Справа № 620/4022/25
Суддя: Дар'я ВИНОГРАДОВА
Дата ухвалення: 2025-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 року м. Чернігів Справа № 620/4022/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Виноградової Д.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі також відповідач), у якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області у не зарахуванні з часу призначення пенсії до страхового стажу періодів моєї роботи в зоні відчуження ЧАЕС а Списком №1 з 01.01.2004 по 09.04.2009, з 09.08.2017 по 31.05.2022, за період з 01.06.2022 по 12.07.2023 в кількості 17 днів, та з 01.08.2024 по 30.09.2024 в полуторному розмірі (з коефіцієнтом кратності 1.5) для визначення розміру коефіцієнту страхового стажу (Кс) відповідно до ч.1 ст. 25 Закону України 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при обчислення розміру пенсії; у не зарахуванні як роботу за Списком №1 періоду простою за 2020-2022рр. у кількості, що не перевищує 1 місяць в певному календарному році, і за 2022 рік весь період простою з 24.02.2022 по 31.05.2022; невірному обрахунку розміру понаднормативного стажу та невірного визначення розміру підвищення до пенсії за понаднормовий стаж;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії (з врахуванням раніше проведених виплат) із зарахуванням:

періодів роботи позивача в зоні відчуження ЧАЕС за Списком №1 з 01.01.2004 по 09.04.2009, з 09.08.2017 по 31.05.2022, за період з 01.06.2022 по 12.07.2023 в кількості 17 днів, та з 01.08.2024 по 30.09.2024 до страхового стажу позивача у полуторному розмірі (з коефіцієнтом 1,5), відповідно до частини 1 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з включенням цього періоду у полуторному розмірі в розрахунок розміру коефіцієнту страхового стажу (Кс) відповідно до ч.1 ст. 25 Закону України № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при обчислення розміру пенсії, які підтверджені належними довідками за встановленою формами додаток № 5, затвердженого Постановою КМУ від 05.07.2006 р № 920 та Постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях №122 від 09.03.1988р.: №31658 (№47-31658) від 04.12.2024р., №5603 (№0104-5603) від 30.04.2018р., №7090 (№47-7090) від 31.03.2020р., №8642 (№47-8642) від 02.05.2022р., №10521 (№47-10521) від 04.12.2024р., №305 (10-20/798) від 16.05.2003р.;

до складу пільгового стажу за Списком №1 у полуторному розмірі при розрахунку розміру коефіцієнту страхового стажу (Кс) відповідно до ч.1 ст. 25 Закону України № 1058- IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та при обчислення розміру пенсії, періоди зупинення роботи підприємства у зв`язку виникненням і поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) у кількості, що не перевищує 1 місяць за календарний рік: за 2020 рік 30 календарних днів (за час простою з 19.03.2020 по 31.05.2020 та з 02.11.2020 по 30.11.2020), за 2021 рік 20 календарних днів (за час простою з 30.03.2021 по 18.04.2021), за 2022 рік - 15 календарних днів (за час простою з 07.02.2022 по 23.02.2022), та весь період простою - зупинення роботи підприємства, у зв`язку із військовою агресією проти України та введення у державі воєнного стану з 24.02.2022 по 31.05.2022 (у кількості 03 місяці 07 днів) на підставі Спільного Рішення ДСП «Чорнобильська АЕС» (роботодавця) і профспілкового комітету первинної профспілкової організації ЧАЕС №5 від 04.04.2022р. «Про зарахування простою у період воєнного стану до пільгового стажу»;

до складу понаднормативного стажу, всього періоду (стажу), що перевищує мінімально встановлену величину у 15 років, відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із збільшенням розміру пенсії на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад 15 років, але не вище 85 % заробітку відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», без застосування двоскладової формули та обмеження обрахованої частини пенсії максимальним розміром в 168 гривень, передбаченої Законом України від 05.11.1991р. № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» та Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2004р. №312.

В обгрунтування позовних вимог, позивач вказує на порушення відповідачем у спірних правовідносинах чинного законодавства України на момент їх виникнення, що стало підставою для її звернення до суду.

Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області подало до суду відзив на позовну заяву, у якому заперечує щодо заявлених позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні.

Позивач подала до суду відповідь на відзив, у якому заперечувала щодо доводів відповідача та просила задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.04.2025 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Позивач є громадянкою, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1988 році (категорія 4), що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с.56).

13.03.2025 позивач звернулась до відповідача, у якій просила відповідно до частини 1 статті 25 та частини 1 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» обчислити коефіцієнт її страхового стажу (Кс) із зарахуванням до суми місяців (См) період 01.01.2004 по 30.09.2024 (за винятку днів без збереження заробітної плати) обчисленого з кратністю 1,5% (у полуторному розмірі); привести у відповідність розмір доплати за понаднормовий стаж, збільшивши розмір пенсії позивача на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 15 років у відповідності до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у редакції статті станом на час призначення позивачу пенсії (до внесення змін згідно із Законом № 2148-VIII від 03.10.2017 (а.с.46-47).

Листом від 27.03.2025 відповідач повідомив, що пенсію позивачу розраховано відповідно до чинного законодавства. Відповідно до Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» та постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2004 № 312 максимальний розмір першої складової встановлений на рівні 168,00 грн. Пенсія за другою складовою обчислюється відповідно до статті 27 Закону № 1058 із заробітної плати за період, починаючи з 1 січня 2004 року та з урахуванням страхового стажу набутого за цей період (а.с.48-49).

Вважаючи бездіяльність позивача протиправною, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 2 Розділу XV Перехідні положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» час роботи, служби (в тому числі державної) з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження зараховується до стажу роботи, стажу державної служби, вислуги років, яка надає право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»: до 1 січня 1988 року - у потрійному, а з 1січня 1988 року до 1 січня 1993 року - у полуторному розмірі (у тому числі за списком №1). З 1 січня 1993 року та в наступні роки пільги з обчислення стажу роботи у зоні відчуження визначаються Кабінетом Міністрів України.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року (частина третьої статті 24 Закону №1058-ІV).

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списками № 1 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Перелік документів, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком, який не є виключним та вичерпним, наведено у підпункті 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 за № 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (з наступними змінами, далі Порядок № 22-1), зокрема: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином з викладених правових норм убачається, що основним документом, який підтверджує наявність в особи відповідного стажу роботи, є трудова книжка, а за відсутності відомостей в ній уточнюючі первинні документи.

Крім того, пунктом 4 постанови ЦК КПРС Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 29.12.1987 року № 1497-378 встановлено, що у період 1988-1990 років: час роботи робітників, задіяних на експлуатації Чорнобильської АЕС та ліквідації наслідків аварії в зоні відселення, зараховується у полуторному розмірі в трудовий стаж та в стаж роботи, що дає право на пільгову пенсію по Списку № 1, затвердженому постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173.

Дію вказаної постанови пролонговано пунктом 1 постанови Ради Міністрів СРСР № 1136 «Про продовження на 1991-1995 роки строку дії постанови ЦК КПРС Ради Міністрів СРСР та ВЦРП від 29.12.1987 № 1497». У подальшому зазначена норма про те, що робота у зоні відчуження ЧАЕС зараховується до трудового стажу у полуторному розмірі (у тому числі за Списком № 1) безперервно продовжується у часі.

Пунктами 1 і 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про доплати і компенсації особам, які працюють у зоні відчуження і зоні безумовного (обов`язкового) відселення після повного відселення жителів» від 29.01.2003 № 137 визначено - у період з 1 січня 2003 року до 1 січня 2006 року особам, які постійно працюють або виконують службові обов`язки у зоні відчуження: час роботи або служби зараховується до трудового стажу, до вислуги років у полуторному розмірі (в тому числі за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком, на пільгових умовах, який затверджується Кабінетом Міністрів України).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 831 від 10.09.2008 «Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження» особам, які постійно працюють або виконують службові обов`язки у зоні відчуження, час роботи або служби зараховується до стажу роботи і вислуги років у полуторному розмірі (в тому числі за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36).

Відповідно до Списку № 1, затвердженого постановою Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, час роботи повний робочий день у зоні відчуження дає право на пенсію на пільгових умовах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36 затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Пунктом 22.1-1г вказаного Списку № 1 передбачено право на пенсію на пільгових умовах для працівників, які зайняті повний робочий день у зоні відчуження на підприємствах, в установах і організаціях, перелік яких затверджується Мінприроди за погодженням з Мінсоцполітики та Міністерством охорони здоров`я в позиції 22.1-1г працівникам призначається пенсія за віком на пільгових умовах, починаючи з 1 січня 2010 року, згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 173 від 24.02.2010.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461 затверджено, зокрема, Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

До вказаного списку віднесено роботи в зоні відчуження: працівники, зайняті на роботах у зоні відчуження, сумарна щільність забруднення території якої радіонуклідами становить 100 кБк/м2 і більше.

Згідно Пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

На виконання вказаної постанови наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 13.03.2012 №576, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.05.2012 за № 771/21084, затверджено Перелік підприємств, установ і організацій зони відчуження, працівники яких зайняті повний робочий день, мають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 (далі Перелік №576).

Державне спеціалізоване підприємство «Чорнобильська АЕС» входить до Переліку №576.

Постановами Кабінету Міністрів України від 29.02.1996 №250, від 30.06.1998 №982, від 07.02.2000 №223, від 29.01.2003 №137, від 27.04.2006 №571, від 10.09.2008 № 831"Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження» особам, які постійно працюють або виконують службові обов`язки у зоні відчуження, час роботи або служби зараховується до стажу роботи і вислуги років у полуторному розмірі (в тому числі за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36).

Постанова Кабінету Міністрів України від 10.09.2008 № 831 "Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження", яка відповідно до повноважень Кабінету Міністрів України, делегованих статтею 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", встановлює правила пільгового обчислення стажу роботи в зоні відчуження, є самостійною правовою підставою для обчислення стажу роботи в зоні відчуження, який враховується при обчисленні коефіцієнту страхового стажу при визначенні розміру пенсії, незалежно від наявності підстав для застосування Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість яких повний робочий день дає право на пенсію на віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.

Отже, постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2008 №831 надано особам, які постійно працювали (працюють) або виконують службові обов`язки у зоні відчуження, додаткові соціальні гарантії при призначенні пенсії.

Як вбачається із записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 (а.с.21-28) та підтверджується довідками від 16.05.2003 № 10-20/798 (а.с.35), № 29597 (а.с.36), № 5603 (а.с.37), № 7090 від 31.03.2020 (а.с.38), № 8642 від 02.05.2022 (а.с.39), № 10521 від 04.12.2024 (а.с.40), № 31658 від 04.12.2024 (а.с.41), наданих для перерахунку пенсії, позивач працювала повний робочий день на ДСП «Чорнобильська АЕС» і за період з 01.01.2004 по 09.04.2009, з 09.08.2017 по 31.05.2022, з 01.06.2022 по 12.07.2023, з 01.08.2024 по 30.09.2024 виконувала роботи в зоні відчуження за професією (посадою), що передбачені Списком № 1, розділ XXII, підрозділ 4 постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461, з доплатою за особливо шкідливі умови праці.

Також у довідках від 02.05.2022 № 47-8642 та від 04.12.2024 № 47-10521 наведені додаткові відомості щодо простою.

Крім того, суд зазначає, що Спільним рішенням роботодавця і профспілкового комітету первинної профспілкової організації ЧАЕС виданого Державним спеціалізованим підприємством «Чорнобильська АЕС» від 04.04.2022 № 05 «Про зарахування простою у період воєнного стану до пільгового стажу» відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та з метою збереження соціальних пільг і гарантій у період воєнного стану відповідно до розділу 7 Колективного договору між роботодавцем і профспілковим комітетом ППО ЧАЕС вирішено у зав`язку з військовою агресією проти України та введенням у державі воєнного стану з 24.02.2022 період простою зупинення роботи підприємства, викликане невідворотною силою, працівникам, які працюють у зоні відчуження, зараховувати до пільгового стажу за Списком № 1 (а.с.78).

Суд вважає за необхідне зазначити, що означені довідки не оскаржені, не визнані недійсними, наслідком чого є відсутність підстав для неприйняття їх до уваги.

Тобто, вказаними довідками та рішенням підтверджено, що позивач виконувала роботи, що передбачені Списком № 1 розділ XXII, підрозділ 4 постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461, а саме: роботи в зоні відчуження (працівники, зайняті на роботах у зоні відчуження, сумарна щільність забруднення території якої радіонуклідами становить 100 кБк/м2 і більше).

Виходячи з наведеного, позивачем надано відповідачеві необхідні документи, які підтверджують наявність спірного стажу роботи у зоні відчуження у вказані періоди, які для обчислення пенсії підлягали зарахуванню як стаж роботи за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, постановою Кабінету Міністрів України від 04.07.2016 № 479.

З наявного у матеріалах справи розрахунку пенсії за віком форми РС-право (а.с.30) вбачається, що відповідачем зараховано до страхового стажу позивача спірні періоди, з урахуванням кратності 1 (а.с.30 та його зворот).

Виходячи з означеного розрахунку пенсії за віком, позивачці не зараховано у полуторному розмірі період її роботи у ДСП «Чорнобильська АЕС.

Таким чином, дії відповідача є неправомірними, а їх наслідком було зменшення розміру призначеної позивачці пенсії та обмеження її відповідного права.

Аналогічний висновок щодо наявності підстав для зарахування до страхового стажу позивачки періоду роботи в зоні відчуження за Списком №1, який підлягає зарахуванню у полуторному розмірі, міститься у постанові Верховного Суду від 06.12.2023 у справі № 320/6063/19.

Також враховуючи приписи частини 3 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд вважає, що позивачка має право на додаткове зарахування до страхового стажу по одному року за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню, шляхом: визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо незарахування до страхового стажу періоду всіх періодів роботи позивача у зоні відчуження ЧАЕС з 01.01.2004 по 09.04.2009, з 09.08.2017 по 12.07.2023, з 01.08.2024 по 30.09.2024 у полуторному розмірі, як роботу за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003, відповідно до частини 1 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати з часу призначення пенсії, до страхового стажу всі періоди роботи позивачки у зоні відчуження ЧАЕС з 01.01.2004 по 09.04.2009, з 09.08.2017 по 12.07.2023, з 01.08.2024 по 30.09.2024 у полуторному розмірі, як роботу по Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 та здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії із зарахуванням до страхового стажу по одному року за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1.

Щодо позовних вимог зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії із збільшенням розміру пенсії на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад 15 років, але не вище 85 % заробітку відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», без застосування двоскладової формули та обмеження обрахованої частини пенсії максимальним розміром в 168 гривень, передбаченої Законом України від 05.11.1991р. № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» та Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2004р. №312, суд зазначає про таке.

Спеціальним законом, який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, є Закон №796-XII.

Статтею 56 Закону №796-XII встановлено пільги щодо обчислення стажу роботи (служби) для осіб, на яких розповсюджується дія цього Закону.

Пунктом 2 статті 56 Закону №796-XII (у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) установлено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

У подальшому Законом №2148-VIII, який набрав чинності 11.10.2017, зокрема, до пункту 2 статті 56 Закону №796-ХІІ внесено зміни, згідно з якими право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини другої статті 27 Закону №1058-IV за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Отже правове регулювання щодо права на пенсію в повному розмірі із доплатою за понаднормовий стаж змінилось з 11.10.2017, поставивши в залежність передбачену Законом №796-ХІІ можливість збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж, встановлений пунктом 2 статті 56 цього Закону з призначенням пенсії на умовах, визначених частиною другою статті 27 Закону №1058-IV.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, вважаючи, що висновки, викладені в раніше ухвалених постановах Верховного Суду, зокрема від 23.10.2019 у справі №809/627/18, від 29.08.2022 у справі №300/1390/19, від 06.09.2023 у справі №300/2091/21, від 10.01.2024 у справі №300/168/21 та інших, у яких висловлено правову позицію стосовно розповсюдження пункту 2 статті 56 Закону №796-ХІІ в редакції змін, внесених Законом №2148-VIII на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності, та відповідно про те, що згідно із пунктом 2 статті 56 Закону №796-ХІІ умовою призначення надбавки за додатковий стаж роботи є призначення пенсії на умовах частини другої статі 27 Закону №1058-IV; пенсіонер, щодо якого не дотримано цієї умови, не має права на отримання надбавки за понаднормовий стаж, є такими, що не ґрунтуються на правильному правозастосуванні, відступила від таких висновків і, враховуючи приписи статей 22 та 58 Конституцій України, зазначила, що держава, як компенсацію за втрачене здоров`я, моральні і фізичні страждання, обмеження в реалізації своїх здібностей та можливостей забезпечити собі гідний життєвий рівень, гарантувала учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС особливі норми та умови пенсійного забезпечення.

З огляду на це, за особами, які набули право на призначення пенсії з урахуванням спеціального Закону №796-XII, пунктом 2 статі 56 якого було визначено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, таке право зберігається й у разі зміни нормативно-правового регулювання цих правовідносин.

Тож, щодо осіб, яким на час призначення пенсії з урахуванням Закону №796-XII її розрахунок мав здійснюватися згідно із пунктом 2 статті 56 Закону №796-XII за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на один процент заробітку за рік, вказана норма зберігає юридичну силу як для пенсіонера так і для органу, який призначає пенсію і повинна застосуватися у тій редакції, яка діяла на час призначення пенсії (окрім випадку покращення становища особи).

Поширення на таких осіб нових правил виплати надбавки за додатковий стаж роботи залежно від призначення пенсії на умовах частини другої статі 27 Закону №1058-IV, запроваджених у зв`язку із внесенням до цієї норми змін Законом №2148-VIII, свідчить про звуження змісту та обсягу існуючих прав таких осіб, що в силу статті 22 Конституції України, є неприпустимим.

Враховуючи вищевикладене оскільки пенсія за віком призначена позивачу до внесення змін до пункту 2 статі 56 Закону №796-XII (до 11.10.2017), то останній має право на перерахунок та виплату пенсії з її збільшенням на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 85% заробітку, а тому позов підлягає задоволенню.

З огляду на вказане, позовні вимоги позивача у цій частині підлягають задоволенню з урахуванням приписів статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Кихвській області здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії із її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років, відповідно до положень пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у редакції чинній до 01.10.2017, а саме без застосування частини 2 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (двоскладової формули при її обчисленні) починаючи з 07.10.2024.

Щодо позовних вимог про зарахування до розміру понаднормативного стажу, всього стужу, що перевищує мінімально встановлений поріг у 15 років, відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», то суд зазначає, що права позивача у цій частині позовних вимог захищені шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачці пенсії із зарахуванням до страхового стажу по одному року за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1.

Таким чином, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.

У взаємозв`язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Відповідно до приписів статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно із статтею 90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи (а.с.79) підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо незарахування до страхового стажу всіх періодів роботи ОСОБА_1 у зоні відчуження ЧАЕС з 01.01.2004 по 09.04.2009, з 09.08.2017 по 12.07.2023, з 01.08.2024 по 30.09.2024 у полуторному розмірі, як роботу за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003, відповідно до частини 1 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати з часу призначення пенсії, до страхового стажу всі періоди роботи ОСОБА_1 у зоні відчуження ЧАЕС з 01.01.2004 по 09.04.2009, з 09.08.2017 по 12.07.2023, з 01.08.2024 по 30.09.2024 у полуторному розмірі, як роботу по Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003, та здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії із зарахуванням до страхового стажу по одному року за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії із її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років, відповідно до положень пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у редакції чинній до 01.10.2017, а саме без застосування частини 2 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (двоскладової формули при її обчисленні) починаючи з 07.10.2024.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 . АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, вул. Андрія Саєнка, 10, м. Фастів, Фастівський р-н, Київська обл., 08500, .

Повний текст рішення виготовлено 05 червня 2025 року.

Суддя Дар`я ВИНОГРАДОВА