Справа № 320/5483/25
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 травня 2025 року № 320/5483/25

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Ставничому Н.В., за участю: представника позивача Сперкача С.В., представника відповідача - Ільєнко А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження клопотання ОСОБА_1 про поновленння строку звернення до суду та клопотання Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про залишення даного адміністративного позову без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві №35 від 24.03.2021 про накладення штрафу в розмірі 1700,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві №35 від 24.03.2021 №36 від 24.03.2021 про накладення штрафу в розмірі 5083,00 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.02.2025 позовну заяву залишено без руху. У вказаній ухвалі зазначені недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення, встановлено строк для усунення недоліків та зазначені наслідки невиконання вимог ухвали суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі та призначено судове засідання.

В судовому засіданні представником позивача заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що інформацію про те, що спірні рішення №35 та №36 від 24.03.2021 повинні бути оскаржені протягом 6 місяців з дати їх прийняття або з дати коли він міг дізнатися про них ОСОБА_1 не знав, так як не має юридичної освіти та не є фахівцем в галузі права, взагалі не орієнтується в юридичних тонкощах.

Представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 вважав, що у нього строк для їх оскарження становить 3 роки, тобто загальний строк позовної давності, який «в народі» прийнято вважати загальним строком для звернення до суду. ОСОБА_1 має вищу освіту в сфері будівництва, але не юридичну. Про те, що в адміністративному судочинстві строк позовної давності становить 6 місяців дізнався лише після спілкування з адвокатом та заключення з ним договору про правничу допомогу.

Представник відповідача заперечував проти задоволення вказаного клопотання та просив позовну заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Вказане клопотання обгрунтоване тим, що останнім днем на оскарження рішень про накладення штрафу від 24.03.2024 №35 та №36 було саме 02.12.2024, а позивач звернувся до суду 23.01.2025.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлене клопотання щодо поновлення строку звернення до суду з даним позовом, просив його задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти поновлення строку звернення до суду з даним позовом, просив залишити його без розгляду.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши вказані клопотання та матеріали адміністративної справи, суд зазначає таке.

Право на судовий захист реалізується особою шляхом подання позовної заяви до суду, який відповідно до частини першої статті 122 КАС України може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Початок перебігу строку звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином, строк, передбачений частиною п`ятою статті 122 КАС України, є процесуальним строком, встановленим законом, який суд може поновити, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Поважними причинами пропуску процесуального строку є ті, які унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду та підтверджені належними і допустимими доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішень відповідача про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 24.03.2021 №35 та від 24.03.2021 №36.

Позивачу не було відомо про існування адміністративної справи щодо накладення на нього штрафу.

Судом встановлено, що адвокат Сперкач С.В. 24.07.2024, коли знайомився з матеріалами справи №640/38769/21 в приміщенні Київського окружного адміністративного суду, не встановив в матеріалах справи наявність поданого ОСОБА_1 відзив через систему «Електронний суд», у зв`язку з тим, що його там фактично не було. Це пов`язано з надзвичайно великим навантаженням на суддів Київського окружного адміністративного суду та непомірно великою кількістю справ та пошти.

З клопотання про поновлення строку звернення до суду вбачається, що спірні рішення №35 та №36 від 24.03.2021 повинні бути оскаржені протягом 6 місяців з дати їх прийняття або з дати коли він міг дізнатися про них ОСОБА_1 не знав, так як не має юридичної освіти та не є фахівцем в галузі права.

Як зазначив Верховний Суду у своїй постанові від 29 вересня 2022 року по справі № 500/1912/22, застосовуючи процесуальні норми, потрібно уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, установлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства є неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За змістом ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідно, чинне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

З урахуванням положень ст.ст. 122, 123 КАС України обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений на позивача.

Оцінюючи обставини, що перешкоджали реалізації процесуального права на звернення до суду, на які позивач посилається як на поважні, суд виходить з оцінки та аналізу всіх наведених у заяві доводів і з того, чи мав позивач за таких обставин можливість своєчасно реалізувати право на звернення до суду (чи відсутні були вагомі перешкоди, труднощі для реалізації цього права).

Рішенням Європейського Суду з прав людини по справі «Іліан проти Туреччини» встановлено, що правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Виходячи із викладеного вище, суддя дійшов висновку, що доводи позивача про поважність причин пропуску звернення до адміністративного суду є обґрунтованими, а тому заяву позивача про поновлення строку звернення до суду із цим позовом слід задовольнити та поновити такий строк.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду (ч. 3 ст. 123 КАС України).

Відповідно п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи, що суд визнає поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду з цим адміністративним позовом та поновлює його, то для задоволення заяви представника Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про залишення без розгляду позовної заяви підстави відсутні.

Керуючись статтями 121, 123, 240, 243, 248, 256 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

1. Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень, - задовольнити.

2. У задоволенні клопотання Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень без розгляду - відмовити.

Ухвала про набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Щавінський В.Р.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 04.06.2025