Справа № 140/8317/24
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 рокуЛьвівСправа № 140/8317/24 пров. № А/857/34554/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Гінди О.М., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року у справі №380/21361/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним рішення (головуючий суддя першої інстанції Грень Н.М., місце ухвалення м. Львів, за правилами спрощеного позовного провадження, дата складання повного тексту 13.01.2025),-

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю « 777 Трейдінг Груп» (далі-позивач) звернулося до суду з позовною заявою до Волинської митниці (далі-відповідаач), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Волинської митниці № UA205050/2024/000101/2 від 14.05.2024 року.

- стягнути з Волинської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з Обмеженою Відповідальністю « 777 Трейдінг Груп» витрати на оплату судового збору в розмірі 3 028.00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, 26.04.2024 між ТОВ « 777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» (покупець) та Womy equipment supply B.V. (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №260424NL, відповідно до якого продавець зобов`язався поставити і передати у власність позивача товар - автобуси VDL Ambassador SB 200 vin-XMGDE18FSOHO19416 XMGDE02FSOH019780 XMGDE02FSOH019782, а покупець прийняти та оплатити його на умовах, визначених у цьому контракті.

Загальна сума контракту становить 20600 Євро. Ціна VDL Ambassador vin- НОМЕР_1 становить 7000 Євро. Ціна VDL Ambassador vin НОМЕР_2 та XMGDE02FSOH019782 становить 6800 Євро кожен.

Відповідно до платіжної інструкції в іноземній валюті №15 від 01.05.2024 здійснено оплату товару за контрактом № 260424NL від 26.04.2024 в повному обсязі.

Відповідно до інвойса 10240336 від 26.04.2024 Womy equipment supply B.V. (Нідерланди) поставлено позивачу автобус VDL Ambassador SB 200 vin- НОМЕР_3 .

З метою здійснення митного оформлення в режимі імпорту 14.05.2024 декларантом ТОВ « 777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» в порядку електронного декларування подано до Волинської митниці митну декларацію №24UA03U6 з описом товару «Автобус міський, що був у використанні». Митна вартість товару визначена за основним - першим методом, а саме на основі ціни товару з урахуванням коригування відповідно до пункту 10 статті 58 Митного кодексу України (далі - МК України) на підставі калькуляції, наданої ТОВ « 777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» по витраті на доставку товару на суму 30260 грн.

Страхування товару за кошти ТОВ « 777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» не проводилось, затрат на навантаження та розвантаження не було.

На підтвердження обґрунтованості заявленої в митній декларації митної вартості товару та обраного методу її визначення декларант разом з декларацією надав митному органу пакет документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості товару.

Однак, незважаючи на надання ТОВ « 777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» повного пакету документів, який виключає будь-які сумніви щодо митної вартості товару, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів Волинською митницею не було визнано заявлену декларантом митну вартість товарів та 14.05.2024 декларанту надійшло повідомлення від митного органу про необхідність надання додаткових документів.

Позивач вказує, що повідомлення митниці не відповідає положенням статей 53, 54 МК України, зокрема митним органом не вказано, які складові митної вартості необхідно підтвердити шляхом надання витребуваних документів, не визначені обставини, які зумовили витребування додаткових документів, не обґрунтовано сумнівів щодо можливості обчислити числові значення митної вартості на підставі поданих документів.

Незважаючи на наведене вище, Волинською митницею винесено рішення про коригування митної вартості товарів від №UA205050/2024/000101/2 від 14.05.2024 у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком.

Митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС. Рівень митної вартості становить: 12200 Євро (МД від 06.03.2024 №UA205170/2024/006157).

Коригування митної вартості слугувало підставою для видання 14.05.2024 картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205050/2024/000466.

15.05.2024 декларантом подано митну декларацію №224UA79U2, за якою імпортований автобус випущено у вільний обіг у зв`язку із сплатою митних платежів згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та забезпечено сплату різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X МК України.

На підставі зазначеного рішення ТОВ « 777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» внесено грошову гарантію в сумі: ПДВ 40204,94 грн.

У відповідності до частини восьмої статі 55 МК України позивач заявами від 10.06.2024 та від 05.07.2024 направив митному органу додаткові документи та пояснення, однак отримав відповідь, якою відмовлено у скасуванні рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2024/000101/2 від 14.05.2024.

Позивач вважає, що зауваження, які були вказані в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості, були зроблені без будь-якого аналізу змісту наданих до митного оформлення документів та направлених на вимогу митного органу додаткових документів.

Щодо твердження митного органу про те, що надана копія платіжної інструкції в іноземній валюті від 01.05.2024 №15 не може бути взята до уваги як документ, що підтверджує факт оплати за оцінюваний товар, оскільки не містить обов`язкових реквізитів платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах, визначених Постановою №216, позивач зазначає наступне.

На дату подання декларації 14.05.2024 оплата за товар проведена в повному обсязі за контрактом від 26.04.2024 №260424NL, що відповідає умовам оплати, визначеним в контракті та підтверджено записом в призначенні платежу, передоплата відповідно до контракту від 26.04.2024 M260424NL.

Умови оплати не є складовими митної вартості. Складовими митної вартості є ціна товару, яка визначена в контракті та інвойсі на рівні 6800 Євро. Оплата проведена за платіжною інструкцією від №15 від 01.05.2024 відповідає сумі контракту від 26.04.2024 №260424NL, за яким поставляється товар та який зазначений як підстава оплати.

Платіжна інструкція в іноземній валюті №15 від 01.05.2024 була виготовлена через систему Інтернет - банкінг AT «Перший український міжнародний банк» із застосуванням кваліфікованого електронного підпису банку та ТОВ « 777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» з дотриманням вимог Постанови Правління Національного банку України від 28.07.2008 року №216, у відповідності до Інструкції для клієнтів АТ «Пумб» по заповненню платіжної інструкції в іноземній валюті.

В подальшому платіжна інструкція в іноземній валюті №15 від 01.05.2024 була проведена банком, про що міститься відмітка в графі «Підпис надавача платіжних послуг» та банками кореспондентами. Гроші отримані відправником, жодних зауважень зі сторони Womy equipment supply B.V. немає.

Окрім того, митний орган не наділений повноваженнями перевірки дотримання правильності заповнення платіжних інструкцій в іноземній валюті.

Стосовно твердження відповідача про те, що калькуляція транспортних витрат від 13.05.2024 б/н містить інформацію щодо вартості витрат по перевезенню товару за маршрутом м. Зевенберген (Нідерланди) - м/п Ягодин (Україна) у розмірі 30260 грн (відстань вказана 1513 км, що становить 20 грн за км), та за маршрутом м/п Ягодин (Україна) - м. Ковель (Україна) у розмірі 1140 грн (відстань вказана 57 км, що становить 20 грн за км), з огляду на що вартість перевезення товару за межами митної території України однакова з вартістю перевезення товару на території України, що ставить під сумнів достовірність розподілу транспортних витрат, враховуючи вищу вартість пально-мастильних, інших експлуатаційних матеріалів та наявність платних доріг у країнах, через які здійснювалось перевезення товару, позивач зазначає, що розподіл транспортних витрат проведено відповідно до фактичних затрат, понесених ТОВ « 777 ТРЕЙДІНГ ГРУП».

Транспортний засіб на території України по маршруту Ягодин-Ковель не здійснював заправки пальним. Відстань транспортування по території України становить лише 57 км, відповідно пального, придбаного на території Євросоюзу, було достатньо для транспортування Автобусу.

ТОВ « 777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» не заперечує існування платних доріг на території Євросоюзу, але транспортування по платних дорогах автобусу VDL BERKHOF - AMBASSADOR 200 №XMGDE02FS0H019782 не здійснювалось.

В спростування доводів митного органу по те, що договір про надання послуг від 01.05.2024 №03/05 та акт прийому-передачі від 13.05.2024 №03/05 суперечать поданій до митного оформлення калькуляції від 13.05.2024 б/н та інформації в АСМО «Інспектор». відповідно до якої перевізником товару зазначено безпосередньо ТзОВ « 777 ТРЕЙДІНГ ГРУП», позивач зазначає, що фактично послуги з перевезення товару здійснювались ОСОБА_2 , а отже транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару, повинні надаватись безпосередньо від виконавця таких послуг. Самостійно юридична особа ТОВ « 777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» не може бути перевізником, її інтереси має представляти фізична особа, наділена повноваженнями це робити.

В даному випадку такою особою є ОСОБА_2 , який відповідно до договору про надання послуг від 01.05.2024 №03/05 є виконавцем з транспортування автобусу та якому доручено представляти інтереси ТзОВ « 777 ТРЕЙДІНГ ГРУП». Прізвище ОСОБА_2 внесено в АСМО «Інспектор» як водій транспортного засобу.

Позивач зазначає, що документи, подані до митного оформлення, не містять розбіжностей, що могли б вплинути на невірний розрахунок митної вартості, не містять ознак підробки та відображають усі відомості, що підтверджують ціну, яка була фактично сплачена за товар та в своїй сукупності дають можливість визначити митну вартість товару за основним методом визначення митної вартості товару.

Окрім того, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваного товару, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на ідентичний або подібний (аналогічних) товар, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Однак, ні в запиті про надання додаткових документів, ні в рішенні про коригування митної вартості відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації; не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах.

На думку позивача, митним органом при винесенні оскаржуваного рішення про коригування митної вартості вартості не було спростовано контрактну ціну оцінюваного товару у об`єктивну можливість і спроможність декларанта визначити на підставі наданих документів зазначену ціну товарів, а також рівень митної вартості товарів за правилами визначеними у спи 58 МК України.

Митниця не підтвердила належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих декларантом документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За таких умов позивач вважає оскаржуване рішення про коригування митної вартості №UA205050/2024/000101/2 від 14.05.2024 необґрунтованим та таким, що суперечить вимогам МК України і підлягає скасуванню.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2024 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 14.05.2024 року № UA205050/2024/00010/2.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці на користь Товариства з Обмеженою Відповідальністю « 777 Трейдінг Груп» судовий збір в сумі 3028,00 грн.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що за МД №24UA03U6 від 14.05.2024 року відбулось спрацювання системи АСАУР за кодами 105-2, 201-2, 911-1, а тому відповідно до вказаних ризиків митним органом було здійснено відповідні митні формальності. При цьому, одним із основних профілів ризику був: - 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів», де у повідомленнях зазначалося: «Необхідно перевірити достовірність складових митної вартості товарів, а саме додаткові нарахування до ціни угоди. Відповідно до умов поставки, до ціни угоди не включені витрати на транспортування та/або навантаження. При цьому відповідні витрати не включені до митної вартості (не зазначені у ДМВ). Перевірити повноту декларування складових митної вартості». Відтак, саме під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності.

Апелянт зазначає, що у відповідності до вимог наказу Державної митної служби України від 01.07.2021 №476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», ст.ст. 53, 54 Митного кодексу України декларанту було запропоновано надати в 10-денний термін наступні додаткові документи. запропонувавши надати додаткові документи, митний орган сприяв позивачу в обґрунтуванні застосування першого (основного) методу визначення митної вартості товару ввезеного на митну територію України, проте позивач не усунув наявних розбіжностей та не підтвердив задекларовану митну вартість товару. Оскільки позивачем не було надано всіх документів на запит митного органу, які б документально підтвердили або визначили кількісно і достовірно складові митної вартості, митна вартість не могла бути визначена за основним методом визначення митної вартості. Митницею у відповідності до положень ст. 55 та ст.57 МКУ з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару, про факт проведення консультації свідчить переписка із декларантом, а саме повідомлення від 14.05.2024.

Митним органом порівнювався рівень заявленої митної вартості оцінюваного товару з наявною інформацією про рівень цін на такі товари, проте за даними Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України оформлення за ціною контракту ідентичних та подібних товарів були відсутні. За результатом такого порівняння виявлено МД, згідно якої був оформлений товар, який має найбільшу кількість ідентичних параметрів із товаром, який був придбаний позивачем. Надалі декларантом оцінюваний товар оформлено у вільний обіг згідно з МД №24UA79U2 від 15.05.2024 року з наданням гарантій, передбачених ч.7 ст.55 МК України.

Також апелянт вказує на те, що додатково на розгляд митному органу було надано копію договору про надання послуг від 01.05.2024 №03/05, укладеного між ТзОВ « 777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» (замовник) та ОСОБА_2 (виконавець), та, відповідно, копію акта прийому-передачі. Цей документ свідчить про те, що фактично послуги з перевезення товару здійснювалися ОСОБА_2 . У такому випадку до митного оформлення транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару, мали надаватися безпосередньо від виконавця таких послуг. Однак повторно зауважуємо на тому, що згідно з наявною в АСМО «Інспектор» інформацією, перевізником товару був ТзОВ « 777 ТРЕЙДІНГ ГРУП», а тому ним надавалася калькуляція транспортних витрат, а не договір на перевезення та документа, що підтверджує вартість перевезення, від виконавця договору. Відтак, з огляду на вищенаведене, позивачем не були спростованні сумніви митного органу щодо дійсної вартості витрат на транспортування, що, як наслідок, унеможливлювало визнання зваленої митної вартості, оскільки, як передбачено у ч. 2 ст. 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні).

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) відсутність відзиву не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 КАС України.

У відповідності до вимог частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 26.04.2024 між позивачем ТОВ « 777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» (покупець) та Womy equipment supply B.V. (Нідерланди) (продавець) укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) №260424NL (а.с.16-22), за умовами якого продавець зобов`язується продати товар - VDL Ambassador vin- НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , а покупець прийняти та оплатити його на умовах, визначених в цьому контракті.

Згідно із пунктом 2 вказаного контракту ціна контракту встановлюється в Євро. Валютою платежу за цим контрактом є Євро. Загальна сума контракту становить 20600 Євро. Ціна VDL Ambassador vin- НОМЕР_1 становить 7000 Євро. Ціна VDL Ambassador vin НОМЕР_2 та XMGDE02FSOH019782 становить 6800 Євро кожен.

Нормами пункту 3 контракту визначено умови поставки EXW Zevenbergen, 4761 RK Netherlands відповідно до правил Інкотермс в редакції 2010 року. У день відвантаження продавець сповіщає про це покупця. У день отримання товару покупець сповіщає про це продавця.

Відповідно до пункту 5 контракту оплата здійснюється безготівковим розрахунком на валютний рахунок продавця, шляхом оплати з розрахункового рахунку покупця. Форма оплати - передоплата. Усі банківські накладні витрати в країні покупця несе покупець, всі інші банківські накладні витрати несе продавець.

На виконання умов контракту згідно із платіжною інструкцією в іноземній валюті №15 від 01.05.2024 (а.с.25) позивачем здійснено передоплату товару в сумі 20600 Євро.

Відповідно до інвойсу від 26.04.2024 №1020336 продавець поставив позивачу автобус VDL Ambassador SB 200 vin- XMGDE02FSOH019782 вартістю 6800 Євро (а.с.2, переклад а.с.24).

З метою митного оформлення імпортованого товару 14.05.2024 декларант ТОВ « 777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» подав до Волинської митниці електронну митну декларацію, якій присвоєно номер №24UA03U6 (а.с.29-30, 75) на товар: «Автобус міський, що був у використанні: марка згідно з довідником - VDL BERKHOF модель згідно з довідником - AMBASSADOR 200 -(кузов, шасі, рама) № XMGDE02FS0H019782-включаючи водія, загальна к-сть сидячих - 43 місця-загальна к-сть стоячих - 40 місць - для людей з обмеженими можливостями - 1 місце-призначення для перевезення пасажирів по дорогах загального користування-тип двигуна - дизель-робочий об`єм циліндрів двигуна 6693 см.куб. -номер двигуна - невизначений - потужність - 162kw - колісна формула - 4х2 - календарний рік виготовлення - 2010 - модельний рік виготовлення - 2010 Країна виробництва - (NL) Торгівельна марка «VDL»». (графа 31 МД). Митну вартість визначено за першим методом (за ціною договору) на рівні 6800 Євро.

Разом з митною декларацією позивачем до митного органу було подано також передбачений МК України перелік документів, на підставі яких товар був придбаний та ввезений на територію України, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 26.04.2024 №№260424NL, інвойс від 26.04.2024 №1020336, платіжну інструкцію в іноземній валюті №15 від 01.05.2024, експортну митну декларацію країни відправлення №24NL4UX2ILW2V41DА3 від 02.05.2024, калькуляцію витрат по доставці автобуса від 13.05.2024, довідка щодо відповідності транспортного засобу екологічним нормам №140524026 від 14.05.2024, висновок експерта від 14.05.2024 №956, свідоцтво то реєстрацію транспортного засобу, сертифікат EUR. № НОМЕР_6 , фото транспортного засобу (а.с.16-25, 27, 82-87 зворот, а.с.88 зворот-90).

14.05.2024 позивачу направлено електронне повідомлення щодо необхідності надання додаткових документів відповідно до положень статті 53 МК України: 1) документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару; 5) якщо здійснювалося страхування,- страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з контрактом про поставку товару, митна вартість якого визначається; 7) виписку з бухгалтерської документації; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та за бажанням декларанта інші додаткові наявні документи для підтвердження заявленої ним митної вартості (а.с.40, 77).

У відповідь на запит відповідача декларант у заяві від 14.05.2024 повідомив, що додаткові документи для підтвердження заявленої вартості надаватися не будуть (а.с.88).

14.05.2024 митний орган за результатами перевірки митної декларації, а також інших документів, наданих відповідно до МК України, прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2024/000101/2 (а.с.36-37, 74) та видав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 14.05.2024 №UA205050/2024/000466 (а.с.38-39, 76), відповідно до якої відмовлено у митному оформленні товарів у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у статті 53 МК України.

У графі 33 оскаржуваного рішення зазначено, що під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару було встановлено, що документи, які подані для підтвердження заявленої митної вартості, не містять усіх відомостей, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять розбіжності, а саме:

Одними із основних документів, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, та транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (пункти 4, 6 частини другої статті 53 Кодексу).

Згідно з нормами Закону України від 21.06.2018 №2473-VIII «Про валюту і валютні операції», Положення про здійснення операцій із валютними цінностями, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 2, для здійснення платіжної операції з переказу іноземної валюти використовується платіжна інструкція в іноземній валюті, реквізити якої передбачені Положенням про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 № 216. З урахуванням викладеного та передоплати за товар, визначеної у п.5 Контракту від 26.04.2024 №260424NL, надана копія платіжної інструкції в іноземній валюті від 01.05.2024 №15 не може бути взята до уваги як документ, що підтверджує факт оплати за оцінюваний товар, оскільки не містить обов`язкових реквізитів платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах, визначених Постановою № 216.

Для підтвердження витрат на транспортування оцінюваного товару декларантом надано калькуляцію транспортних витрат від 13.05.2024 б/н, проте не надано жодних документів, які б підтверджували суму фактично понесених витрат. Окрім того, дана калькуляція транспортних витрат містить інформацію щодо вартості витрат по перевезенню товару за маршрутом м. Зевенберген (Нідерланди) м/п Ягодин (Україна) у розмірі 30260 грн (відстань вказана 1513 км, що становить 20 грн за км) та за маршрутом м/п Ягодин (Україна) м. Ковель (Україна) у розмірі 1140 гривень (відстань вказана 57 км, що становить 20 грн за км). З огляду на зазначене вартість перевезення товару за межами митної території України однакова з вартістю перевезення товару на території України, що ставить під сумнів достовірність розподілу транспортних витрат, враховуючи вищу вартість пально-мастильних, інших експлуатаційних матеріалів та наявність платних доріг у країнах, через які здійснювалось перевезення товару.

У зв`язку з тим, що документи, подані для підтвердження митної вартості товару, не містили усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також містили розбіжності, декларанту було запропоновано згідно із статтями 53, 54 МК України в 10-ти денний термін надати додаткові документи.

Декларант відмовився від надання вищевказаних документів, про що зазначено в заяві від 14.05.2024 року б/н.

Отже, декларантом не забезпечено надання відповідно до пункту 2 частини другої статті 52 МК України достовірних відомостей про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

У зв`язку з вищевикладеним та керуючись положеннями Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року, МК України, вимогами частини шостої статті 54 МК України передбачено, що у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (стаття 59 МК України) та методу 26 (стаття 60 МК України) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (стаття 62 МК України) та методу 2г (стаття 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта,- митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС. Рівень митної вартості становить 12200 євро (МД від 06.03.2024 №UA205170/2024/006157).

Товар був випущений у вільний обіг відповідно до митної декларації №24UA79U2 від 15.05.2024 з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 МК України (а.с.31-32).

10.06.2024 на підставі пункту 8 статті 55 МК України позивач звернувся до відповідача із листом, в якому просив прийняти рішення про визнання митної вартості у відповідності до пункту 9 статті 5 МК України за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (а.с.46-48) та додатково надав наступні документи: договір про надання послуг №01/05 від 01.05.2024, акт прийому-передачі №01/05 від 01.05.2024, заявку про купівлю іноземної валюти №10 від 01.05.2024 (а.с.26, 42-45).

За результатами розгляду вказаної заяви Волинська митниця листом від 18.07.2024 №7.3-2/15-02/14/8034 повідомила, що рішення про коригування митної вартості від 14.05.2024 №UA205050/2024/000101/2 є таким, що прийняте у повній відповідності до вимог законодавства та не підлягає скасуванню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що митний орган безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості спірного товару, оскільки позивач надав передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товару, що ввозиться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Перевіривши правомірність прийнятого відповідачем рішення згідно вимог частини другої статті 2 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що таке вказаним вище критеріям не відповідає, відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України з огляду на таке.

Згідно з частиною першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до частини першої статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частиною першою статті 257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до частини шостої статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Положеннями статті 49 МК України передбачено, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом.

Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару.

При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребовування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Разом з тим, витребовувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом (за ціною договору (контракту).

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товару;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У розглядуваному випадку спірне рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України, - декларант не надав усіх додаткових документів витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Митний орган повинен дотримуватися вимог принципу обґрунтованості при:

А) встановленні належного до застосування методу визначення митної вартості товарів;

Б) встановленні достатнього переліку документів для цілей визначення митної вартості товарів.

Аналогічна правова позиція зазначена в Постанові Верховного Суду від 21.08.2019 року справа № 520/9022/18.

Інвойс №10240336 від 26.04.2024 року дійсно датується раніше за платіжну інструкцію №15 від 01.05.2024 року.

Це не суперечить пункту 5 Контракту № 260424NL від 26.04.2024 року, в якому чітко передбачено, що форма оплати-передоплата. Ураховуючи умови Контракту, логічним та правомірним, що інвойс як документ, що підтверджує намір постачання товару і містить реквізити для здійснення оплати, оформлений раніше дати проведення платежу. Факт здійснення оплати в іноземній валюті відповідно до платіжної інструкції №15 від 01.05.2024 року підтверджує дотримання умов передоплати за інвойсом №10240336 від 26.04.2024 року.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що дана платіжна інструкція була виготовлена через систему Інтернет - банкінг АТ «Перший український міжнародний банк», в якій засвідчення документів здійснюється із застосування кваліфікованого електронного підпису, що пояснює відсутність підпису та печатки на платіжному дорученні.

Суд зауважує, що платіжна інструкція містить штамп АТ «Перший український міжнародний банк» про проведення платежу банком 01.05.2024, що в свою чергу підтверджує безсумнівність здійснення оплати за товар відповідно до контракту від 26.04.2024 №260424NL.

Щодо твердження митного органу щодо наданої декларантом калькуляції транспортних витрат від 13.05.2024 не було надано жодних документів, які б підтверджували суму фактично понесених витрат, слід зазначити, що позивачем надано калькуляцію транспортних витрат.

Відповідно до калькуляції витрат по доставці автобуса автобус VDL Ambassador vin- НОМЕР_3 витрати на транспортування за маршрутом(Нідерланди) - Ковель (Україна) становлять 31400,00 грн, тому числі по маршруту Zevenbergen (Нідерланди) - Ягодин Україна 30260,00 грн; по маршруту Ягодин -Ковель 1140,00 грн.

Судом встановлено, що визначена у МД №24UA03U6 від 14.05.2024 митна вартість товару у розмірі 320956,60 грн включає вартість товару 290696,60 грн (еквівалентно 6800 Євро) і вартість витрат на транспортування до кордону України в розмірі 30260,00 грн. З вищенаведеного слідує, що витрати на транспортування товару до кордону України за МД №24UA03U6 від 14.05.2024 у розмірі 66086,00 грн були включені до митної вартості товару, що відповідає нормам пункту 5 частини десятої статті 58 МК України.

Такі транспортні витрати також підтверджуються наступними документами, які позивач надав митному органу разом із листом 10.06.2024: договором про надання послуг від 01.05.2024 №03/05 (а.с.42-44), відповідно до пункту 2.1 якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується надавати послуги з транспортування автобусу VDL BERKHOF- AMBASSADOR 200 з ідентифікаційним номером vin- НОМЕР_7 з місця знаходження вантажу за адресою: Zevenbergen (Нідерланди) до пункту його призначення за адресою: місто Ковель, вулиця Володимирська 151, Волинська область, Україна, та актом прийому-передачі №01/05 від 01.05.2024.

Окрім того, надаючи оцінку таким сумнівам митного органу, суд зауважує, що перевізник вправі сам формувати ціноутворення того чи іншого перевезення з врахуванням відстані та інших необхідних характеристик.

Натомість відповідачем не надано доказів на підтвердження існування сумнівів чи невідповідностей у документах, які підтверджують вартість перевезення.

З урахуванням наведеного відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, які містять достатньо відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Разом з тим, як встановлено судом, позивачем до митного оформлення було самостійно надано платіжну інструкцію в іноземній валюті №15 від 01.05.2024, у якій у призначенні платежу є посилання на контракт від 26.04.2024 №260424NL, та інвойс від 26.04.2024 №1020336, що підтверджує вартість товару.

Також вартість транспортування до кордону включена у ціну товару, на підтвердження чого митному органу були надані підтверджуючі документи.

Окрім того, позивачем до митного оформлення надано висновок експерта від 14.05.2024 №956, що підтверджує якісні характеристики транспортного засобу.

З урахуванням наведеного висновок у спірному рішенні про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними.

При цьому, відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах.

Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Інших доводів на підтвердження правомірності своїх дій відповідач не навів, що не дає підстав вважати висновки суду першої інстанцій помилковими, а застосування ним норм матеріального та процесуального права - неправильним.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши статтю 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Апеляційний суд переглянув оскаржуване судове рішення і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанцій правильно встановив обставини справи, не допустив неправильного застосуванням норм матеріального права чи порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 370 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Волинської митниці - залишити без задоволення, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2024 року у справі №140/8317/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін