Справа № 520/6478/25
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2025-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

04 червня 2025 р. справа № 520/6478/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши матеріали адміністративного позову Фермерського господарства "Зміївське" (в`їзд Чубаря, буд. 8, м. Зміїв, Чугуївський район, Харківська область, 63401, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "Зміївське" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Харківській області від 12.03.2025 №11591/6/20-40-04-13-06 щодо анулювання реєстрації платника єдиного податку четвертої групи ФГ «ЗМІЇВСЬКЕ» (ідентифікаційний код 38549806);

- зобов`язати ГУ ДПС у Харківській області поновити реєстрацію ФГ «ЗМІЇВСЬКЕ» (ідентифікаційний код 38549806), як платника єдиного податку четвертої групи в Реєстрі платників єдиного податку на 2025 рік.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2025 у вказаній адміністративній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи у відповідності до п. 10 ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 257 КАС України.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі, при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч. 2, 3, 4, 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що рішення ГУ ДПС у Харківській області від 12.03.2025 №11591/6/20-40-04-13-06 є необґрунтованим, протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки не відповідає вимогам чинного законодавства України. Так, для підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи ФГ "ЗМІЇВСЬКЕ" 14.02.2025 та 15.02.2025 направило до ГУ ДПС засобами електронного зв`язку податкову звітність з додатками, зокрема, розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва. Однак, за результатами автоматизованої перевірки електронних документів встановлено, що відповідно до інформації, наданої в інформаційних системах ДПС України, ФГ "ЗМІЇВСЬКЕ" не надано розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) у терміни визначені п.п. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПКУ. Також, позивач зазначає, що прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування. Крім того, на думку позивача, несвоєчасне подання пакету документів для підтвердження статусу платника єдиного податку у відповідності до діючого податкового законодавства не є самостійною підставою для виключення з реєстру платників, хоча позивач здійснив подачу вчасно. Оскільки є факт протиправності рішення щодо анулювання реєстрації платника єдиного податку четвертої групи ФГ "ЗМІЇВСЬКЕ", наявні підстави для зобов`язання ГУ ДПС у Харківської області поновити позивача в реєстрі платників єдиного податку з дати його виключення, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Від представника Головного управління ДПС у Харківській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідно до інформації наявної в інформаційних системах ДПС України, ФГ "ЗМІЇВСЬКЕ" не надано розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) за 2024 рік у терміни, визначені підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПКУ, з огляду на що підприємству не було підтверджено статус платника єдиного податку четвертої групи на 2025 рік. Враховуючи вищевикладене, рішення прийняте з урахування вимог ПКУ, твердження позивача щодо його протиправності не відповідає дійсності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Фермерське господарство "Зміївське", ідентифікаційний код юридичної особи - 38549806, місцезнаходження юридичної особи: в`їзд Чубаря, буд. 8, м. Зміїв, Чугуївський район, Харківська область, 63401, зареєстровано у передбаченому законом порядку як суб`єкт господарювання, знаходиться на податковому обліку в ГУ ДПС у Харківській області (Чугуївська ДПІ) та взято на облік як платника єдиного внеску, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Видами господарської діяльності Фермерського господарства "Зміївське" за КВЕД є: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); 01.13 Вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 96.09 Надання інших індивідуальних послуг, н.в.і.у.; 47.81 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами.

Відповідно до довідки ГУ ДПС у Харківській області №30229/6/20-40-04-13-08 від 27.06.2024 ФГ "Зміївське" мало статус платника єдиного податку четвертої групи у 2024 році.

На підтвердження статусу платника єдиного податку ФГ "Зміївське" 14.02.2025 та 15.02.2025 подало до Головного управління ДПС у Харківській області наступні документи (податкову звітність):

- загальна та звітна податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи (квитанції №2 від 14.02.2025 реєстраційні №№ та );

- відомості про наявність земельних ділянок (Додаток 1 до загальної та звітної податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи) (квитанції №2 від 14.02.2025 реєстраційні №№ та );

- розрахунок мінімального податкового зобов`язання (Додаток 3 до загальної та звітної податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи) (квитанції №2 від 14.02.2025 реєстраційні №№ та );

- звітний розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (квитанція №2 від 15.02.2025 реєстраційний №).

Як вбачається судом із наданих позивачем документів, розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) з реєстраційним номером від 15.02.2025 поданий ФГ "Зміївське" за 2023 рік до Податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи за 2024 рік.

З огляду на те, що ФГ "Зміївське" не надано розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) за 2024 рік у терміни, визначені підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України, підприємству не підтверджено статус платника єдиного податку четвертої групи на 2025 рік, про що повідомлено рішенням у формі листа від 12.03.2025 №11591/6/20-40-04-13-06, яке направлено засобами поштового зв`язку (отримано позивачем 21.03.2025).

Враховуючи зазначене, наданим в порушення підпункту 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПКУ (частина 5 пункту 299.10 статті 299 ПКУ) податковим деклараціям платника єдиного податку четвертої групи (реєстраційний номер від 14.02.2025 та реєстраційний номер 1 від 14.02.2025) присвоєна ознака "історія подання".

Вважаючи рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 12.03.2025 №11591/6/20-40-04-13-06 щодо анулювання реєстрації платника єдиного податку четвертої групи протиправним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 291.2 статті 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою (пункт 291.3 статті 291 ПК України).

За приписами підпункту 4 пункту 291.4 статті 291 ПК України суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку, зокрема, четверта група - сільськогосподарські товаровиробники - юридичні особи незалежно від організаційно-правової форми, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України передбачено, що сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають не пізніше 20 лютого поточного року:

загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);

звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки (юридичні особи);

розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;

відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.

У відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю).

Відповідно до пункту 299.10 статті 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу;

4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків;

5) якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу;

6) набуття платником податку статусу резидента Дія Сіті - в останній день календарного кварталу, в якому платник податку набув статус резидента Дія Сіті.

Аналіз вказаних норм свідчить, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках.

Судом встановлено, що платник не дотримався порядку щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи відповідно до приписів підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України, а саме подав контролюючому органу за місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку) неповний пакет документів, зокрема, не подав розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) за 2024 рік у терміни, визначені підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України.

Так, 20.02.2025 позивач подав розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) (реєстраційний номер від 15.02.2025) за 2023 рік до Податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи за 2024 рік, замість розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) за 2024 рік.

Позивач жодним чином не спростовує факту не подання розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) за 2024 рік.

За встановленими обставинами відповідач не прийняв податкову звітність позивача, що подавалась з метою підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2025 рік, та здійснив письмову відмову у її прийнятті шляхом присвоєння такій звітності статусу «історія подання», що також відображено в листі від 12.03.2025 №11591/6/20-40-04-13-06.

Суд зазначає, що встановлення певної форми рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку не передбачено нормами ПК України.

В свою чергу, лист податкового органу від 12.03.2025 №11591/6/20-40-04-13-06 містить посилання на недотримання позивачем приписів підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України із зазначенням підстави для прийняття рішення про анулювання реєстрації позивача платником єдиного податку четвертої групи, оскільки ФГ "Зміївське" не надано розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) у встановлені терміни.

Вищевикладені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 17.04.2025 у справі №520/17030/25 з аналогічним предметом та підставами спору, що враховується судом при вирішенні даної справи відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Щодо посилання позивача на можливість винесення податковим органом рішення про анулювання реєстрації позивача платником єдиного податку четвертої групи лише на підставі документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно з пунктом 76.1 статті 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Отже, камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених ст. 75 ПК України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником податків вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника. При цьому будь-якого окремого рішення для проведення даного виду перевірки не вимагається, оскільки подання платником податків податкової звітної документації автоматично виступає юридичним Фактом для перевірки її достовірності. Камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником об`єкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету.

Перевірка будь-яких відомостей, витребування у платника додаткової інформації та документів, подання яких разом з податковою декларацією чинним законодавством не передбачено, камеральною перевіркою не охоплюються.

Фактично предмет камеральної перевірки передбачає встановлення повноти, своєчасності подання платником податкової звітності, перевірку правильності оформлення документів податкової звітності (повноти заповнення усіх необхідних реквізитів, чіткості їх заповнення тощо), перевірку правильності складання розрахунків за податковими платежами (арифметичний підрахунок остаточних сум податків, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування тощо).

Так, згідно з пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПКУ предметом камеральної перевірки як різновиду податкових перевірок також може бути, зокрема, своєчасність подання податкових декларацій виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Суд погоджується з твердженням відповідача про те, що питання подання неповного пакету документів для підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи не є підставою для проведення документальної перевірки.

Зважаючи на викладене, суд доходить висновку, що рішення контролюючого органу про анулювання реєстрації позивача платником єдиного податку четвертої групи прийняте з дотриманням порядку і у спосіб, що визначені чинним законодавством.

Позовні вимоги в зобов`язальній частині також не підлягають задоволенню як похідні.

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснити у відповідності до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Фермерського господарства "Зміївське" (в`їзд Чубаря, буд. 8, м. Зміїв, Чугуївський район, Харківська область, 63401, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Біленський О.О.