Справа № 826/16823/17
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року Справа № 826/16823/17 Провадження № ЗП/280/65/25
м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Мінаєвої К.В., суддів Артоуз О.О., Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вона»

до Національного банку України

про визнання протиправною та скасування постанови №1133/1940/13-6/9/п від 01.11.2017,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст і підстави позовних вимог.

12.12.2017 Приватне акціонерного товариства «Страхова компанія «Вона» (далі позивач, ПрАТ «СК «Вона») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі Нацкомфінпослуг), у якій позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову відповідача №1133/1940/13-6/9/п від 01.11.2017 про застосування штрафної санкції до позивача за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що директором департаменту страхового регулювання та нагляду Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, було встановлено факт вчинення позивачем правопорушення, зазначеного у статті 41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», у частині ненадання інформації відповідачу, на підставі чого складено оскаржувану постанову про застосування до ПрАТ «СК «Вона» штрафної санкції у розмірі 3400 грн. Позивач зазначає, що всупереч частинам 1, 2, 6 статті 42 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», пунктам 4.9-4.10, 4.12-4.14 Положення № 2319 не отримував акт про неподання інформації, не був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про правопорушення, у зв`язку з чим був позбавлений права подання письмових пояснень (заперечень), права на ознайомлення з матеріалами справи про правопорушення, а також бути присутнім під час розгляду такої справи. Крім того, вказує про неправильне зазначення кінцевої дати надання запитуваних документів та інформації (17.07.2016), що є підставою для виправлення описки. Також позивач стверджує про безпідставне накладення штрафу з огляду на відсутність порушення, зазначеного у статті 41 згаданого раніше Закону.

ІІ. Виклад позицій учасників справи.

15.01.2018 до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву (вх.№3932/18), у якому зазначено, що 22.06.2017 до Нацкомфінпослуг надійшов лист від Національного агентства з питань запобігання корупції щодо незаконних дій позивача, у зв`язку з чим позивачу було надіслано вимогу від 29.06.2017 № 4917/13-8 щодо надання інформації та документів у термін протягом 10 робочих днів з дня отримання такої вимоги. Враховуючи відомості з сайту «Укрпошта» про отримання позивачем вимоги 03.07.2017, останньою датою надання запитуваних документів та інформації є 17.07.2017. Товариство листом від 19.07.2017 №1153 повідомило про надсилання на адресу Нацкомфінпослуг листа від 10.07.2017 № 1144 з витребуваними документами, проте комісія вказаний лист не отримала. Оскільки на час складання акту позивачем не надано доказів про вчасне відправлення запитуваної інформації, Нацкомфінпослуг було складено акт від 31.10.2017 №19413-6/9 про неподання інформації Товариством, на підставі чого встановлення вчинення позивачем правопорушення, зазначеного у статті 41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Зауважено, що статтею 42 зазначеного Закону не передбачено обов`язку Нацкомфінпослуг повідомляти суб`єкт господарювання про дату, час та місце винесення постанови про застосування штрафної санкції, а також не визначено порядку надсилання акту про вчинення правопорушення суб`єкту господарювання. Оскільки позивач отримав вимогу 03.07.2017, що останнім не заперечується, кінцевим строком подання відповіді на вимогу є 17.07.2017, водночас позивачем не доведено та не надано доказів своєчасної відправки до Нацкомфінпослуг запитуваної інформації та документів. Просить відмовити у задоволенні позову.

05.05.2025 на адресу Запорізького окружного адміністративного суду надійшли додаткові пояснення Національного банку України (вх.№22308), в яких зазначено, що зі змісту листа ПрАТ «СК «Вона» від 19.07.2017 слідує, що товариство було обізнане про факт неотримання Нацкомфінпослуг листа від 10.07.2017. Крім того, комісією не було отримано ні документів на вимогу, ні інформації про результати проведення товариством внутрішнього розслідування, про яке зазначав позивач. Крім того, Нацкомфінпослуг надавалась можливість позивачу виправити ситуацію, зокрема, повторно подати інформацію та документи на вимогу. Водночас надсилання позивачем листів з ПАТ «Укрпошта» не може вважатись активними діями щодо усунення порушення, оскільки товариству вже було відомо про проблему з відправленням, але при цьому так і не було подано запитувану Нацкомфінпослуг інформацію та документи. Також зауважено, що оскаржувану постанову було підписано директором департаменту страхового регулювання та нагляду, яка була уповноваженою посадовою особою Нацкомфінпослуг на прийняття такого рішення. Щодо застосованого до позивача розміру штрафної санкції, то це є дискреційним повноваженням комісії, яка врахувала тривале невиконання ПрАТ «СК «Вона» вимоги та відсутність будь-яких активних дій товариства щодо усунення вчиненого порушення. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

06.05.2025 судом отримано клопотання представника позивача про долучення додаткових доказів та пояснень (вх.№22588). Зазначено, що позивач не отримував повторні запити щодо надання запитуваної інформації або результатів проведення внутрішнього розслідування. Результати внутрішнього розслідування свідчать про те, що позивач діяв правомірно, своєчасно відправив засобами поштового зв`язку витребувану інформацію відповідачу, відправлений лист до Нацкомфінпослуг назад не повертався позивачу. Нацкомфінпослуг надавалась можливість виправити ситуацію, що склалася та повторно витребувати запитувану інформацію, проте відповідач цього не зробив та безпідставно застосував до позивача штраф. Позивачу стало відомо про проблему з відправленням лише 06.10.2017, після чого 09.10.2017 було ініційовано проведення внутрішнього розслідування, яке завершилось 12.12.2017 у зв`язку з тривалим очікуванням відповіді з міста Києва від ПАТ «Укрпошта» на запит. Представником позивача повторно наголошено на порушенні відповідачем процедурі накладення штрафу. Крім того, відповідач не надав докази підтвердження повноважень Христолюбської Ю.П. як члена Нацкомфінпослуг, уповноваженої на накладення штрафів, інформація щодо ОСОБА_1 також відсутня в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Долучено заяву про стягнення професійної правничої допомоги у сумі 10000,00 грн разом з підтверджуючими доказами.

07.05.2025 до суду надійшли заперечення Національного банку України (вх.№22659), у яких зазначено, що ненаправлення товариству акта про правопорушення не впливає на законність оскаржуваної постанови. Постанова є правильною по суті, водночас позивач оскаржує її з формальних підстав. Посилаючись на неспівмірність, необґрунтованість та недоведеність заявлених представником позивача витрат на правничу допомогу, відповідач просить відмовити в їх стягненні.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.12.2017 у справі № 826/16823/17 відкрито провадження в адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 13.03.2018. Згідно з довідкою секретаря судового засідання від 13.03.2018 у зв`язку з неявкою представників сторін фіксування судового засідання не здійснювалось, розгляд справи відкладено, зазначено про повідомлення про дату та час наступного засідання шляхом надіслання повісток.

Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві. На виконання положень пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 2825-IX супровідним листом від 25.03.2024 № 03-19/6915/24 матеріали адміністративної справи №826/16823/17 направлено за належністю до Київського окружного адміністративного суду.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 152 та частини п`ятої статті 153 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ», з метою відновлення належного доступу громадян та юридичних осіб до правосуддя у публічно правових спорах наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва. З урахуванням положень Закону України № 2825-IX та результатів авторозподілу судових справ, не розглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (протокол доступний за посиланням: https://court.gov.ua/gromadjanam/perelik_rozpodil/), матеріали адміністративної справи №826/16823/17 скеровано за належністю до Запорізького окружного адміністративного суду, які надійшли 11.02.2025 за вх.№6351.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі №826/16823/17 (провадження ЗП/280/65/25) прийнято справу до провадження, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); замінено відповідача у справі Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на процесуального правонаступника Національний банк України (далі відповідач).

Ухвалою від 06.03.2025 суд призначив розгляд справи №826/16823/17 за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 27.03.2025. Клопотання представника Національного банку України про колегіальний розгляд адміністративної справи задоволено. Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 06.03.2025 було визначено склад колегії: головуючий суддя Мінаєва К.В., судді - Бойченко Ю.П., Кисіль Р.В.

Ухвалою суду у складі колегії суддів від 07.03.2025 задоволено заяву судді Бойченко Ю.П. про самовідвід у розгляді справи, останню передано в канцелярію суду для проведення автоматизованого розподілу справи відповідно до вимог частини першою статті 31 КАС України.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.03.2025 було визначено склад колегії: головуючий суддя Мінаєва К.В., судді - Артоуз О.О., Кисіль Р.В.

Ухвалою суду у складі колегії суддів від 14.03.2025 задоволено заяву представника Національного банку України про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.

Протокольною ухвалою суду від 27.03.2025 відкладено підготовче засідання на 10.04.2025.

Ухвалою суду у складі колегії суддів від 07.04.2025 залишено без розгляду клопотання представника позивача адвоката Циби Володимира Костянтиновича (вх.№16019 від 03.04.2025) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду міста Києва; задоволено клопотання представника позивача адвоката Циби Володимира Костянтиновича (вх.№16186 від 03.04.2025) про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Протокольною ухвалою суду від 10.04.2025 оголошено перерву у підготовчому засіданні до 07.05.2025. Протокольною ухвалою суду від 07.05.2025 закрито підготовче провадження у справі та за клопотанням представників сторін призначено справу до судового розгляду по суті у порядку письмового провадження.

IV. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Згідно з офіційними відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Вона» () зареєстроване юридичною особою 26.10.1995, Номер запису: 0009316. Основним видом діяльності підприємства за КВЕД є: 65.12 Інші види страхування, крім страхування життя (а.с.94-95, т.1).

До Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, надійшов лист Національного агентства з питань запобігання корупції від 20.06.2017 №30-20/20113/17 про надходження до нього звернення про надання Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВОНА» страхових послуг без ліцензії та примушення засновником товариства підписання недійсних страхових полісів (а.с.49-50, т.1).

На підставі пункту 12 частини першої статті 28 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», підпункту 41 пункту 4 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого Указом Президента України від 23.11.2011 №1070 та пункту 36 Спеціальних вимог Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 №913, 29.06.2017 Нацкомфінпослуг складено вимогу №4971/13-8 щодо надання інформації та документів, у якій висловлено вимогу надати протягом десяти календарних днів з дня отримання цієї вимоги відповідну інформацію та документи (а.с.52-53, т.1).

Зазначену вимогу позивач отримав 03.07.2017, про що свідчить трекінг поштового відправлення за №716 та не заперечується сторонами (а.с.54-55, т.1).

Листом ПрАТ «СК «Вона» від 19.07.2017 №1153 було повідомлено Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, що з метою виконання вимоги товариство надіслало на адресу Нацкомфінпослуг лист-повідомлення від 10.07.2017 №1144 з додатками, які містять інформацію та документи, витребувані Нацкомфінпослуг у вимозі (номер відправлення 792). До вказаного листа було долучено засвідчені копії поштової квитанції від 14.07.2017 про надсилання листа-повідомлення від 10.07.2017 №1144 та опис вкладення до зазначеного цінного листа (а.с.17-19, 57; т.1).

Вказаний лист від 10.07.2017 №1144 Нацкомфінпослуг не отримала.

Нацкомфінпослуг звернулась з листом від 07.08.2017 №6034/13-11 до Українського державного підприємства «Укрпошта» щодо надання офіційних пояснень про причини невручення адресату відправлення за номером 792 (лист-повідомлення від 10.07.2017 №1144) (а.с.58-59, т.1).

За змістом листа ПАТ «Укрпошта» від 29.08.2017 №1853-Я-5319 лист з оголошеною цінністю від 14.07.2017 № 792 прийнятий у відділенні поштового зв`язку №35 м. Львів та не був відправлений за призначенням, оскільки був забраний відправником, тобто ПрАТ «СК Вона» (а.с.20, 60; т.1).

На лист Нацкомфінпослуг від 29.09.2017 №7190/13-8, направлений на адресу позивача з метою отримання роз`яснення, листом від 13.10.2017 №1170 ПрАТ «СК Вона» повідомило, що не подавало заяви про повернення цінного листа за вих.№1144 від 10.07.2017, що наданий лист не надходив від 35 відділення поштового зв`язку Львівської дирекції ПАТ «Укрпошта» на адресу ПрАТ «СК «Вона», а також зазначено про проведення власного внутрішнього розслідування з цього приводу (а.с.21-23, 61-63; т.1).

Листом ПрАТ «СК «Вона» від 12.10.2017 №1169 було запитано у ПАТ «Укрпошта» інформацію щодо повернення поштового відправлення відправнику. Листом ПАТ «Укрпошта» від 06.12.2017 №12-04-375 повідомила, що рекомендований лист №750 був вручений 04.12.2017 уповноваж. Вовк під розпис у ВПЗ Львів-35 (а.с.24-26, т.1).

Враховуючи неподання до Нацкомфінпослуг інформації та документів на вимогу, що становить правопорушення, зазначене у статті 41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», комісією був складений акт про неподання інформації Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Вона» від 31.10.2017 №1940/13-6/9 (а.с.47-48, т.1).

На підставі статті 39, пункту 3 частини першої статті 40, пункту 2 частини першої статті 41, частини першої статті 42 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», акту про неподання інформації Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Вона» від 31.10.2017 №1940/13-6/9 директором департаменту страхового регулювання та нагляду Христолюбською Юлією Петрівною прийнято Постанову про застосування штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг, від 01.11.2017 №1133/1940/13-6/9/П (а.с.14-16, т.1).

Відповідно до Постанови про застосування штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг, від 01.11.2017 №1133/1940/13-6/9/П до Товариства застосовано штрафну санкцію у розмірі 3400,00 грн за правопорушення, зазначене у статті 41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» у частині неподання інформації до Нацкомфінпослуг на вимогу від 29.06.2016 №4971/13-8.

12.12.2017 ПрАТ «Страхова компанія «Вона» складено висновок внутрішнього розслідування щодо відправлення 14.07.2017 цінного листа (вих.№1144 від 10.07.2017, номер відправлення 792), відповідно до якого вказаний лист був втрачений невстановленим працівником (або працівниками) ПАТ «Укрпошта» внаслідок неналежного виконання ним (ними) своїх службових обов`язків (а.с.220, т.1).

Не погодившись з постановою про застосування штрафної санкції до позивача за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг, позивач звернувся до суду з цим позовом.

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг встановлені Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001 №2664-III (далі Закон №2664-III, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1 Закону №2664-III фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. Не є фінансовими установами (не мають статусу фінансової установи) незалежні фінансові посередники, що надають послуги з видачі фінансових гарантій в порядку та на умовах, визначених Митним кодексом України.

Згідно з пунктом 10 частини першої статті 1 Закону №2664-III державне регулювання ринків фінансових послуг - здійснення державою комплексу заходів щодо регулювання та нагляду за ринками фінансових послуг з метою захисту інтересів споживачів фінансових послуг та запобігання кризовим явищам.

Частиною першою статті 21 Закону №2664-III встановлено, що державне регулювання ринків фінансових послуг здійснюється: щодо ринку банківських послуг та діяльності з переказу коштів - Національним банком України; щодо ринків цінних паперів та похідних цінних паперів (деривативів) - Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку; щодо інших ринків фінансових послуг - національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Указом Президента України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг» від 23.11.2011 №1070/2011 на виконання Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» утворено Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг та затверджено Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Пунктами 1, 2 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі - Положення, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що Нацкомфінпослуг є державним колегіальним органом, підпорядкованим Президенту України, підзвітним Верховній Раді України. Нацкомфінпослуг здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг у межах, визначених законодавством. Нацкомфінпослуг у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Повноваження Нацкомфінпослуг визначені ст. 28 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 12 частини першої статті 28 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції надсилає фінансовим установам та саморегулівним організаціям обов`язкові до виконання розпорядження про усунення порушень законодавства про фінансові послуги та вимагає надання необхідних документів.

Підпунктом 41 пункту 3 Положення визначено, що Нацкомфінпослуг приймає та надсилає фінансовим установам і саморегулівним організаціям обов`язкові до виконання розпорядження (приписи) щодо усунення порушень законодавства про фінансові послуги, вимагає надання необхідної інформації та документів.

Статтею 39 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено, що у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів. Серед іншого, заходом впливу є: накладення штрафу, що передбачено статтями 41 і 43 цього Закону.

Порядок та умови застосування заходів впливу встановлюються законами України та нормативно-правовими актами національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (частина друга статті 40 Закону №2664-III).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 41 Закону №2664-III Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує до учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) штрафні санкції за неподання, несвоєчасне подання або подання завідомо недостовірної інформації - у розмірі від 100 до 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз викладених норм свідчить про те, що Нацкомфінпослуг наділена повноваженнями щодо розгляду заяв споживачів про порушення законодавства у сфері ринків фінансових послуг, проводить перевірку фактів, викладених у таких заявах, шляхом направлення на адресу учасників ринків фінансових послуг вимог про надання інформації та документів. На основі аналізу отриманої інформації стосовно порушення уповноважена особа Нацкомфінпослуг обирає та застосовує відповідні заходи впливу. При цьому неподання, несвоєчасне подання або подання завідомо недостовірної інформації на вимогу Нацкомфінпослуг становить окремий склад правопорушення, відповідальність за яке передбачена пунктом 2 частини першої статті 41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Колегією суддів встановлено, що 03.07.2017 позивач отримав вимогу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, від 29.06.2017 №4971/13-8 щодо надання інформації та документів, у якій висловлено вимогу надати протягом десяти календарних днів з дня отримання цієї вимоги відповідну інформацію та документи. Отже, останньою датою надання запитуваних документів та інформації є 17.07.2017.

По тексту вимоги від 29.06.2017 №4971/13-8 зазначено, що датою подання документів слід вважати дату відбитка календарного штемпеля поштового відділення зв`язку, що обслуговує відправника. У разі надання документів безпосередньо до Нацкомфінпослуг датою подання документів є дата їх реєстрації структурним підрозділом Нацкомфінпослуг, на який покладено обов`язок здійснювати реєстрацію вхідної кореспонденції.

Разом з тим, Нацкомфінпослуг не отримала запитувані на вимогу від 29.06.2017 №4971/13-8 документи. Водночас позивач стверджує, що ПрАТ «СК «Вона» надіслало запитувану інформацію та документи у визначений Нацкомфінпослуг десятиденний строк.

Під час розгляду справи з`ясовано, що ПрАТ «Страхова компанія «Вона» листом від 19.07.2017 №1153 повідомило Нацкомфінпослуг про надсилання на адресу комісії листа-повідомлення від 10.07.2017 №1144 з додатками, які містять інформацію та документи, витребувані вимогою від 29.06.2017 №4971/13-8, на підтвердження чого долучило копії поштової квитанції від 14.07.2017 та опис вкладення до цінного листа. Проте за відомостями ПАТ «Укрпошта» вказаний лист не був відправлений, а був повернутий відправнику.

Дізнавшись про ненадходження до Нацкомфінпослуг листа-повідомлення від 10.07.2017 №1144 з додатками ПрАТ «СК Вона» листом від 13.10.2017 №1170 заперечило факт повернення вказаного листа та повідомило про проведення внутрішнього розслідування такого випадку.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини колегія суддів дійшла висновку, що до моменту складання Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, акту про неподання інформації Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Вона» від 31.10.2017 №1940/13-6/9 та постанови про застосування штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг, від 01.11.2017 №1133/1940/13-6/9/П позивач був у повному обсязі обізнаний про ненадходження до Нацкомфінпослуг витребуваних вимогою від 29.06.2017 №4971/13-8 документів та інформації, які необхідно було надати до 17.07.2017.

При цьому колегія суддів враховує, що за змістом опису вкладення до цінного листа за номером поштового відправлення 792 (лист-повідомлення від 10.07.2017 №1144 з додатками) позивач 14.07.2017 здав до відділення поштового зв`язку копії витребуваних документів, водночас оригінали зберігались у ПрАТ «СК «Вона», що також підтвердив представник позивача у підготовчому засіданні.

Отже, позивач мав можливість виконати вимогу Нацкомфінпослуг щодо надання необхідних документів та інформації до моменту застосування до нього штрафних санкцій, проте не вжив достатніх та належних заходів для виконання такої вимоги.

Листування ПрАТ «Страхова компанія «Вона» з ПАТ «Укрпошта» щодо ситуації ненаправлення поштового відправлення 792 не може вважатись активними діями щодо усунення порушення, оскільки має на меті встановлення причин виникнення такої ситуації, а не надання витребуваних вимогою від 29.06.2017 №4971/13-8 документів та інформації до Нацкомфінпослуг.

Стосовно тверджень представника позивача про необґрунтованість застосованого до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вона» максимального розміру штрафної санкції слід зазначити, що представник помилково посилається на положення статті 43 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», яка на момент прийняття оскаржуваної постанови передбачала відповідальність за адміністративні правопорушення, пов`язані з діяльністю на ринках фінансових послуг. Так, відповідно до частини другої статті 43 Закону неподання, несвоєчасне подання або подання завідомо недостовірних відомостей національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, тягне за собою накладення на посадову особу штрафу в розмірі від 50 до 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Проте, за частиною шостою статті 43 Закону №2664-III провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою - третьою цієї статті, здійснюється відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, що не відповідає встановленим обставинам справи.

Водночас відповідач керувався нормами статті 41 Закону №2664-III, яка передбачала накладення штрафних санкцій, що застосовуються до учасників ринків фінансових послуг за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг. Суд зауважує, що неподання, несвоєчасне подання або подання завідомо недостовірної інформації на вимогу Нацкомфінпослуг становить окремий склад правопорушення, відповідальність за яке передбачена пунктом 2 частини першої статті 41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», на чому акцентував увагу Верховний Суд у постановах від 19.10.2022 у справі №280/481/20, від 16.08.2023 у справі №280/1556/20, від 23.08.2023 у справі №280/4462/20.

Так, чинна на момент виникнення спірних правовідносин редакція пункту 2 частини першої статті 41 Закону №2664-III передбачала застосування Нацкомфінпослуг до учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) штрафні санкції за неподання, несвоєчасне подання або подання завідомо недостовірної інформації - у розмірі від 100 до 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Тобто, право на визначення розміру санкції згідно із наведеної норми покладається на орган контролю.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України. Виходячи зі змісту положень Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Відповідач оскаржуваною постановою застосував штрафну санкцію у розмірі 3400,00 грн (200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), при цьому виходячи зі змісту тексту постанови Нацкомфінпослуг керувалася тим, що позивач на вимогу від 29.06.2016 №4971/13-8 у визначений термін не надав витребуваних інформації та документів; водночас, отримавши повідомлення позивача про направлення витребуваних документів (лист від 19.07.2017 №1153), відповідач протягом трьох місяців не приймав рішення щодо притягнення позивача до відповідальності за неподання інформації на вимогу комісії, а здійснював дії щодо отримання відомостей про причини невручення поштового відправлення (листа-повідомлення від 10.07.2017 №1144) шляхом направлення запитів до позивача та УДП «Укрпошта».

З огляду на викладене, суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідач застосував до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вона» санкції в межах наданих повноважень з урахуванням принципу пропорційності порушення і покарання, що впливає на визначення розміру санкції.

Щодо доводів позивача про порушення відповідачем процедури розгляду справи про правопорушення та неотримання ним акта про неподання інформації Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Вона» від 31.10.2017 №1940/13-6/9 колегія суддів зазначає наступне.

Розпорядженням Нацкомфінпослуг від 20.11.2012 №2319, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.12.2012 за №2112/22424, затверджено Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги (далі - Положення №2319 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 1.1 Положення №2319, це Положення розроблене відповідно до Законів України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», «Про страхування», «Про кредитні спілки», «Про недержавне пенсійне забезпечення», інших законів та Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого Указом Президента України від 23 листопада 2011 року № 1070, з метою встановлення порядку та умов застосування заходів впливу за порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг (далі - заходи впливу), та забезпечення захисту прав споживачів фінансових послуг.

Пунктом 1.5 Положення №2319 визначено, що дані та інформація про ознаки порушення законодавства про фінансові послуги може міститися, зокрема, в матеріалах, отриманих на письмову вимогу Нацкомфінпослуг про надання необхідних документів та інформації.

Посадова особа Нацкомфінпослуг при виявленні порушення законодавства про фінансові послуги, за яке застосовується захід впливу, складає акт про правопорушення (пункт 1.11 Положення № 2319).

Належним чином оформлені акт про правопорушення, рішення Нацкомфінпослуг або уповноваженої особи Нацкомфінпослуг про результати розгляду справи про правопорушення вважається надісланим особі, якщо їх надіслано поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі під підпис (пункт 1.12 Положення №2319).

Згідно з підпунктом 3 пункту 2.1 Положення №2319 Нацкомфінпослуг може застосовувати такі заходи впливу: накладати штрафи в розмірах, передбачених статтею 41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Рішення про накладення штрафної санкції (штрафу) на особу за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг, приймається у вигляді постанови уповноваженої особи Нацкомфінпослуг (пункт 2.4 Положення № 2319).

Розгляд справ про правопорушення та застосування заходу впливу, передбаченого підпунктом 3 пункту 2.1 розділу II цього Положення, належить до повноважень Голови Нацкомфінпослуг або керівників самостійних структурних підрозділів або осіб, які їх заміщують, за напрямами здійснення нагляду за окремими ринками фінансових послуг (пункт 3.2 Положення №2319).

За приписами пунктів 4.1, 4.3 Положення №2319 провадження у справі про правопорушення є обов`язковою передумовою застосування заходів впливу, передбачених підпунктами 1 - 9 пункту 2.1 розділу II цього Положення.

Днем початку провадження у справі про правопорушення є дата складання посадовою особою Нацкомфінпослуг акта про правопорушення.

Акт про правопорушення складається та підписується в двох примірниках не пізніше 15 робочих днів з дати виявлення порушення законодавства про фінансові послуги.

Відповідно до абзацу другого пункту 4.5 Положення № 2319 постанова про накладення штрафних санкцій, передбачених статтею 41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», приймається уповноваженою особою Нацкомфінпослуг протягом 30 календарних днів після отримання нею акта про правопорушення та документів, які стосуються справи про правопорушення.

Пунктом 4.9. Положення № 2319 визначено, що примірник акта про правопорушення надсилається особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі під підпис не пізніше п`яти днів з дати його складання з повідомленням про дату, час та місце розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до пункту 4.12 Положення №2319, уповноважена особа Нацкомфінпослуг при підготовці справи про правопорушення, за яке передбачено застосування заходу впливу, визначеного підпунктом 3 пункту 2.1 розділу II цього Положення, до розгляду повинна, серед іншого, перевірити своєчасність повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи про правопорушення.

Пунктом 4.13 Положення №2319 визначено, що уповноважена особа Нацкомфінпослуг вирішує питання, передбачені у пункті 4.12 цього розділу, визначає дату, час та місце розгляду справи про правопорушення, про що повідомляється особа рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати розгляду справи про правопорушення або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі під підпис.

Керівник або уповноважений представник особи при розгляді справи про правопорушення має право: знайомитися з усіма матеріалами, які є у справі про правопорушення; бути присутнім при розгляді справи про правопорушення; надавати пояснення (у тому числі письмові), заявляти клопотання по суті виявленого порушення (пункт 4.14 Положення №2319).

При цьому, згідно з пунктом 4.15. Положення №2319 відсутність керівника або уповноваженого представника особи в разі якщо про дату, час та місце розгляду справи про правопорушення він був повідомлений згідно з вимогами пунктів 4.11 та 4.13 цього розділу, не може бути підставою для відкладення розгляду справи про правопорушення.

Рішення Нацкомфінпослуг про застосування заходу впливу, передбаченого підпунктом 3 пункту 2.1 розділу ІІ цього Положення, може бути оскаржене особою до Нацкомфінпослуг як колегіального органу або до суду, а рішення Нацкомфінпослуг про застосування заходів впливу, передбачених підпунктами 1, 2, 4 - 9 пункту 2.1 розділу ІІ цього Положення, - до суду (пункт 5.1 Положення №2319).

Системний аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку про те, що Положенням №2319 чітко визначений порядок застосування заходів впливу Нацкомфінпослуг. Зокрема, передбачено, що обов`язковою передумовою застосування заходів впливу, є провадження у справі про правопорушення, яке, в свою чергу, здійснюється з повідомленням особи щодо якої здійснюється розгляд такої справи.

Отже, колегія суддів вважає помилковими посилання відповідача на відсутність обов`язку направлення акту про неподання інформації на адресу особи, щодо якої розглядається справа про правопорушення в сфері ринків фінансових послуг, а також на те, що участь представника такої особи при розгляді справи про правопорушення не обумовлена нормами Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», та зазначає, що такі посилання суперечать наведеним вище нормам права.

Водночас суд бере до уваги позицію Верховного Суду, висловлену у постановах від 18.01.2023 у справі №826/10888/18, від 26.03.2024 у справі № 826/11910/16, від 10.07.2024 у справі №640/1441/21, від 19.03.2025 у справі №320/37554/23 та інших, відповідно до якої саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинне породжувати правових наслідків для його правомірності, крім випадків, прямо передбачених законом. Виходячи з міркувань розумності та доцільності деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти як вимоги не до самого акта, а до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на його прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, зумовлюють настання дефектних наслідків. Процедурні порушення залежно від характеру можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його правомірність. Отже, порушення такої процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, якщо воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.

У контексті встановлених колегією суддів обставин суд враховує, що позивач був обізнаний про неподання ним витребуваних вимогою від 29.06.2017 №4971/13-8 документів та інформації до Нацкомфінпослуг у десятиденний строк з моменту її отримання (до 17.07.2017). При цьому у вказаній вимозі звернуто увагу на передбачену підпунктом 2 пункту 1 статті 41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» відповідальність за неподання, несвоєчасне подання або подання завідомо недостовірної інформації.

Водночас протягом трьох місяців (до моменту складення акту від 31.10.2017 №1940/13-6/9 та оскаржуваної постанови від 01.11.2017 №1133/1940/13-6/9/П) не вживав жодних заходів для подання запитуваних документів та інформації, у зв`язку з чим ненаправлення позивачу акту про неподання інформації Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Вона» від 31.10.2017 №1940/13-6/9 не впливає на факт вчинення самого порушення - неподання позивачем витребуваних вимогою від 29.06.2017 №4971/13-8 документів з огляду на обізнаність позивача про їх ненадходження до Нацкомфінпослуг, а отже і на правомірність постанови про застосування штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг, від 01.11.2017 №1133/1940/13-6/9/П.

Також колегія суддів відхиляє посилання позивача на зазначення в оскаржуваній постанові дати «17.07.2016» замість «17.07.2017» з огляду на те, що не кожен дефект акта суб`єкта владних повноважень робить його неправомірним. Верховний Суд неодноразово зазначав, що формальним порушенням є таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Відтак зазначення в описовій частині оскаржуваної постанови неправильної останньої дати (в частині року) для надання запитуваних документів та інформації не впливає на правомірність постанови від 01.11.2017 №1133/1940/13-6/9/П.

Стосовно тверджень позивача про те, що постанова від 01.11.2017 №1133/1940/13-6/9/П підписана неповноважною особою колегія суддів звертає увагу на наступне.

Судом встановлено, що оскаржувану постанову прийнято директором департаменту страхового регулювання та нагляду Христолюбською Юлією Петрівною.

У підготовчому засіданні представником Національного банку України повідомлено про неможливість надання доказів щодо призначення вказаної особи на відповідну посаду з огляду на передачу документів Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, до Державного архіву, сплив тривалого часу та надмірний обсяг переданих документів. При цьому суд враховує, що доводи у частині підписання постанови неуповноваженою на те особою представник позивача виклав лише під час розгляду справи в Запорізькому окружному адміністративному суді, водночас у позовній заяві, поданій 12.12.2017 до Окружного адміністративного суду міста Києва, такі доводи відсутні, тому від відповідача не вимагалось надання відповідних доказів на підтвердження повноважень Христолюбської Ю.П. до прийняття справи до провадження Запорізьким окружним адміністративним судом.

Суд зазначає, що редакція частини першої статті 42 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» до внесення змін Законом України від 05.06.2014 № 1323-VII «Про внесення змін до деяких законів України щодо найменування національних комісій, що здійснюють державне регулювання у сфері ринку цінних паперів та ринків фінансових послуг» (набрав законної сили 20.07.2014) передбачала, що штрафи, передбачені статтею 41 цього Закону, накладаються Головою Уповноваженого органу, його заступниками, директорами департаментів чи головою відповідного територіального управління після розгляду матеріалів, які засвідчують факт правопорушення. Тобто, вказана норма чітко передбачала право директора департаменту на накладення штрафу.

Після внесення змін Законом від 05.06.2014 № 1323-VII положення частини першої статті 42 Закону № 2664-III, редакція якої була чинна на момент винесення оскаржуваної постанови, встановлюють право накладення штрафів, передбачених статтею 41 цього Закону, Головою, іншими членами національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, а також уповноваженими комісією посадовими особами після розгляду матеріалів, що засвідчують факт правопорушення.

Згідно з частинами другою, шостою Закону № 2664-III (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) про вчинення правопорушення, зазначеного у статті 41 цього Закону, уповноваженою особою, яка його виявила, складається акт, який разом з поясненнями керівника, іншої відповідальної посадової особи чи фізичної особи - підприємця та документами, що стосуються справи, протягом трьох днів надсилається посадовій особі, яка має право накладати штраф.

Посадові особи національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, визначені у частині першій цієї статті, приймають рішення про накладення штрафу протягом 30 днів після надходження документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті. Рішення про накладення штрафу оформляється постановою, що надсилається учаснику ринків фінансових послуг.

При цьому пункт 1.2 Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням Нацкомфінпослуг від 20.11.2012 №2319 (в редакції, чинній на момент винесення спірної постанови), визначає, що посадові особи Нацкомфінпослуг - державні службовці апарату Нацкомфінпослуг; уповноважені особи Нацкомфінпослуг - Голова Нацкомфінпослуг, директори департаментів за напрямами здійснення нагляду за окремими ринками фінансових послуг.

Рішення про накладення штрафної санкції (штрафу) на особу за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг, приймається у вигляді постанови уповноваженої особи Нацкомфінпослуг (пункт 2.4 Положення №2319).

Постанова про накладення штрафних санкцій, передбачених статтею 41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», приймається уповноваженою особою Нацкомфінпослуг протягом 30 календарних днів після отримання нею акта про правопорушення та документів, які стосуються справи про правопорушення (пункт 4.5 Положення №2319).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 19.10.2022 у справі №280/481/20, від 16.08.2023 у справі №280/1556/20, від 23.08.2023 у справі №280/4462/20, Нацкомфінпослуг наділена повноваженнями щодо розгляду заяв споживачів про порушення законодавства у сфері ринків фінансових послуг, проводить перевірку фактів, викладених у таких заявах, шляхом направлення на адресу учасників ринків фінансових послуг вимог про надання інформації та документів. На основі аналізу отриманої інформації стосовно порушення уповноважена особа Нацкомфінпослуг обирає та застосовує відповідні заходи впливу.

Таким чином, ОСОБА_1 як директор департаменту страхового регулювання та нагляду Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, тобто уповноважена Нацкомфінпослуг особа, мала право на підпис постанови про накладення штрафу за порушення учасниками ринків фінансових послуг правил діяльності.

Крім того, суд бере до уваги позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 16.08.2023 у справі №280/1556/20, від 23.08.2023 у справі №280/4462/23, відповідно до якої згідно з підпунктом 6.4.4 пункту 6.4 розділу 6 Положення про департамент регулювання та нагляду за кредитними установами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затверджене наказом керівника апарату Нацкомфінпослуг від 02.10.2017 №240, директор Департаменту має право з метою здійснення своєчасного і повного розгляду письмових звернень та запитів фізичних та юридичних осіб, підготовки відповідей у встановлений законодавством строк та здійснення наглядових повноважень Департаменту має право підпису вимог (запитів) про надання піднаглядними установами інформації та/або документів, запрошень на розгляд справ про порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, а також повідомлень про прийняті Нацкомфінпослуг як колегіальним органом, рішень щодо реєстрації, ліцензування та дозвільних процедур. Відтак суд касаційної інстанції дійшов висновку, що особа, яка підписала вимогу, на той момент був директором департаменту регулювання та нагляду за кредитними установами, діяла відповідно до покладених на департамент завдань, а відтак була уповноваженою особою на підписання вимоги.

Також суд враховує наявність рішень Окружного адміністративного суду міста Києва в Єдиному державному реєстрі судових рішень, ухвалених від 15.12.2015 у справі №826/18438/15 та від 30.09.2020 у справі №826/12046/18, за обставинами яких ОСОБА_1 як директором департаменту страхового регулювання та нагляду Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг також були прийняті постанови про застосування штрафних санкцій за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг, водночас судом у цих справах не встановлено відсутності у вказаної особи повноважень на підписання постанови.

Решта доводів та аргументів сторін, що наведена у заявах по суті справи, не потребує окремої оцінки суду, оскільки жодного правового значення для правильного вирішення справи не мають.

VI. Висновки суду.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, №1133/1940/13-6/9/п від 01.11.2017, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

VII. Розподіл судових витрат.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України, з огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, за відсутності доказів понесення судових витрат відповідачем, підстав для їх розподілу немає.

Керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 132, 139, 143, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вона» до Національного банку України про визнання протиправною та скасування постанови №1133/1940/13-6/9/п від 01.11.2017 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Вона», місцезнаходження: вул. Кримська, буд. 28, оф. 501, м. Львів, 79035; .

Відповідач Національний банк України, місцезнаходження: вул. Інститутська, буд. 9, м. Київ, 01601; .

Рішення у повному обсязі складено та підписано 05.06.2025.

Головуючий суддя К.В. Мінаєва

Суддя О.О.Артоуз

Суддя Р.В. Кисіль