Справа № 380/20728/24
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/20728/24 пров. № А/857/9794/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
Носа С. П.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року у справі № 380/20728/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення,

місце ухвалення судового рішення м. Львів,
Розгляд справи здійснено за правиламиспрощеного позовного провадження
суддя у І інстанціїМоскаль Р.М.
дата складання повного тексту рішенняне зазначена

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області ( далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі відповідач 2), в якому просить суд:

визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 26.04.2024 О/р № НОМЕР_1 про відмову в переході на пенсію відповідно до Закону № 889-VІІІ згідно заяви від 18.04.2024 № 2981 ОСОБА_1 , оскільки на день набрання чинності Законом №889-VIIІ не займала посади державної служби та відсутній необхідний стаж роботи на посадах, віднесених до категорій державної служби;

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію державного службовця, на умовах Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ від 10.12.2015, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 з 17.07.2024 пенсію державного службовця, яку виплачувати в подальшому, обчисливши її на підставі статті 37 Закону № 3723-ХІІ із урахуванням Довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця станом на 01.07.2024 (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від. 17.07.2024 № 0001/вих-12 та Довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) за період з 01.07.2019 по 30.06.2024 від 17.07.2024 № 0001/вих-13, виданих Департаментом «Секретаріат ради» Львівської міської ради, а також здійснити перерахунок та виплату недоотриманих пенсійних виплат з 17.07.2024.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року у справі № 380/20728/24 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві № 65 від 26.04.2024 про відмову ОСОБА_1 про перехід на пенсію за Законом України «Про державну службу» відповідно до заяви від 18.04.2024.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України у Львівській області, яка виразилася в ухиленні від переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком на підставі Закону № 1058 на пенсію за віком на підставі Закону № 889.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 з 17.07.2024 пенсію за віком на підставі пункту 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII та пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ, врахувавши при обчисленні розміру пенсії відомості про заробітну плату на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця № 0001/вих-12 від 17.07.2024 року та № 0001/вих-13 від 17.07.2024.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судове рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги вказує, що оскільки період роботи ОСОБА_1 з 04 липня 2001 року зараховано до стажу державної служби, а не до періоду роботи на посадах, віднесених до категорій посад державного службовця, підстави для проведення перерахунку пенсії на підставі довідок за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року № 1-3, відсутні, (відсутній необхідний стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державного службовця). Отже, посадові особи місцевого самоврядування не є державними службовцями. Робота на посадах в органах місцевого самоврядування зараховується до стажу державної служби по 04.07.2001.

Згідно до положень Порядок №622 Довідки про заробітну плату державних службовців визначені за формами згідно з додатками 1-6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 № 889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця. Пункт 5 в редакції Постанови КМ № 823 від 12.07.2024 - застосовується з 01.01.2024. Відповідно до п.4 Прикінцевих положень Закону № 1058 у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії його розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Отже, відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивача з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Про розгляд апеляційної скарги відповідач повідомлений шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.

Про розгляд апеляційної скарги позивач повідомлявся шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду на поштову адресу зазначену позивачем, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази, однак рекомендоване поштове відправлення повернулося неврученим з підстав відсутності адресата за вказаною ним адресою.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КАС України учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

За приведених обставин, позивач вважається повідомленим по розгляд апеляційної скарги.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що аргументи відповідача про те, що розмір пенсії позивачки внаслідок проведеного ним перерахунку зменшується, свідчать лише про одне відповідач зловживає своїми процесуальними обов`язками та фактично саботує реалізацію власних повноважень, при цьому відверто порушує як вимоги закону, так і права позивачки, котра змушена в черговий раз звертатися до суду для призначення їй пенсії держслужбовця. Натомість відповідач фактично проводить перерахунок пенсії на підставі положень Закону № 1058, а не відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ - у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідках від 17.07.2024 № 0001/вих-12, від 17.07.2024 №0001/вих-13. Адже при обчисленні розміру пенсії позивачки на підставі Закону № 3723-ХІІ (у розмірі 60 відсотків від заробітку) розмір її пенсії збільшиться, а не зменшиться. Суд, з огляду на досвід розгляду сотень спорів в сфері соціального забезпечення за кілька останніх років, констатує, що описана вище адміністративна практика ГУ ПФУ у Львівській області є поширеною та має наслідком те, що особи пенсійного віку змушені по кілька разів звертатися до суду для вирішення питання належного розміру свого соціального забезпечення.

З метою ефективного захисту порушених прав позивачки ГУ ПФУ у Львівській області слід зобов`язати перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та пункту 10,12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ з 17.07.2024 (з дати звернення із заявою про переведення на інший вид пенсії), врахувавши при обчисленні розміру пенсії додані до заяви відомості про заробітну плату на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 17.07.2024 року №0001/вих-13 та від 17.07.2024 № 0001/вих-12, як це передбачають норми пп. 4, 5 Порядку № 622.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV. Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_2 ОСОБА_1

з 20.11.1995 по теперішній час працювала на різних посадах в органах місцевого самоврядування (Львівській міській раді);

12.06.1997 прийняла присягу державного службовця з присвоєнням 13 рангу державного службовця; - 10.12.1999 присвоєно 12 ранг державного службовця; - 09.07.2001 присвоєно 12 ранг посадової особи органу місцевого самоврядування та складено присягу посадової особи місцевого самоврядування; - 10.12.2001 присвоєно 11 ранг посадової особи органу місцевого самоврядування; 01.02.2017 переведена із займаної посади на рівнозначну із збереженням присвоєного 11 рангу посадової особи органу місцевого самоврядування; - 13.05.2019 присвоєно 10 ранг посадової особи органів місцевого самоврядування; - 13.05.2021 присвоєно 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/13548/23 від 25.09.2023, залишеного без змін Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2024 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби її роботу на посадах в органах місцевого самоврядування починаючи з 04.07.2001.

На виконання рішення суду у справі № 380/13548/23 від 25.09.2023 пенсійний орган рішенням від 13.02.2024 № 65 зарахував до стажу державної служби період роботи на посадах в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001 по 01.05.2016. Після проведеного перерахунку на виконання рішення суду стаж ОСОБА_1 як державного службовця становить 20 років 05 місяців 14 днів, про що повідомив позивачку листом від 29.03.2024 № 1300-5305-8/49799.

ОСОБА_1 звернулася до територіального органу ПФУ із заявою від 18.04.2024 про перехід на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». До заяви долучила: - паспорт серії НОМЕР_3 ; - ідентифікаційний код НОМЕР_4 ; трудову книжку серії НОМЕР_2 ; - довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 18.04.2024 року № 0001/вих-04; - довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 18.04.2024 року № 0001/вих-03.

ГУ ПФУ в місті Києві відмовило у задоволенні її заяви від 18.04.2024 оскільки на день набрання чинності Законом № 889 ОСОБА_1 не займала посади державної служби та відсутній необхідний стаж роботи на посадах, віднесених до посад державної служби.

ОСОБА_1 17.07.2024 повторно звернулася до територіального органу ПФУ із заявою про перехід на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» до якої долучила довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 17.07.2024 року № 0001/вих-13 та про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 17.07.2024 року № 0001/вих-12.

ГУ ПФУ у Львівській області листом від 01.08.2024 № 18886-19904/Д-52/ 8-1300/24 повідомило заявницю, що на виконання рішення суду у справі № 380/13548/23 їй зараховано до стажу державної служби період роботи на посадах в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001 по 01.05.2016. Після проведеного перерахунку стаж як держслужбовця становить 20 років 05 місяців 14 днів. Рішенням ГУ ПФУ в місті Києві відмовлено у проведенні перерахунку пенсії. Повідомило, що оскільки рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25.09.2023 у справі №380/13548/23 не зобов`язано Головне управління враховувати довідки про заробітну плату за посадою посадової особи місцевого самоврядування при переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону № 889, таке переведення проводити недоцільно, оскільки це призведе до зменшення розміру пенсії.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України «Про державну службу» (далі - Закон №889-VIII).

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України «Про державну службу» (далі - Закон №3723-XII), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Зокрема, п. 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною першою статті 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

За наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Після 01 травня 2016 року зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII, та мають передбачені вік та страховий стаж.

Вірно зазначено судом першої інстанції, що Аргументи відповідача про те, що розмір пенсії позивачки внаслідок проведеного ним перерахунку зменшується, свідчать лише про одне відповідач зловживає своїми процесуальними обов`язками та фактично саботує реалізацію власних повноважень, при цьому відверто порушує як вимоги закону, так і права позивачки, котра змушена в черговий раз звертатися до суду для призначення їй пенсії держслужбовця. Натомість відповідач фактично проводить перерахунок пенсії на підставі положень Закону № 1058, а не відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ - у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідках від 17.07.2024 № 0001/вих-12, від 17.07.2024 №0001/вих-13.

Довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-XII є джерелом інформації про доходи позивача, що повинні враховуватися при обчисленні розміру її пенсії, однак відповідачем не враховано вказану довідку, чим, на думку суду, допущено протиправну бездіяльність.

ч.1 ст.1 Закону України від 24.03.1993 №108/95-ВР «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 Закону №108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

ч.1 ст. 66 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

На момент виникнення спірних правовідносин, призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу» визначено Порядком призначення пенсії деяким категоріям осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №622 від 14.09.2016 (далі - Порядок №622).

Пунктом 4 Порядку №622 встановлено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

При цьому посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні; у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць; матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 (у редакції станом на час переведення позивача на пенсію по держслужбі (19.03.2024)) визначено, що форма довідки про заробітну плату для призначення пенсій державним службовцям затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що при обчисленні розміру пенсії позивачки на підставі Закону № 3723-ХІІ (у розмірі 60 відсотків від заробітку) розмір її пенсії збільшиться, а не зменшиться.

Отже вірним є висновок суду першої інстанції, що ефективним захистом порушеного права позивачки є зобов`язання перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та пункту 10,12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ з 17.07.2024 (з дати звернення із заявою про переведення на інший вид пенсії), врахувавши при обчисленні розміру пенсії додані до заяви відомості про заробітну плату на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 17.07.2024 року №0001/вих-13 та від 17.07.2024 № 0001/вих-12, як це передбачають норми пп. 4, 5 Порядку № 622.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

Тому за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, суд не бачив необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року у справі № 380/20728/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос