Справа № 340/4933/24
Суддя: В.В. НАУМЕНКО
Дата ухвалення: 2025-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/4933/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Науменка В.В., за участі секретаря судового засідання Гловацької М.О., розглянувши у порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача: Новоукраїнський районний відділ поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області (вул. Гагаріна, б. 4, м. Новоукраїнка, Новоукраїнський район, Кіровоградська область, )

про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати наказ Новоукраїнського районного відділу ГУНП в Кіровоградській області від 28.06.2024 № 457 про застосування дисциплінарного стягнення у виді догани до позивача, начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції №2 (смт. Добровеличківка) Новоукраїнського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_1 , за порушення вимог п.7 ч.1 ст.23 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію», пункту 4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, п.п. 3 п. 7 Розділу VII Наказу МВС України 3дск від 05.01.2005, п.п. 4 ч. 3 ст. 14 Закону України від 18.02.1992 № 2135-XII «Про оперативно-розшукову діяльність» неправомірним та скасувати його.

Позов обґрунтовано тим, що відповідачем проведено службове розслідування за фактом можливих порушень дисципліни, а саме щодо термінів заведення ОРС "Розшук", несвоєчасному виконанні вказівок прокурора та УКР ГУНП, не систематичним підходом до розшукової лінії роботи.

За наслідками вказаного службового розслідування до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани.

Позивач вважає притягнення його до дисциплінарної відповідальності безпідставним, несправедливим, що й обумовило необхідність звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою від 29.07.2024 року судом залишено позовну заяву без руху (т. 1 а.с. 15-16).

У встановлений судом строк від позивача до суду надійшла уточнена позовна заява (т. 1 а.с. 19-20).

Ухвалою суду від 12.08.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати у загальному позовному провадженні, встановлено сторонам порядок та строки вчинення процесуальних дій, призначено підготовче засідання у справі (т. 1 а.с. 21).

Від відповідача 29.08.2024 надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого відповідач позов не визнав, у його задоволенні просив відмовити. Зазначив, що проведеним службовим розслідуванням встановлено факт порушення позивачем службової дисципліни, що виразилось у порушенні строків заведення оперативно-розшукової справи №113-2-135, оголошення розшукуваної особи в державний розшук, невиконання вказівок прокурора та УКР ГУНП. Крім цього зазначається про неефективний розподіл обов`язків між підлеглими працівниками, а тому в силу свого навантаження, як керівника, позивач не встигає систематично проводити розшукові заходи.

Наголошується, що відповідач під час прийняття оскаржуваних наказів діяв на підставі, у межах та у спосіб, визначені законом, оспорюваний наказ є правомірним та скасуванню не підлягає (т. 1 а.с. 27-30).

Крім цього, в цей же день 29.08.2024, до суду від відповідача надійшов ще один відзив, у якому вказується на вже зазначені порушення службової дисципліни, допущені позивачем, надається правове обґрунтування підстав та порядку накладення дисциплінарного стягнення на позивача, наголошується на правомірності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. У задоволенні позову просить відмовити (т. 1 а.с. 31-39).

Інших заяв по суті справи від сторін до суду не надходило.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та наголосив, що жодним чином службову дисципліну не порушував. Зазначив, що службова перевірка була викликана фактично лише одним фактом несвоєчасним заведенням оперативно-розшукової справи відносно ОСОБА_2 , що, водночас, було обумовлено тим, що ухвалу суду про оголошення особи в розшук позивач отримав в роботу із значною затримкою, майже в місяць ухвала від 01.02.2024, а отримав в роботу 05.03.2024. Інші встановлені порушення мають суто формальних характер, а порушення, пов`язані з веденням інших оперативно-розшукових справ, зазначених у висновку, не конкретизовані. Позов просить задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та зазначив, що проведеним службовим розслідуванням встановлено порушення службової дисципліни з боку позивача, що знайшло своє вираження у порушенні строків заведення оперативно-розшукової справи, невиконанні вказівок прокурора та УКР ГУНП, неефективній організації розшукової роботи серед підлеглих працівників. Наголосив, що факти порушень є очевидними, а застосоване дисциплінарне стягнення є мінімальним, враховуючи обставини справи та наявні непогашені стягнення у позивача. У задоволенні позову просив відмовити.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 суду пояснили, що вони є співробітниками ГУНП в Кіровоградській області та приймали безпосередню участь у проведенні службового розслідування відносно позивача. Зазначили, що було встановлено порушення строків заведення ОРС у справі №113-2-135, також не були виконані вказівки прокурора та УКР ГУНП, не було жодних підтверджень на виконання таких вказівок. Також були досліджені оперативно-розшукові справи №113-2-103, №113-2-118, №113-2-107, №129-104, де також було встановлено ті чи інші порушення.

У судове засідання, призначене на 10.12.2024 сторони не з`явились, надали до суду клопотання про проведення подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження (т. 3 а.с. 57, т. 3 а.с. 60).

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 194, ч. 9 ст. 205 КАС України, суд ухвалив проводити подальший розгляд адміністративної справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши надані сторонами письмові матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 з 2015 року перебуває на службі в органах Національної поліції України, з травня 2022 на посаді начальника сектору кримінальної поліції ВП №2 (смт. Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУПН в Кіровоградській області.

Наказом начальника Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області №418 від 10.06.2024 призначено службове розслідування на виконання доручення Новоукраїнської окружної прокуратури про усунення порушень вимог Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність" та виданих на підставі цього Закону нормативно-правових актів під час проведення оперативно-розшукової діяльності, які були допущені працівниками СКП ВП №2 (смт. Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області (т. 1 а.с. 45).

28 червня 2024 року було складено та затверджено висновок службового розслідування, відповідно до якого комісія вважала би відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування такими, що знайшли своє об`єктивне підтвердження.

Відповідно до висновку службового розслідування, за порушення вимог п. 7 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", пункту 4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, п.п. 3 п. 7 Розділу VII Наказу МВС України №3дск від 05.01.2005, п.п. 4 ч. 3 ст. 14 Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність" та п. 6 Розділу ІІ Посадової інструкції начальника сектору кримінальної поліції ВП №2 (смт. Добровеличківка) Новоукраїнського району в Кіровоградській області від 15.01.2024 вн. №11/113-2-2024, що виразилось в порушенні термінів заведення ОРС "Розшук" №113-2-135 від 11.03.2024, несвоєчасному виконанні вказівок прокурора та УКР ГУНП в області по даній справі та не систематичним підходом до розшукової лінії роботи, комісія вважала необхідним застосувати до начальника сектору кримінальної поліції ВП №2 (смт. Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУПН в Кіровоградській області майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді догани (т. 1 а.с. 20-22).

За наслідками проведеного службового розслідування начальником Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області прийнято наказ №457 від 28.06.2024, яким за порушення вимог п. 7 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", пункту 4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, п.п. 3 п. 7 Розділу VII Наказу МВС України №3дск від 05.01.2005, п.п. 4 ч. 3 ст. 14 Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність" та п. 6 Розділу ІІ Посадової інструкції начальника сектору кримінальної поліції ВП №2 (смт. Добровеличківка) Новоукраїнського району в Кіровоградській області від 15.01.2024 вн. №11/113-2-2024, що виразилось в порушенні термінів заведення ОРС "Розшук" №113-2-135 від 11.03.2024, несвоєчасному виконанні вказівок прокурора та УКР ГУНП в області по даній справі та не систематичним підходом до розшукової лінії роботи, до начальника сектору кримінальної поліції ВП №2 (смт. Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУПН в Кіровоградській області майора поліції ОСОБА_1 застосоване дисциплінарне стягнення у виді догани (т. 1 а.с. 12-13).

Не погоджуючись з накладенням такого дисциплінарного стягнення, позивач ініціював розгляд даної справи в адміністративному суді.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд зазначає таке.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України "Про Національну поліцію", Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 114 від 29 липня 1991 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про Національну поліцію", Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про Національну поліцію", передбачено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України "Про Національну поліцію", служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

В силу вимог ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 1 Статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Статтею 1 Статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Стаття 12 Статуту вказує, що дисциплінарний проступок це протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Статтею 11 Статуту визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

З аналізу нормативно-правових актів, які регулюють діяльність поліцейських слідує, що законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Із зазначеного випливає, що службова дисципліна полягає у дотриманні (виконанні) законодавчих і підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що передбачені такими актами. Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного поліцейського, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників. Обов`язок дотримуватися етичних, правових і службово-дисциплінарних норм поведінки, загальнолюдських цінностей, які спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству, є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (надалі, також - Порядок).

Цей Порядок визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Відповідно до п. 1 розділу V Порядку, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до п. 4 розділу V Порядку, службове розслідування має встановити наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування.

Аналіз наведених правових норм дає можливість дійти висновку, що підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів, інших нормативно-правових актів та Присяги.

Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Зі змісту наказу №457 від 28.06.2024 та резолютивної частини висновку службового розслідування від 28.06.2024 суд вбачає, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за наступні порушення службової дисципліни:

- порушення термінів заведення ОРС "Розшук" №113-2-135 від 11.03.2024;

- несвоєчасне виконання вказівок прокурора та УКР ГУНП в області по справі №113-2-135;

- не систематичний підхід до розшукової лінії роботи.

Суд зазначає, що в описовій частині висновку службового розслідування вказується також про наявність інших порушень, зокрема у веденні інших розшукових справ, проте такі порушення не стали підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, що прямо випливає зі змісту оскаржуваного наказу №457 від 28.06.2024.

Надаючи оцінку обставинам, з якими відповідач пов`язує порушення позивачем службової дисципліни, суд встановив наступне.

Відповідно до ухвали Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 01.02.2024 у справі №387/449/22, оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України; організацію виконання ухвали доручено Новоукраїнському РВП ГУНП в Кіровоградській області (а.с. 115).

Згідно п. 7 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань, розшукує осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, ухиляються від виконання кримінального покарання або від виконання обов`язків, визначених законом для суб`єктів пробації, пропали безвісти, та інших осіб у випадках, визначених законом.

У статті 2 Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність" від 18 лютого 1992 року № 2135-XII (далі Закон №2135) визначено, що оперативно-розшукова діяльність - це система гласних і негласних пошукових та контррозвідувальних заходів, що здійснюються із застосуванням оперативних та оперативно-технічних засобів.

Відповідно до статті 6 Закону №2135, підставами для проведення оперативно-розшукової діяльності є:

1) наявність достатньої інформації, одержаної в установленому законом порядку, що потребує перевірки за допомогою оперативно-розшукових заходів і засобів, про:

- кримінальні правопорушення, що готуються;

- осіб, які готують вчинення кримінального правопорушення;

- осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду або ухиляються від відбування кримінального покарання;

- осіб безвісно відсутніх;

- розвідувально-підривну діяльність спецслужб іноземних держав, організацій та окремих осіб проти України;

- реальну загрозу життю, здоров`ю, житлу, майну працівників суду і правоохоронних органів у зв`язку з їх службовою діяльністю, а також осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, членів їх сімей та близьких родичів, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя; співробітників розвідувальних органів України у зв`язку із службовою діяльністю цих осіб, їх близьких родичів, а також осіб, які конфіденційно співробітничають або співробітничали з розвідувальними органами України, та членів їх сімей з метою належного здійснення розвідувальної діяльності

2) запити повноважних державних органів, установ та організацій про перевірку осіб у зв`язку з їх допуском до державної таємниці і до роботи з ядерними матеріалами та на ядерних установках, а також осіб, яким надається дозвіл на перебування без супроводу в контрольованих та стерильних зонах, зонах обмеженого доступу, що охороняються, та критичних частинах таких зон аеропортів;

2-1) необхідність перевірки осіб у зв`язку з призначенням на посади в розвідувальних органах України або залученням до конфіденційного співробітництва з такими органами, доступом осіб до розвідувальної таємниці;

3) випадки, передбачені статтею 17 Закону України "Про розвідку";

4) наявність узагальнених матеріалів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму, отриманих в установленому законом порядку.

Зазначені підстави можуть міститися в заявах, повідомленнях громадян, посадових осіб, громадських організацій, медіа, у письмових дорученнях і постановах слідчого, вказівках прокурора, ухвалах слідчого судді, суду, матеріалах правоохоронних органів, у запитах і повідомленнях правоохоронних органів інших держав та міжнародних правоохоронних організацій, а також запитах повноважних державних органів, установ та організацій, визначених Кабінетом Міністрів України, про перевірку осіб у зв`язку з їх допуском до державної таємниці, до роботи з ядерними матеріалами та на ядерних установках.

Забороняється приймати рішення про проведення оперативно-розшукових заходів при відсутності підстав, передбачених у цій статті.

Стаття 7 Закону №2135 визначає обов`язки підрозділів, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність.

Так, підрозділи, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, зобов`язані:

1) у межах своїх повноважень відповідно до законів, що становлять правову основу оперативно-розшукової діяльності, вживати необхідних оперативно-розшукових заходів щодо попередження, своєчасного виявлення і припинення кримінальних правопорушень та викриття причин і умов, які сприяють вчиненню кримінальних правопорушень, здійснювати профілактику правопорушень;

2) виконувати письмові доручення слідчого, вказівки прокурора та ухвали слідчого судді суду і запити повноважних державних органів, установ та організацій про проведення оперативно-розшукових заходів;

3) виконувати у межах своєї компетенції запити правоохоронних органів інших держав або міжнародних правоохоронних організацій відповідно до законодавства України, міжнародних договорів України, а також установчих актів та правил міжнародних правоохоронних організацій, членом яких є Україна;

4) інформувати відповідні державні органи про відомі їм факти та дані, що свідчать про загрозу безпеці суспільства і держави, а також про порушення законодавства, пов`язані з службовою діяльністю посадових осіб;

5) здійснювати взаємодію між собою та іншими правоохоронними органами, в тому числі відповідними органами іноземних держав та міжнародних антитерористичних організацій, з метою швидкого і повного попередження, виявлення та припинення кримінальних правопорушень;

6) забезпечити із залученням інших підрозділів безпеку працівників суду і правоохоронних органів, осіб, які надають допомогу, сприяють оперативно-розшуковій діяльності, осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, членів їх сімей та близьких родичів цих осіб;

7) брати участь у здійсненні заходів щодо фізичного захисту ядерних установок, ядерних матеріалів, радіоактивних відходів, інших джерел іонізуючого випромінювання, а також у проведенні спеціальної перевірки щодо допуску до особливих робіт.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до супровідного листа, зазначена ухвала суду від 01.02.2024 у справі №387/449/22 про оголошення ОСОБА_2 у розшук, отримана Новоукраїнським РВП ГУНП в Кіровоградській області 07.02.2024, в цей же день керівником накладено резолюцію " ОСОБА_5 ", та 08.02.2024 супровідним листом скеровано на адресу начальника ВП №2 (смт. Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області Костянтина Левченка (а.с. 114).

Водночас, зазначений супровідний лист містить вхідний номер №663 ВП №2 (смт. Добровеличківка) від 28.02.2024, та у цей же день 28.02.2024, накладено резолюцію "Гуровський Ю.".

Отже, позивачем ухвала суду від 01.02.2024 у справі №387/449/22 про оголошення ОСОБА_2 у розшук отримана не раніше 28.02.2024, що сторонами не спростовано.

Відповідачем наголошується, а позивачем не заперечується, що строки оголошення розшукуваної особи в державний розшук встановлені підпунктом 3 пункту 7 розділу VIII Інструкції з організації розшуку обвинувачених, підсудних, осіб, які ухиляються від відбування кримінального покарання, безвісно зниклих осіб та встановлення особи невпізнаних трупів, затвердженої наказом МВС від 05.01.2005 №3ДСК, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.02.2005 за №132/10412, та складають 10 днів.

Отже, у відповідності до вимог наведених нормативно-правових актів, позивачем мала бути порушена оперативно-розшукова справа та розшукувана особа оголошена у державний розшук не пізніше 09.03.2024.

Водночас, матеріали справи свідчать про те, що позивачем винесено постанову про заведення оперативно-розшукової справи та оголошення державного розшуку лише 11.03.2024 (а.с. 110). Вказаній розшуковій справі по розшуку ОСОБА_2 надано номер 113/2-135 (а.с. 107).

Таким чином, суд приходить до висновку про порушення позивачем встановлених строків оголошення розшукуваної особи у державний розшук та несвоєчасне заведення оперативно-розшукової справи.

Крім цього, дослідженням матеріалів, наявних в оперативно-розшуковій справі №113/2-135 встановлено, що 25.03.2024 прокурором у порядку статті 14 Закону №2135 у цій справі надавались вказівки, відповідно до яких в ОРС №113/2-135 необхідно було провести ряд оперативних заходів з метою з метою встановлення місця перебування особи, ґрунтовну інформацію про виконання вказівок необхідно було надати до відповідного відділу прокуратури до 05.04.2024 (а.с. 129).

Крім цього, 29.03.2024 в порядку п. 3.2.2 Інструкції з організації розшуку обвинувачених, підсудних, осіб, які ухиляються від відбування кримінального покарання, безвісно зниклих осіб та встановлення особи невпізнаних трупів, затвердженої наказом МВС від 05.01.2005 №3ДСК, начальником УКР ГУНП в Кіровоградській області також надано вказівки про вжиття дієвих заходів з розшуку ОСОБА_2 працівниками СКП ВП №2 (смт. Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в області. Відповідно до п. 1.1. Вказівок, начальникові СКП ВП №2 (смт. Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в області Гуровському Ю.В. необхідно було у строк до 01.05.2024 детальною довідкою доповісти до УКР ГУНП про хід виконання повного комплексу оперативно-розшукових заходів по розшуку ОСОБА_2 (а.с. 131).

