Справа № 453/718/25
Суддя: Микитин В. Я.
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

03 червня 2025 року місто Сколе

Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Микитина В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Корнути Т.Б.,

сторони та інші учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач Департамент патрульної поліції;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача інспекторка 1 взводу 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старша лейтенантка поліції Шпитко Марія Олегівна;

зміст позовних вимог про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі;

розглянувши дану адміністративну справу у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення суду, що по вул. Д. Галицького, 8, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) її сторін та інших учасників, за участі представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мазура В.В., -

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позицій сторін та інших учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 06.05.2025 року у строк, визначений ч. 2 ст. 286 КАС України, засобами поштового зв`язку скерував у Сколівський районний суд Львівської області позовну заяву, що надійшла та була зареєстрована в діловодстві 08.05.2025 року за вх. № 3059, в якій просив визнати дії інспекторки 1 взводу 4 роти 3 батальйону УПП у Львівській області ДПП старшої лейтенантки поліції Шпитко М.О. при винесенні щодо нього 28.04.2025 року о 04:07 год. постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4599582, котрою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та котрою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. протиправними, а також визнати протиправною та скасувати вказану постанову. Усі судові витрати з розгляду цієї адміністративної справи позивач ОСОБА_1 при вирішенні спору просив покласти на відповідача ГУ НП у Львівській області.

Позивач ОСОБА_1 у порядку представництва, котре здійснює адвокат Мазур В.В., сформувавши документ у системі «Електронний суд», 14.05.2025 року скерував у Сколівський районний суд Львівської області заяву про усунення недоліків, що надійшла та була зареєстрована в діловодстві 15.05.2025 року, котрою частково усунув недоліки вищевказаної позовної заяви, до котрої долучив належно оформлену позовну заяву. У новій редакції позовної заяви, як це належиться, просить скасувати винесену щодо нього інспекторкою 1 взводу 4 роти 3 батальйону УПП у Львівській області ДПП старшою лейтенанткою поліції Шпитко М.О. 28.04.2025 року о 04:07 год. постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4599582, котрою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та котрою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., із закриттям провадження у цій справі про адміністративне правопорушення. Усі судові витрати з розгляду цієї адміністративної справи позивач ОСОБА_1 при вирішенні спору просив покласти на відповідача ДПП.

Позовні вимоги у новій редакції позовної заяви від 13.05.2025 року обґрунтовано тим, що поліцейська УПП у Львівській області ДПП Шпитко М.О. звинуватила позивача ОСОБА_1 в тому, що він 28.04.2025 року о 03:52 год., по п-ту. Червоної Калини, 27, в м. Львові, керуючи транспортним засобом, не виконав вимогу дорожнього знаку 4.1. «Рух прямо» та здійснив рух праворуч, чим порушив вимоги підпункту «г» пункту 8.4. Правил дорожнього руху порушення вимог наказових знаків, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач ОСОБА_1 вважає, що дії поліцейської УПП у Львівській області ДПП Шпитко М.О. є протиправними, а оскаржувана постанова є незаконною і такою, що повинна підлягати скасуванню, виходячи з того, що поліцейська УПП у Львівській області ДПП Шпитко М.О., без жодних на це правових підстав, зупинила керований ним автомобіль і бездоказово звинуватила його у тому, що він порушив Правила дорожнього руху. В подальшому поліцейська УПП у Львівській області ДПП Шпитко М.О. не встановила фактичні обставини справи, не зібрала необхідні докази про вчинення ним адміністративного правопорушення і не дослідила їх, не врахувала його доводів та безпідставно винесла оскаржувану постанову серії EНА № 4599582 від 28.04.2025 року про накладення стосовно нього адміністративного стягнення за вчинення мною адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, котре він не вчиняв.

Відповідач ДПП у запропоновані судом строк та порядку, 23.05.2025 року, сформувавши документ у системі «Електронний суд», подав відзив на позовну заяву, за змістом якого вказується, що працівники поліції, маючи законні підстави вважати позивача ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, дотримуючись положень статей 278, 279 КУпАП та Інструкції МВС № 1395, представилися, пояснили правопорушнику причину зупинки та висунули законну вимогу пред`явити документи, визначені пунктом 2.1. Правил дорожнього руху, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; чинний страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів. Так, здійснюючи розгляд справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції позивача Федорику В.Я. було ознайомлено із змістом ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повідомлено позивачеві ОСОБА_1 його права та обов`язки, відповідно до вимог статей 287, 289, 307, 308 КУпАП, роз`яснено строки й порядок виконання постанови про накладення штрафу та оскарження постанови. По завершенню розгляду справи, керуючись вимогами ст.283 КУпАП, поліцейська УПП у Львівській області ДПП Шпитко М.О. винесла оскаржувану постанову серії ЕНА № 4599582 від 28.04.2025 року щодо позивача ОСОБА_1 , якою притягнула останнього до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 340 грн. Вчинене позивачем ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху стало підставою для зупинки транспортного засобу під його керуванням, що відповідає вимогам пункту 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», а саме поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху. В результаті, позивача ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, винесено оскаржувану постанову серії ЕНА № 4599582 від 28.04.2025 та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., - підсумовує зміст свого відзиву на позовну заяву представниця відповідача ДПП Кутковська Л.В..

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - інспекторка 1 взводу 4 роти 3 батальйону УПП у Львівській області ДПП старша лейтенантка поліції Шпитко М.О., у запропоновані судом строк та порядку письмових пояснень на адміністративний позов ОСОБА_1 до ДПП, за її участі, як третьої особи, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, не подала, свою позицію по справі із обґрунтуванням її відповідними доказами не навела.

Заяви та клопотання сторін та інших учасників справи.

Представницею відповідача ДПП Кутковською Л.В. 23.05.2025 року, сформувавши документ у системі «Електронний суд», заразом із відзивом на позовну заяву, подано у Сколівський районний суд Львівської області чотири відеофайли з відеозаписами, а також заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника відповідача ДПП.

Представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Мазуром В.В. 02.06.2025 року, сформувавши документ в системі «Електронний суд», подано у Сколівський районний суд Львівської області клопотання, за змістом якого просить призначене судове засідання у цій справі проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Будь-яких інших заяв та/чи клопотань від сторін та інших учасників цієї справи, у визначені чинним КАС України й судом строки та порядку, до Сколівського районного суду Львівської області не надходило.

Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали.

Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 09.05.2025 року вищевказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві ОСОБА_1 строк для виправлення недоліків, зазначених у мотивувальній частині даної ухвали, який не міг перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Роз`яснено позивачеві ОСОБА_1 , що якщо він відповідно до ухвали судді у встановлений строк виконає вимоги, визначені в ухвалі, то позовна заява вважатиметься поданою у день первісного її подання до суду. Інакше, заява вважатиметься неподаною і буде повернута цьому позивачеві.

Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 15.05.2025 року, опісля усунення недоліків позовної заяви, з-поміж іншого, прийнято до розгляду позовну заяву у новій редакції та відкрито провадження у цій справі. За згодою позивача ОСОБА_1 , замінено первісного відповідача УПП у Львівській області ДПП на належного відповідача ДПП. За ініціативою суду залучено інспекторку 1 взводу 4 роти 3 батальйону УПП у Львівській області ДПП старшу лейтенантку поліції Шпитко М.О.. Постановлено розглянути і вирішити цю адміністративну справу у порядку, передбаченому параграфом 2 глави 11 КАС України. Призначено розгляд цієї справи на 03.06.2025 року о 14:00 год. в залі судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, із повідомленням обох відповідачів та інших учасників справи про розгляд цієї справи шляхом направлення тексту повістки до електронного кабінету, а за його відсутності кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Роз`яснено учасникам справи, що у відповідності до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 02.06.2025 року надано можливість адвокату Мазуру В.В. взяти участь у судовому засіданні, призначеному у цій справі на 03.06.2025 року о 14:00 год., у режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення ВКЗ ДП «Центр судових сервісів» із застосуванням електронного підпису за вебадресою: https://vkz.court.gov.ua

Сторони та інші учасники справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час призначеного судового засідання, про що у матеріалах справи містяться відповідні докази, проте у таке судове засідання з`явився лише представник позивача адвокат Мазур В.В., який приймав участь в режимі відеоконференції.

У призначеному судовому засіданні адвокат Мазур В.В. прохальну частину позовної заяви ОСОБА_1 у новій редакції повністю підтримав, просив позов задовольнити з наведених у ньому підстав.

Інші процесуальні дії у цій справі Сколівським районним судом Львівської області не вчинялись, а ухвали не постановлялись.

Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з вищенаведеного, однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, у тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема й при притягненні особи до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Статтями 72-90 глави 5 «Докази та доказування» чинного КАС України наведені основні положення про докази, котрими в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і ці дані встановлюються вичерпними засобами. Докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Важливим є той аспект, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав ОСОБА_1 за пред`явленими позовними вимогами, пов`язаними із притягненням його до адміністративної відповідальності та накладенням на нього адміністративного стягнення, встановив наступне.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із наведенням відповідних доказів.

Так, за змістом оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4599582, винесеної третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - інспекторкою 1 взводу 4 роти 3 батальйону УПП у Львівській області ДПП старшою лейтенанткою поліції Шпитко М.О. 28.04.2025 року відносно позивача ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, останній 28.04.2025 року о 03:52 год., керуючи у м. Львові по пр. Червоної Калини, 27, належним ОСОБА_2 транспортним засобом марки VOLKSWAGEN моделі POLO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 4.1. «Рух прямо» та здійснив рух праворуч, чим порушив вимоги підпункту «г» пункту 8.4. Правил дорожнього руху.

Судом у судовому засіданні досліджено чотири відеофайли з відеозаписами, поданими відповідачем ДПП разом із відзивом на позовну заяву, так, з першого по нумерації файлу вбачається, що відеозапис розпочинається коли вмикається бодікамера одного із працівників поліції в той момент, коли патрульне авто зупиняється і відкриваються передні праві дверці авто і із нього виходить цей працівник поліції. Одразу підходить до транспортного засобу, який заведений, однак нерухомий і коло нього знаходяться особи. В подальшому, з відчинених водійських дверцят виходить, вочевидь, водій ОСОБА_1 , однак стверджувати, що останнім порушено Правила дорожнього руху з наданого оглянутого відеозапису неможливо, оскільки на ньому відсутній факт порушення водієм транспортного засобу дорожнього знаку 4.1. «Рух прямо», як і те, що він здійснив рух праворуч, чим порушив підпункту «г» пункту 8.4. Правил дорожнього руху. Інші три файли з відеозаписами містять процедуру складання постанови про адміністративне правопорушення в салоні патрульного авто.

Будь-яких інших доказів, котрі мають значення для правильного вирішення цієї справи та котрі б відповідали критеріям їх належності й допустимості, як і матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 в цілому, для їх безпосереднього дослідження, ані відповідачем ДПП, ані третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - інспекторкою 1 взводу 4 роти 3 батальйону УПП у Львівській області ДПП старшою лейтенанткою поліції Шпитко М.О., суду не надано, а судом не здобуто.

Релевантні джерела та норми права, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 11 КУпАП).

У свою чергу, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з пунктом 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 цього Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.

Відповідно до пункту 1.1. Правил дорожнього руху ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пункту 11 ч. 1 ст. 23, пункту 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно зі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Підпункту «г» пункту 8.4. Правил дорожнього руху встановлює, що дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи, зокрема, на наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження

Диспозицією ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В свою чергу, за змістом пункту 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В силу положень ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Заразом суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 08.07.2020 року у справі за єдиним унікальним номером 463/1352/16-а, згідно з котрою, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Висновки суду за результатами розгляду і вирішення справи.

