Справа № 400/7807/24
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2025-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/7807/24

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Коваля М.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2025 року (суддя Мороз А.О., м. Миколаїв, повний текст рішення складений 04.02.2025) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до Управління "Служба у справах дітей" Первомайської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

19.08.2024 до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , який діяв від імені та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до Управління "Служба у справах дітей" Первомайської міської ради, в якому позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не вжиття заходів реагування при перевірці обставин щодо вчинення домашнього насильства відносно малолітніх дітей ОСОБА_2 і ОСОБА_3 за заявою позивача від 28.03.2024;

- зобов`язати відповідача провести перевірку обставин, викладених в заяві про вчинення злочину від 28.03.2024, щодо малолітніх ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2020 р. №585, якою затверджено Порядок забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі дітей, які постраждали від жорстокого поводження (далі - Порядок № 585), з урахуванням висновків суду.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

На думку апелянта, судом не прийнято до уваги, що заява про вчинення злочину від 28.03.2024 була направлення та отримана відповідачем, доказом чого є лист Служби у справах дітей Миколаївської обласної військової адміністрації від 4 липня 2024 р. №Т-42-24.

Також апелянт вважає, що при розгляді справи, судом першої інстанції порушено норми процесуального права в частині доказовості та не дотримано принцип належного "з`ясування обставин справи".

Відповідач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався, що, відповідно до статті 304 КАС України, не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах поданої скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 28.03.2024 ОСОБА_1 склав адресовану Офісу Генерального прокурора (копія керівникам Миколаївської обласної прокуратури та Первомайської окружної прокуратури) заяву про кримінальне правопорушення (відповідно до ст. 214 КПК України), в якій просив:

1) прийняти та невідкладно зареєструвати цю заяву про кримінальне правопорушення, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань;

2) розпочати за цією заявою про кримінальне правопорушення досудове розслідування у формі досудового слідства у зв`язку із вчиненням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дій, які мають ознаки складу злочину за ст. 126-1 КК України "Домашнє насильство" стосовно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 ;

3) протягом 24 годин з моменту внесення вищевказаних відомостей надати позивачу відповідний витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань;

4) невідкладно повідомити позивачу вхідний реєстраційний номер даної заяви про кримінальне правопорушення для подальшого повідомлення та контролю:

- Національній гарячій лінії з попередження домашнього насильства, торгівлі людьми та гендерної дискримінації "1547" - Урядовий контактний центр;

- спеціалізованому підрозділу Офісу Генерального прокурора, який опікується питаннями протидії домашньому та гендерно зумовленому насильству;

- мобільній групі Національної поліції для протидії домашньому насильству " ОСОБА_7 ";

5) протягом 24 годин сформувати матеріали за фактами вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 домашнього насильства для поставлення їх, як кривдників, на профілактичний облік, згідно Порядку взяття на профілактичний облік, проведення профілактичної роботи та зняття з профілактичного обліку кривдника уповноваженим підрозділом органу Національної поліції України №124 від 25 лютого 2019 р.

Докази надіслання заяви згаданим адресатам в матеріалах справи відсутні.

Листом від 04.07.2024 № Т-42-24 "Про розгляд звернення" Служба у справах дітей Миколаївської обласної військової адміністрації повідомила ОСОБА_1 , що на лист Миколаївської обласної прокуратури від 13.06.2024 №24-6022-23, що надійшов до служби у справах дітей Миколаївської обласної військової адміністрації 20.06.2024 за №Т-42-24 про вчинення домашнього насилля над дітьми, розглянуто та, в межах компетенції, повідомило, що за інформацією управління "Служба у справах дітей" Первомайської міської ради Первомайського району Миколаївської області (далі - служба), з метою захисту прав, свобод і законних інтересів дітей, недопущення порушень норм діючого законодавства в галузі охорони дитинства, 21.06.2024 здійснено комісійний виїзд за місцем проживання сім`ї ОСОБА_8 , яка разом з дітьми проживає за вказаною у зверненні адресою. Службою забезпечене своєчасне інформування про зазначений у зверненні факт управління соціального захисту населення Первомайської міської ради, Первомайського міського центру соціальних служб та Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області. За результатами ретельної перевірки, проведеної відповідно до вимог діючого законодавства, бесіди з дітьми, з урахуванням найкращих інтересів дітей, відносно малолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ознак вчинення насильства виявлено не було. За додатковою інформацією рекомендовано звернутися до управління "Служба у справах дітей" Первомайської міської ради Первомайського району Миколаївської області.

Вважаючи, що отримавши від Служби у справах дітей Миколаївської обласної військової адміністрації копію заяви від 28.03.2024, Управління "Служба у справах дітей" Первомайської міської ради, як орган, на якій покладаються функції із здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, жодних дій не вчинив, свої обов`язки, передбачені Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" та Порядком №585, не виконало, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом про визнання такої бездіяльності протиправної.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що початок вчинення відповідачем дій, передбачених Порядком №585, пов`язується з надходженням до нього відповідного звернення, а судом встановлено, що позивач такого звернення до відповідача не подавав і від інших органів відповідач його також не отримував. Отже, судом не встановлено бездіяльності з боку відповідача.

Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції колегія суддів зазначає наступне.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

"На підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

"У межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення та вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.

"У спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Водночас протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Відповідно до Положення про управління «Служба у справах дітей» Первомайської міської ради, управління «Служба у справах дітей» є виконавчим органом Первомайської міської ради, який утворюється Первомайською міською радою, підзвітний, підконтрольний, підпорядкований міській раді, її виконавчому комітету, міському голові.

Основними завданнями та повноваженнями управління «Служба у справах дітей», зокрема є:

- вжиття заходів із виявлення дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, дітей, які залишилася без батьківського піклування; у разі необхідності забезпечення їх тимчасового влаштування, надання необхідної допомоги з урахуванням їхніх потреб;

- забезпечення безпеки дітей, стосовно яких надійшла інформація про жорстоке поводження з ними або загрозу їхньому життю чи здоров`ю, шляхом: невідкладного проведення оцінки рівня безпеки дитини спільно з уповноваженим підрозділом територіального органу Національної поліції, який діє у межах своїх повноважень, фахівцем соціальної роботи або іншим надавачем соціальних послуг, представником закладу охорони здоров`я, у разі необхідності із залученням інших фахівців.

Механізм взаємодії органів державної влади, органів місцевого самоврядування, закладів освіти, охорони здоров`я, соціального захисту населення, інших закладів та установ під час забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі дітей, які постраждали від жорстокого поводження, під час виявлення, розгляду звернень та повідомлень про таких дітей, забезпечення їх безпеки, а також надання необхідної допомоги з урахуванням потреб визначено Порядком забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі дітей, які постраждали від жорстокого поводження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2020 року № 585 (далі Порядок).

Абзацом першим пункту 9 цього Порядку передбачено, що у разі надходження звернення, повідомлення про дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах внаслідок жорстокого поводження з нею або наявності загрози її життю чи здоров`ю, служба у справах дітей разом з підрозділом органу Національної поліції, фахівцем із соціальної роботи або іншим надавачем соціальних послуг (у разі наявності можливості залучення), представником закладу охорони здоров`я, які діють у межах своїх повноважень, протягом однієї доби проводить оцінку рівня безпеки дитини. До проведення такої оцінки можуть бути додатково залучені інші суб`єкти в межах їх повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач пов`язує порушення своїх прав та прав малолітніх дітей з не розглядом управлінням «Служба у справах дітей» Первомайської міської ради його заяви від 28.03.2024 про вчинення кримінального правопорушення.

Однак, судом першої інстанції було правильно враховано, що доказів подання вищезгаданої заяви до відповідача позивач не надав.

В матеріалах справи також відсутні докази того, що Офіс Генерального прокурора (орган, якому була адресована заява позивача від 28.03.2024 про вчинення кримінального правопорушення) перенаправив її на розгляд до управління "Служба у справах дітей" Первомайської міської ради Первомайського району Миколаївської області, як повноважному органу.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За приписами частини другої статті 79 КАС України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Відповідно до частини четвертої статті 79 КАС України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Крім того, частинами першою, другою статті 80 КАС України визначено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено, зокрема заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Аналіз наведеного дає підстави стверджувати, що сторони судового процесу, зокрема позивач, повинні брати активну участь у збиранні доказової інформації з метою підтвердження обґрунтованості своєї позиції перед судом.

Обов`язок позивача доводити обставини, на які він посилається на обґрунтування своїх доводів, є ключовим аспектом принципу змагальності та рівності в судовому процесі.

Позивач не може будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, допоки інша сторона не надасть доказів на її спростування (концепція негативного доказу), оскільки такий підхід нівелює саму сутність принципу змагальності.

Тобто обов`язок доведення обставин, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, у рівній мірі покладається на обох сторін. Кожна сторона повинна довести факти, на які вона посилається.

При цьому підставу позову повинен довести саме позивач.

Позивач повинен подати докази, на яких ґрунтуються його вимоги разом з поданням позовної заяви. В разі неможливості самостійно представити такі докази, позивач повинен про це повідомити суд та зазначити причини, з яких доказ не може бути подано. Крім того, позивач вправі подати до суду клопотання про витребування доказів, із зазначенням причини неможливості самостійного їх представлення та наведенням вжитих ним для цього заходів.

Як установлено у цій справі, позивач не надав будь-яких документів, які б підтверджували надходження на розгляд до управлінням «Служба у справах дітей» Первомайської міської ради заяви позивача від 28.03.2024 про вчинення кримінального правопорушення, збройної агресії в період здійснення зазначених заходів в означений ним період. Тобто доказів, позивач не підтвердив обставини, на яких ґрунтуються його вимоги позов.

Ні під час розгляду в суді першої інстанції, ні під час розгляду в суді апеляційної інстанції позивач не зазначив про існування таких доказів, не навів будь-яких об`єктивних обставин, за яких він був позбавлений можливості їх подати до суду.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про недоведеність обґрунтованості позовних вимог.

Посилання апелянта на лист Служби у справах дітей Миколаївської обласної військової адміністрації від 04.07.2024 №Т-42-24, як доказ отримання Управлінням "Служба у справах дітей" Первомайської міської ради заяви позивача від 28.03.2024 про вчинення злочину року є хибним. З його змісту убачається, що саме до Служби у справах дітей Миколаївської обласної військової адміністрації 20.06.2024 за №Т-42-24 надійшов лист Миколаївської обласної прокуратури від 13.06.2024 № 24-6022-23 про вчинення домашнього насилля над дітьми.

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

Резюмуючи вищевикладене колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, спростовуються матеріалами справи, та не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанцій було порушено норми матеріального права. Адже суд правильно та повно з`ясував усі обставини справи та надав їм юридичну оцінку, відповідно до норм матеріального та процесуального права.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2025 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя М.П.Коваль

Суддя Ю.В.Осіпов