Справа № 420/6138/25
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2025-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6138/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ), у якому просить суд: - визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо не розгляду по суті його - ОСОБА_1 , заяви від 01.11.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз.9 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»; - зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути по суті його - ОСОБА_1 , заяву від 01.11.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз.9 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та надати довідку про відстрочку, передбачену Додатком 6 до постанови КМУ від 16.05.2024 №560 або повідомлення про відмову у наданні відстрочки передбачене Додатком 7 до постанови КМУ від 16.05.2024 №560 із зазначенням причин такої відмови.

Позивач зазначив, що є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку в Київському РТЦКСП. 01.11.2024 року засобами поштового зв`язку звернувся до відповідача із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз.9 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яка отримана відповідачем 01.11.2024 року. Однак Київським РТЦКСП допущено протиправну бездіяльність щодо не розгляду його заяви від 01.11.2024 року, у зв`язку з чим він змушений звернутись до суду з позовом.

Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 03.03.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в електронній формі.

Ухвалою суду від 30.05.2025 року витребувано в Акціонерного товариства «Укрпошта» відомості про доставлення поштового відправлення №607. Зупинено провадження по справі до надання доказів по справі.

Ухвалою суду від 05.06.2025 року поновлено провадження по справі, продовжено розгляд справи.

Ухвала суду від 03.03.2025 року доставлена в підсистемі «Електронний суд» до електронного кабінету відповідача Київського РТЦКСП 04.03.2025 року. Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позов та витребувані судом докази, інших заяв та клопотань від них не надходило (згідно автоматизованої системи діловодства Одеського окружного адміністративного суду вхідної кореспонденції по справі станом на 05.06.2025 року не зареєстровано).

Справа розглянута в письмовому провадженні.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є внутрішньо переміщеною особою згідно довідки від 03.02.2023 №5106- зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , адреса фактичного місця проживання - АДРЕСА_1 .

01.11.2024 року засобами поштового зв`язку позивач подав до Київського РТЦКСП письмову заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз.9 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що підтверджується описом поштового вкладення до цінного листа №607 та накладною №607.

На виконання ухвали суду АТ «Укрпошта» листом від 03.06.2025 №1.30.002.-21632-25 повідомила, що поштове відправлення Укрпошта Експрес №607 на адресу Київського РТЦКСП вручено представнику Київського РТЦКСП 05.11.2024 року під підпис.

Не отримавши відповіді від Київського РТЦКСП, представник позивача адвокат Поліщук А.А. 06.02.2025 року засобами поштового зв`язку направила на адресу відповідача адвокатський запит, у якій просила надати відповідь (рішення про надання відстрочки) на заяву ОСОБА_1 від 01.11.2024 року.

Однак відповідачем на заяву від 01.11.2024 року відповідь не надано.

Позивач, вважаючи, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо нерозгляду його заяви, звернувся до суду з даним позовом.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі Закон №2232-ХІІ, в редакції від 30.10.2024, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок включає дотримання правил військового обліку (ч.3 ст.1 Закону №2232-ХІІ).

Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.5 ст.33 Закону №2232-ХІІ).

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Порядок №1487), який визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності.

Пунктом 79 Порядку №1487 (в редакції від 29.10.2024, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього.

Згідно з п.7 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі Положення №154), в редакції від 18.07.2024 року, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва та Севастополя.

З метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний підрозділ районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що затверджується керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до п.9 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема, розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у п.9 цього Положення, зокрема, розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.

Згідно з п.п.8 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядку №1487 в редакції від 11.07.2024 року, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема, особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у ст.7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Вказане положення додатку 2 до Порядку №1487 було чинне до 16.01.2025 року.

Таким чином, станом на час подання позивачем заяви від 01.11.2024 року не передбачалось обов`язку особистого прибуття військовозобов`язаних до ТЦКСП для подання заяви та документів на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Суд вважає, що обов`язок «особисто повідомити», про який зазначено в п.п.8 п.1 додатку 2 до Порядку №1487 в редакції від 11.07.2024 року, та обов`язок «особисто прибути» - не є тотожним у спірних правовідносинах.

Судом встановлено, що позивач засобами поштового зв`язку направив відповідачу разом із заявою від 01.11.2024 року документи, які його думку підтверджують право на відстрочку.

Отже позивачем дотримано процедуру особистого подання (направлення) документів, що підтверджують (на його думку) право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Згідно з п.57 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 №560 (далі Порядок №560) для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії.

За змістом п.59 Порядку №560 на підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки.

Заява позивача отримана представником відповідача за адресою Київського РТЦКСП 05.11.2024 року. Проте заява позивача від 01.11.2024 року утвореною при Київському РТЦКСП комісією не розглянута та за результатами її розгляду жодного рішення прийнято не було.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

По даній справі відповідач не надав до суду відзив на позов та не надав витребуваних доказів по справі.

Частиною 4 ст.159 КАС України встановлено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

З урахуванням доводів позову, тієї обставини, що наданий строк для відзиву сплинув, та станом на час розгляду справ відзив на позов до суду не надійшов, будь-яких заяв, клопотань до суду від відповідача також не надійшло - суд на підставі ч.4 ст.159 КАС України кваліфікує неподання відзиву відповідачем як визнання ним позову.

Водночас, суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.2 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. При цьому під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Зокрема, повноваження суду при вирішенні справи визначені ст.245 КАС України. Відповідно до п. 4 ч. 2 цієї норми, у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коди ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на заявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норм) закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 заяву ОСОБА_1 не розглянуто взагалі, з урахуванням дискреційних повноважень відповідача суд вважає, що права позивача підлягають захисту шляхом зобов`язання відповідача розглянути заяву від 01.11.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз.9 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та за результатом її розгляду на виконання повноважень прийняти обґрунтоване рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням встановлених фактів суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем сплачений судовий збір у загальному розмірі 968,96 грн.

Суд вважає, що по даній справі з відповідача Київського РТЦКСП за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 800 грн.

Керуючись ст. 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 139, 241-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 01.11.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз.9 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.11.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз.9 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та за результатом її розгляду на виконання повноважень прийняти обґрунтоване рішення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 800 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва