Справа № 359/10787/24
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
03 червня 2025 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.
Суддів Кузьмишиної О.М.
За участю секретаря Заміхановської Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно статті 229 КАС України, заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження у справі, -
В С Т А Н О В И Л А:
Позивач - ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження у справі.
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2025 року позов задоволено. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення №105969 від 20 вересня 2024 року, винесену начальником відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 202 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.202 КУпАП закрито. Стягнуто за рахунок бюджетних військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Також, додатковим рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2025 року заяву представника позивача Мироненка Олега Олександровича про ухвалення додаткового рішення задоволено. Ухвалено додаткове рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, а також закриття провадження у справі. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою, у розмірі 10000 гривень.

Не погодившись з рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2025 року та додатковим рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2025 року, відповідач - Військова частина НОМЕР_1 звернувся з апеляційними скаргами.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2025 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишено без задоволення. Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2025 року залишено без змін.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2025 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задоволено частково. Додаткове рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2025 року скасовано та прийнято нове рішення. Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення - задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

До Шостого апеляційного адміністративного суду від представника ОСОБА_1 - Мироненка Олега Олександровича надійшла заява про вирішення питання щодо розподілу судових витрат, в якій просить ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу відповідно до положень КАС України, у розмірі 10000,00 грн.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Пунктом 3 частини 1 статті 252 КАС України передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами ч. 2 ст. 252 КАС України, заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Згідно статті 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

За приписами частини 1 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно вимог ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності до ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Положеннями частини 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Так, у відзиві на апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 представник позивача, на виконання вимог ч. 7 ст. 139 КАС України, повідомив, що докази витрат на професійну правничу допомогу будуть подані до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Отже, заявником дотримано вимог частини 7 статті 139 КАС України.

Матеріали справи свідчать, що на підтвердження здійснення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції позивачем надано копії:

- Договору про надання правової допомоги № 10 від 24 лютого 2023 року, укладеного між Адвокатським бюро «Олега Мироненка» та ОСОБА_1.;

- Додаткової угоди (доручення адвокату) № 2 від 29 квітня 2025 року до Договору про надання правничої допомоги № 10 від 24 лютого 2023 року;

- акту приймання-передачі 20 травня 2025 року № 2 наданої правничої допомоги (звіт про виконання договору про надання правничої допомоги) відповідно до Договору про надання правничої допомоги № 10 від 24.02.2023;

- рахунку-фактури № МО-000001 від 20 травня 2025 року.

Відповідно до пункту 1.1 Договору про надання правової допомоги № 10 від 24 лютого 2023 року, за цим договором Адвокатське бюро зобов`язується надавати Клієнту роз`яснення і консультації з питань цивільного, господарського адміністративного, кримінального права та процесу, а також виконувати необхідні юридично значимі дії щодо представництва і захисту законних прав та інтересів Клієнта в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах та організаціях всіх форм власності та підпорядкування, в тому числі, але не виключно: в судах усіх рівнів та спеціалізацій, в правоохоронних органах, в органах прокуратури, в Службі безпеки України, в Національному антикорупційному бюро України, в органах державної виконавчої служби, в приватних виконавців, в органах державної пенітенціарної системи, в банківських установах, в органах нотаріату, страхових компаніях і та ін., а Клієнт зобов`язаний оплачувати таку правову (правничу) допомогу в порядку і розмірі, передбаченому у розділі 5 цього Договору.

Пунктом 1.3 Договору про надання правової допомоги № 10 від 24 лютого 2023 року передбачено, що надання Бюро правової (правничої) допомоги Клієнту в межах цього Договору може здійснюватись на підставі: додаткових угод, що укладаються Сторонами в межах даного Договору, або за письмовим запитом Клієнта, або за письмовим завданням (дорученням) Клієнта, або на підставі завданням (дорученням) Клієнта, наданого Бюро в усній формі.

Згідно п. 5.1 Договору про надання правової допомоги № 10 від 24 лютого 2023 року, вартість надання правової допомоги Адвокатським бюро за цим договором визначається Сторонами у відповідній додатковій угоді.

Додатковою угодою (доручення адвокату) № 2 від 29 квітня 2025 року до Договору про надання правничої допомоги № 10 від 24 лютого 2023 року передбачено, що Клієнт надає, а Адвокатське бюро приймає наступне Доручення адвокату: супровід справи № 359/10787/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення № 105969 від 20 вересня 2024 року під час апеляційного перегляду рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.03.2025 та додаткового рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.04.2025 в даній справі, а саме: підготовка відзиву на апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.03.2025; підготовка відзиву на апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на додаткове рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.04.2025; підготовка та складання необхідних процесуальних документів (у тому числі заяв, клопотань, додаткових пояснень); представництво інтересів ОСОБА_1 (Клієнта) в судових засіданнях в Шостому апеляційному адміністративному суді, вчинення інших юридично значущих дій в інтересах Клієнта, пов`язаних із захистом його прав та представництвом його інтересів в суді апеляційної інстанції під час розгляду справи № 359/10787/24.

Відповідно до п. 2 Додаткової угоди (доручення адвокату) № 2 від 29 квітня 2025 року, за виконання доручення, зазначеного в п. 1 даної Додаткової угоди, Клієнт сплачує Адвокатському бюро гонорар в грошовій сумі в розмірі 10000,00 (десять тисяч) гривень 00 копійок, без ПДВ, не пізніше 10 (десяти) банківських днів з дати підписання Сторонами Акту приймання-передачі надання правничої допомоги, складеного за наслідками виконання Адвокатським бюро даної Додаткової угоди (Доручення адвокату).

Згідно акту приймання-передачі 20 травня 2025 року № 2 наданої правничої допомоги (звіт про виконання договору про надання правничої допомоги) відповідно до Договору про надання правничої допомоги № 10 від 24.02.2023, Адвокатське бюро надало, а Клієнт прийняв правничу допомогу: комплекс правничої допомоги, пов`язаної із здійсненням правового супроводження інтересів Клієнта в суді апеляційної інстанції (Шостий апеляційний адміністративний суд) під час апеляційного перегляду рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.03.2025 та додаткового рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.04.2025 в даній справі, а саме: аналіз документів, наданих Клієнтом, ознайомлення з апеляційною скаргою та підготовка відзиву на апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.03.2025; ознайомлення з апеляційною скаргою та підготовка відзиву на апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на додаткове рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.04.2025; підготовка та складання необхідних процесуальних документів (у тому числі заяв, клопотань, додаткових пояснень); представництво інтересів ОСОБА_1 (Клієнта) в судових засіданнях в Шостому апеляційному адміністративному суді, вчинення інших юридично значущих дій в інтересах Клієнта, пов`язаних із захистом його прав та представництвом його інтересів в суді апеляційної інстанції під час розгляду справи № 359/10787/24.

В силу вимог ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постановах від 29 листопада 2021 року у справі № 420/13285/20, від 14 липня 2021 року у справі № 808/1849/18 вказав наступне: «…Відповідно до конкретної та послідовної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо».

Аналогічні правила застосовуються у постановах Верховного Суду від 09 березня 2021 року у справі №200/10535/19-а, від 18 березня 2021 року у справі №520/4012/19, від 23 квітня 2021 року у справі №521/15516/19, від 14 червня 2021 року у справі №826/13244/16.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції, зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 01 вересня 2022 року у справі № 640/16093/21 зазначив, що суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Крім того, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 01 лютого 2023 року у справі № 560/12697/21 дійшов до висновку про те, що «…розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Проте, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг».

Також, Верховний Суд у постановах від 02 червня 2022 року у справі №160/6899/20, від 26 січня 2023 року у справі №1740/1900/18, від 17 серпня 2022 року у справі №580/3324/19 вказав, що ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення "гонорару успіху" у справі яка розглядається є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат.

З огляду на викладене, обраховуючи доцільність понесених позивачем витрат належить аналізувати через призму не тільки долучених доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу, але і з урахуванням складності справи та складності наданих послуг.

Колегія суддів, визначаючи співмірність заявлених до відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції враховує, що: дана справа є справою незначної складності, яка не потребує значного часу на опрацювання нормативно-правових актів; предметом спору є постанова про накладення штрафу у розмірі 850,00 грн.; справа містить незначний обсяг обставин, які відносяться до предмета доказування; адвокату не потрібно було вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі; апеляційні скарги відповідача є необ`ємні за розміром; під час апеляційного розгляду правова позиція позивача у справі не змінювалася.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає розумно обґрунтованими, справедливими та співмірними заявлені витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, які підлягають компенсації позивачу у розмірі 4 000,00 грн.

Згідно статті 17 Закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить йому суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

При цьому, судовою колегією враховується, що, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає необхідним заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково та прийняти додаткову постанову про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн.

Керуючись статтями ст. ст. 132, 134, 139, 143, 229, 252, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.

В задоволенні іншої частини заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення - відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Кузьмишина О.М.

Ключкович В.Ю.