮМІО» (вул. Стовпова, буд. 28/3, м. Одеса, 65098, ) до Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, 21А, м. Одеса, 65078, ) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2024/000148/2 від 08.09.2024 року, визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2024/000336 від 08.09.2024 року - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500020/2024/000148/2 від 08.09.2024 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2024/000336 від 08.09.2024 року.

Стягнути з Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, 21А, м. Одеса, 65078, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮМІО» (вул. Стовпова, буд. 28/3, м. Одеса, 65098, ) сплачений судовий збір у розмірі 5543,94 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА