Справа № 320/11359/24
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2025 року м. Київ №320/11359/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши адміністративну справу в порядку письмового провадження за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРУМ" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось ТОВ "ТОРУМ" з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати ППР від 20.11.2023 №726920414.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки прийняте на підставі висновків акту перевірки, які є необґрунтованими, адже під час здійснення перевірки неправильно використано податкову інформацію та зроблено хибні висновки. При цьому представник позивача вказав, що самостійно усунув виявлені помилки у податкових деклараціях з податку на додану вартість, подавши уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань. Також зауважив, що відповідачем не доведено наявність порушення позивачем термінів сплати податку на додану вартість внаслідок уточнюючих податкових декларацій з податку на додану вартість, у зв`язку з чим просить суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, у відзиві на позовну заяву зазначає, що спірне податкове повідомлення-рішення є таким, що прийняте на підставі, в межах та у спосіб, що визначені ПК України, оскільки за наслідками перевірки позивача виявлено порушення вимог п. 50.1 ст. 50, п. 57.1, п.57.3 ст. 57, ст. 203 ПК України шляхом несвоєчасної сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з ПДВ, визначеної в податкових деклараціях з ПДВ, уточнюючих розрахунках з затримкою до та понад 30 календарних днів. У зв`язку з викладеним, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2024 відкрито провадження в адміністративній справі та визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Встановивши правові позиції сторін по справі та їх обґрунтування, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані до матеріалів справи, судом встановлено наступне.

На підставі підпункту 20. 1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, згідно порядку, встановленого статтею 76 ПК України ГУ ДПС у м. Києві проведено камеральну перевірку дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету.

Перевіркою встановлено, що ТОВ «ТОРУМ» на порушення вимог п. 50.1 ст. 50, п. 57.1, п. 57.3 ст. 57, ст. 203 ПК України несвоєчасно сплачено (перераховано) узгоджену суму грошового зобов?язання з податку на додану вартість, визначену в податкових деклараціях з ПДВ, уточнюючих розрахунках з затримкою до та понад 30 календарних днів (дані щодо погашення сум податкового боргу та інформація щодо несвоєчасної сплати, кількості днів порушення та застосованих штрафних санкцій наведено в акті камеральної перевірки та розрахунку штрафних санкцій).

ГУ ДПС у м. Києві встановлено факти порушення ТОВ «ТОРУМ» граничних строків сплати узгоджених сум грошового зобов`язання, що призвело до виникнення автоматично розрахованих штрафних (фінансових) санкцій у сумі 127 159,00 грн.

Відповідно до інформаційних ресурсів ДПС України, суми узгоджених податкових зобов?язань задекларованих ТОВ «ТОРУМ»:

- в уточнюючому розрахунку податкових зобов?язань з податку на додану вартість за жовтень 2021 року від 25.01.2022 № у розмірі 2 378 178 грн. (граничний термін сплати - 25.01.2022) сплачено 28.01.2022 та 21.02.2022 (зараховано від?ємне значення у зменшення боргу з ПДВ), чим порушено вимоги пункту 50.1 статті 50 ПК України;

- в податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2021 року від 23.01.2022 № у розмірі 153 740 грн. сплачено 21.02.2022 (граничний термін сплати - 31.01.2022), чим порушено вимоги пункту 57.1 статті 57 та пункту 203.2 статті 203 ПК України;

- в податковій декларації з податку на додану вартість за жовтень 2022 року від 21.11.2022 № у розмірі 4 789 грн. сплачено 07.12.2022 (граничний термін сплати - 30.11.2022), чим порушено вимоги пункту 57.1 статті 57 та пункту 203.2 статті 203 ПК України;

- в податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2022 року від 20.01.2023 № у розмірі 6 473 грн. сплачено 31.01.2023 (граничний термін сплати - 30.01.2023), чим порушено вимоги пункту 57.1 статті 57 та пункту 203.2 статті 203 ПК України.

За результатами перевірки ГУ ДПС у м. Києві складено акт про результати камеральної перевірки дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету ТОВ «ТОРУМ» від 09.10.2023 № 64739/Ж5/26-15-04-14-03.

На підставі висновків перевірки, згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 та відповідно до пункту 124.1 статті 124 ПК України, ГУ ДПС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 20.11.2023 №726920414 про застосування штрафу за порушення граничного строку сплати податку на додану вартість у розмірі 5% на загальну суму 127 159,00 грн.

Не погоджуючись з правомірністю прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходячи з положень норм законодавства, які діяли на момент їх виникнення, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються ПК України.

Відповідно до підпункту 16.1.4. пункту 16.1. статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно зі статтею 36 цього Кодексу, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 38.1., 38.3 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Спосіб, порядок та строки виконання податкового обов`язку встановлюються цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 54.1. статті 54 ПК України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

У свою чергу, за приписами підпункту 19-1.1.1. пункту 19-1.1. статті 19-1, підпункту 20.1.4. пункту 20.1. статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.

Контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 49.1. статті 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

За приписами пункту 50.1. статті 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку.

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.

Згідно з пунктом 50.2. статті 50 Кодексу платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок (з урахуванням термінів продовження, зупинення або перенесення термінів її проведення) не має права подавати уточнюючі податкові декларації (розрахунки) до поданих ним раніше податкових декларацій з відповідного податку і збору за звітний (податковий) період, який перевіряється контролюючим органом.

У разі якщо платник податків подає уточнюючий розрахунок до податкової декларації, поданої за період, що перевірявся, або не подає уточнюючий розрахунок протягом 20 робочих днів після дати складення довідки про проведення електронної перевірки, якою встановлено порушення податкового законодавства, відповідний контролюючий орган має право на проведення позапланової перевірки платника податків за відповідний період (пункт 50.3. статті 50 Кодексу).

Відповідно до пунктів 54.1. статті 554 Кодексу крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з підпунктом 54.3.2. пункту 54.3. статті 54 Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1. статті 57 Кодексу).

Відповідно до пункту 58.1. статті 8 Кодексу контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій (митній) декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Системний аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що платник податків може скористатися своїм правом на виправлення значень податкових зобов`язань у разі самостійного виявлення помилки шляхом відображення відповідних сум в податковій декларації за звітний податковий період або внесення змін до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 ПК України.

Встановлене пунктом 50.2 статті 50 ПК України обмеження стосується виключно подання уточнюючого розрахунку та виключно в період здійснення контрольного заходу (документальної планової та позапланової перевірки). При цьому норми ПК України не визначають, що уточнюючі розрахунки неможливо подати і після проведення перевірки.

Можливість уточнення показників податкової звітності за періоди, які вже перевірено контролюючим органом, також передбачена пунктом 50.3 статті 50 ПК України.

Таким чином, платник податків може скористатись правом подання уточнюючого розрахунку у період після проведення перевірки і до прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення за наслідками такої перевірки, а контролюючий орган, приймаючи у такому випадку відповідне податкове повідомлення-рішення за наслідками перевірки, повинен встановити дійсний обов`язок платника зі сплати податку з урахуванням даних уточнюючого розрахунку.

Аналогічне правозастосування викладене і в постановах Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 826/8894/18, від 19.09.2019 у справі № справа №815/4013/14, від 21.08.2019 у справі №805/4187/16-а, від 24.02.2020 у справі № 440/4443/18.

З матеріалів справи судом встановлено, що 22.11.2021 ТОВ «ТОРУМ» подано податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2021 року. Разом з тим, до вказаної податкової декларації було помилково включено Коригування податкових зобов`язань на суму 3 250 452, 00 грн.

При цьому, вказану помилку позивачем було виявлено 25.01.2022, що стало підставою для складання Уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв?язку з виправленням самостійно виявлених помилок за жовтень 2021 року.

Вказане коригування призвело до збільшення податкових зобов?язань ТОВ «ТОРУМ» за жовтень 2021 на суму 2 607 418 грн. Вищезазначеним Уточнюючим розрахунком було задекларовано 2 813 523, 00 грн., однак з урахування раніше задекларованих 206 105,00 грн. різниця склала 2 607 418,00 грн.

25.01.2022 позивачем було складено Уточнюючий розрахунок податкових зобов?язань з податку на додану вартість у зв?язку з виправленням самостійно виявлених помилок до Звітної Податкової декларації за листопад 2021 року, де було задекларовано 2 631 753,00 грн. перевищення податкового кредиту над податковими зобов`язаннями. Відтак, заборгованість за податковими зобов?язаннями з урахуванням двох Уточнюючих розрахунків податкових зобов?язань з податку на додану вартість у зв?язку з виправленням самостійно виявлених помилок за жовтень 2021 року та за листопад 2021 року у позивача була відсутня. Доказів зворотнього відповідачем не надано.

При цьому, суму в розмірі 2 631 753,00 грн. позивачем було відображено в рядку 20.3 «зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду», замість рядка 20.1 «зараховується у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість», враховуючи що сума у розмірі 2 631 753, 00 грн. відобразилась у наступному звітному періоді, тобто у грудні 2021 році, що вбачається з Уточнюючого розрахунку податкових зобов?язань з податку на додану вартість у зв?язку з виправленням самостійно виявлених помилок за грудень 2021 року, який було подано контролюючому органу 28.01.2022.

У вказаному Уточненому розрахунку за грудень 2021 року сума від?ємного значення різниці між сумою податкового зобов?язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (тобто сума перевищення податкового кредиту над податковими зобов?язаннями) була включене до рядку 20.3 «зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 2 478 013,00 грн., з урахуванням зміни розміру податкового кредиту в звітному періоді.

20.02.2022 позивачем було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2022 року, в якій сума від?ємного значення різниці між сумою податкового зобов?язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду була занесена в рядок 20.1 «зараховується у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість».

Так, з урахуванням коригувань та самостійно виявлених помилок порушення строку сплати грошових зобов?язань з податку на додану вартість не відбулося, оскільки була відсутня як за жовтень 2021 року, так і за листопад та грудень 2021 року.

Разом з тим, судом встановлено відсутність доводів позивача стосовно протиправності спірної ППР в частині сум штрафних санкцій у загальному розмірі 563,10 грн., нарахованих за період жовтень 2022 року у розмірі 239,45 грн. та за період грудень 2022 року у розмірі 323,65 грн. При цьому, судом також не встановлено протиправності висновків контролюючого органу в цій частині.

Суд наголошує, що частиною першою статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що спірне ППР від 20.11.2023 № 726920414 про застосування штрафу за порушення граничного строку сплати ПДВ у розмірі 5% на загальну суму 127 159,00 грн. є частково необґрунтованим, а застосована сума штрафних санкцій за вказаною ППР підлягає частковому скасуванню, а саме в частині суми штрафних санкцій в розмірі 126 595,90 грн., розрахованої наступним чином :

127 159,00 грн. (загальна сума штрафних санкцій за спірною ППР) - 239,45 грн. (сума ш/с за період жовтень 2022 року) - 323,65 грн. (сума ш/с за період грудень 2022 року) = 126 595,90 грн.

За визначенням частини першої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Достатніми, у розумінні частини першої статті 76 КАС України, є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За змістом частини другої вищезазначеної правової норми процесуального закону, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Разом з тим частина перша статті 77 КАС України покладає на кожну сторону обов`язок довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи встановлені обставини справи та правове регулювання спірних правовідносин суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20.11.2023 №726920414 в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 126 595,90 гривень за порушення граничного строку сплати ПДВ.

Таким чином, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в загальному розмірі 3 028,00 грн, що документально підтверджується квитанцією від 08.03.2024.

Суд зазначає, що на час вирішення справи, позивачем не заявлено до стягнення понесені витрати на професійну правничу допомогу, не надано до суду відповідних доказів, у зв`язку з чим, вирішенню судом такі витрати за ст. 134 та ст. 139 КАС України, під час винесення рішення у даній справі, не підлягають.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 3028,00 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Головного управління ДПС у м. Києві у розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог, а саме у сумі 1 514,00 грн.

Керуючись статтями 2, 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРУМ" задовольнити частково.

Визнати частково протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у місті Києві від 20.11.2023 №726920414 в частині застосування штрафних санкцій на суму 126 595,90 гривень за порушення граничного строку сплати ПДВ.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРУМ" (01033, м.Київ, вул. Жилянська, буд. 30/32, офіс 206, ) понесені судові витрати у сумі 1 514,00,00 грн. (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.