Підсумовуючи, суд звертає увагу на те, що з оскаржуваної постанови третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ДПП, - інспекторки 1 взводу 4 роти 3 батальйону УПП у Львівській області ДПП старшої лейтенантки поліції Шпитко М.О. вбачається, що позивач ОСОБА_1 , керуючи у м. Львові на пр-ті. Червоної Калини, 27, належним ОСОБА_2 транспортним засобом марки VOLKSWAGEN моделі POLO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо» та здійснив рух праворуч, чим порушив вимоги підпункту «г» пункту 8.4. Правил дорожнього руху.

Отож, основне питання, на котре має відповісти суд, надаючи оцінку обставинам цієї справи, полягає в тому, щоб з`ясувати чи суб`єктом владних повноважень органом національної поліції доведено правомірність винесення його уповноваженою службовою особою спірної постанови про адміністративне правопорушення, для цього насамперед суду необхідно переконатись, що позивач ОСОБА_1 28.04.2025 року не виконав вимогу дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо» та здійснив рух праворуч, чим порушив вимоги підпункту «г» пункту 8.4. Правил дорожнього руху.

Натомість, відповідачем ДПП, як юридичною особою публічного права, у порушення зазначених вище вимог ст. 77 КАС України щодо обов`язку доказування правомірності дій її посадової особи з приводу складення відносно позивача ОСОБА_1 оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення, не надано суду жодних доказів, котрі б безпосередньо дозволяли суду впевнитись, що мало місце порушення вимоги підпункту «г» пункту 8.4. Правил дорожнього руху.

З долучених відповідачем ДПП чотирьох файлів з відеозаписами не можна встановити не виконання будь-якою особою вимоги дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо».

Резюмуючи, належить підкреслити, що відповідачем ДПП, як свідчать матеріали цієї адміністративної справи, як суб`єктом владних повноважень та юридичною особою публічного права, рішення працівника одного з структурних підрозділів якого оскаржується позивачем ОСОБА_1 , суду не надано будь-яких доказів правомірності такого рішення про притягнення цього позивача до адміністративної відповідальності та правомірності накладення на нього адміністративного стягнення, передбаченого за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, який притягується до відповідальності, тлумачаться на його користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті позивачем ОСОБА_1 судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою немайнового характеру, які підтверджується відповідною випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, на підставі ст. 139 КАС України, підлягають до стягнення на користь зазначеного позивача з відповідача ДПП, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, оскільки позовні вимоги у цій справі, пред`явлені саме до вказаного відповідача, і такі підлягають до задоволення.

Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, матеріали цієї адміністративної справи не містять.

Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 139, 229, 241-246, 250, 257-258, 262, 286 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача інспекторки 1 взводу 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старшої лейтенантки поліції Шпитко Марії Олегівни, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА № 4599582, винесену 28.04.2025 року о 04:07 год. інспекторкою 1 взводу 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старшою лейтенанткою поліції Шпитко Марією Олегівною, котрою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн., і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп..

Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено скорочене (лише вступну та резолютивну частини) рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення рішення у повному обсязі.

Учасник справи, якому рішення у повному обсязі не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 ; адреса електронної пошти: не зазначена; електронний кабінет у ЄСІТС: відсутній.

Відповідач: Департамент патрульної поліції; код у ; місцезнаходження юридичної особи: вул. Л. Ернста, 3, м. Київ, 03048; адреса електронної пошти: ; електронний кабінет у ЄСІТС: наявний.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: інспекторка 1 взводу 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старша лейтенантка поліції Шпитко Марія Олегівна; місце здійснення професійної діяльності: вул. Л. Перфецького, 19, м. Львів, 79053; адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; електронний кабінет у ЄСІТС: наявний.

Рішення у повному обсязі складене: 05 червня 2025 року.

Суддя Володимир МИКИТИН