Відповідно до змісту статті 14 Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність", нагляд за додержанням законів під час проведення оперативно-розшукової діяльності здійснюється Генеральним прокурором, його заступниками, керівниками обласних прокуратур, їх першими заступниками та заступниками, а також уповноваженими наказом Генерального прокурора прокурорами Офісу Генерального прокурора, уповноваженими наказом заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури та уповноваженими наказом керівника обласної прокуратури прокурорами відповідних обласних прокуратур.

Керівник окружної прокуратури, а також уповноважені його наказом прокурори відповідної окружної прокуратури здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення оперативно-розшукової діяльності в оперативно-розшукових справах, заведених піднаглядними їм територіальними оперативними підрозділами правоохоронних органів.

Пунктом 4 частини 3 статті 14 Закону 2135 визначено, що прокурор в межах своєї компетенції дає письмові вказівки про проведення оперативно-розшукових заходів з метою попередження та виявлення кримінальних правопорушень, про розшук осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, ухиляються від відбування кримінального покарання, безвісно відсутні.

Водночас, дослідженням матеріалів ОРС №113/2-135, копії якої надано відповідачем до суду (а.с. 107-146) вбачається, що у період часу з 16.03.2024 по 07.07.2024 (включно) жодних оперативно-розшукових заходів не проводилось, будь-якої інформації про виконання вказівок прокурора та УКР ГУНП в Кіровоградській області не надавалось взагалі.

Отже, суд приходить до висновку про підтвердження обставин, викладених у висновку службового розслідування та оспорюваному наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності, щодо факту порушення позивачем термінів заведення ОРС "Розшук" №113-2-135 від 11.03.2024 та несвоєчасному виконанні вказівок прокурора та УКР ГУНП в області по даній справі.

Водночас, суд зазначає, що таке порушення службової дисципліни, як не систематичний підхід до розшукової лінії роботи, про що також зазначено з оспорюваному наказі, є неконкретизованим та не підтверджується жодними матеріалами службового розслідування чи будь-якими іншими доказами.

Таким чином факти, викладені у висновку службового розслідування, частково знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду даної справи.

Суд зауважує, що законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Поняття «службова дисципліна» містить в собі не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги.

З огляду на встановленні службовим розслідуванням обставини, суд погоджується з висновками дисциплінарної комісії про те, що позивач вчинив дисциплінарний проступок.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем допущено порушення термінів заведення ОРС "Розшук" №113-2-135 від 11.03.2024 та несвоєчасне виконання вказівок прокурора та УКР ГУНП в області по даній справі, що свідчить про порушення позивачем службової дисципліни, а відтак притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності є обґрунтованим.

Суд приймає до уваги, що обрання того чи іншого виду дисциплінарного стягнення є правом роботодавця в залежності від його оцінки та кваліфікації дій особи, відносно якої має бути застосовано таке стягнення, тобто належить до дискреційних повноважень відповідача, який за умови встановлення факту порушення службової дисципліни має право з урахуванням всіх обставин справи та особи порушника обрати один з визначених законом видів покарання.

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 21.12.2018 року по справі №805/623/16-а, від 25.04.2018 року у справі №800/547/17, від 22.03.2019 року у справі 804/676/18, від 22.11.2019 року у справі 826/6107/18, від 31.03.2020 року у справі 806/2492/16, від 25.06.2020 року у справі №2240/2329/16.

В даному випадку суд приймає до уваги, що відповідачем під час обрання виду дисциплінарного стягнення враховано характер проступку, попередню поведінку позивача, його ставлення до служби, а також наявність в останнього незнятого дисциплінарного стягнення у вигляді зауваження, накладеного на позивача наказом №887 від 22.05.2024.

Відтак, на переконання суду, застосування до позивача такого виду дисциплінарного стягнення, як догана, є обґрунтованим.

Будь-яких порушень щодо порядку призначення та проведення службового розслідування та/або винесення спірних наказів судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У разі надання відповідачем доводів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про правомірність його рішень, дій чи бездіяльності, позивач має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 КАС України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивач, всупереч вимогам статті 77 КАС України, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, в той час як відповідачем правомірність спірних дій та рішень підтверджено належними та допустимими доказами.

Отже, судом не встановлено будь-яких ознак протиправності в діях відповідача під час прийняття ним оскаржуваного наказу від 28.06.2024 №457, а тому позовні вимоги щодо визнання його протиправним та скасування є такими, що задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, у задоволенні позову необхідно відмовити.

Доказів понесення сторонами судових витрат до суду не надано.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду В.В. НАУМЕНКО