Справа № 420/9366/25
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/9366/25

Перша інстанція: суддя Самойлюк Г.П.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Джабурії О. В.,

суддів Кравченка К. В., Вербицької Н. В.

розглянувши, в порядку письмового провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року про повернення позову ОСОБА_1 до міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсон», Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року ОСОБА_1 , за допомогою підсистеми «Електронний суд», звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому заявив наступні вимоги:

- визнати дії Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона» (далі МКП «ВУВКГ м. Херсона») протиправними та зобов`язати утриматися від розрахунку послуг, яку фактично не надає з листопада 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати МКП «ВУВКГ м. Херсона» надати суду детальний розрахунок за період з 01.01.2021 по 01.04.2025 помісячно, послуг з централізованого водопостачання від МКП «ВУВКГ м. Херсона» за адресою вул. Дніпровська 66, смт. Антонівка, м. Херсон, з зазначенням періоду, знятих показників лічильника, попередніх показників лічильника, різниці тарифу, нараховано, сплачено, переплачено;

- визнати дії Пенсійного фонду України в Чернівецькій області протиправними та зобов`язати утриматися Пенсійний фонд України відмовляти в призначенні житлової субсидії на підставі наданої роздруківки МКП «ВУВКГ м. Херсона» з особового рахунку НОМЕР_1 споживача ОСОБА_1 для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг;

- зобов`язати Пенсійний фонд України в Чернівецькій області надати суду детальний розрахунок субсидії, на опалювальний сезон 2023/2024 з 16 жовтня по 15 квітня включно, домогосподарству за адресою АДРЕСА_1 ;

- стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 коштів на відшкодування майнової та моральної шкоди, розмір якої має встановити суд.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року даний позов повернуто позивачу на підставі пункту 6 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), оскільки позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог.

Суд першої інстанції вважав, що позовна заява містить об`єднані вимоги, які мають самостійні обсяги доказування, пред`явлені до різних відповідачів та підтверджуються різними доказами.

На думку суду, у поданому позові об`єднано вимоги, які не пов`язані між собою поданими доказами, заявлені вимоги не є основними або похідними відносно попередньої, а тому сумісний розгляд об`єднаних позивачем вимог значно ускладнить та сприятиме затягуванню учасниками справи вирішення спору по суті.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що, звернувшись до суду з позовом у вищевказаній редакції, позивач має намір одночасно врегулювати усі наявні у нього спірні правовідносини з різними відповідачами, незважаючи на те, що підстави та періоди виникнення спірних відносин, є різними.

Враховуючи викладені обставини, а також зважаючи на те, що суду необхідно буде дослідити різні рішення/дії прийняті різними відповідачами, що відповідно до частини 1 статті 171 КАС України виключає можливість об`єднання таких вимог в одній позовній заяві, суд першої інстанції дійшов висновку, що спільний розгляд заявлених позовних вимог, суттєво ускладнить та сповільнить вирішення спору по суті, з огляду на що позовна заява, відповідно до пункту 6 частини 4 статті 169 КАС України, підлягає поверненню.

Натомість, суд указав, що позивач не позбавлений права звернутись до суду з різними позовами.

Не погоджуючись із указаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Обґрунтування апеляційної скарги зводиться до того, що заявлені позивачем вимоги пов`язані між собою поданими доказами, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

З посиланням на практику Верховного Суду, скаржник указує, що суд вправі з власної ініціативи до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог у самостійне провадження для забезпечення виконання завдань адміністративного судочинства, тобто, зокрема, для своєчасного вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Проте таке роз`єднання можливе лише у тому випадку, якщо кожна з виділених вимог може бути предметом розгляду у тому суді, який роз`єднав позовні вимоги.

Тобто, на думку скаржника, в будь-якому випадку суд першої інстанції не мав права повертати позовну заяву на підставі пункту 6 частини 4 статті 169 КАС України.

Відповідачі не скористались правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга подана на ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви, тому, відповідно до частини 2 статті 312 КАС України, справа розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

За правилами пунктів 4, 5 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються:

- зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно частини 1 статті 21 КАС України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

При цьому, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом (частина 6 статті 21 КАС України).

Частина 1 статті 172 КАС України передбачає, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

За правилами частини 6 статті 172 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.

Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

Аналіз викладених норм права, дає колегії суддів підстави дійти висновку, що позивач має право заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою. При цьому, позов може бути поданий до декількох відповідачів, у такому разі позивач має навести зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Проаналізувавши зміст позову, колегія суддів установила, що він містить чотири немайнові позовні вимоги, які звернені до двох відповідачів. При цьому, предмет позову стосується розрахунку послуг з централізованого водопостачання від МКП «ВУВКГ м. Херсона» та призначення житлової субсидії пенсійним органом.

Отже, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги, заявлені у даній справі, не пов`язані між собою, оскільки житлова субсидія надається на відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг.

Також суд апеляційної інстанції вважає необхідним звернути увагу суду першої інстанції на те, що пункт 6 частини 4 статті 169 КАС України передбачає повернення позовної заяви, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Стаття 172 КАС України, зокрема регулює питання роз`єднання позовних вимог за ініціативою суду.

Тобто, колегія суддів вважає, якщо суд першої інстанції дійшов висновку про складність або неможливість розгляду позову, у заявленому позивачем вигляді, або, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства, суд мав право роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження. Таке право передбачене частиною 6 статті 172 КАС України.

Крім того, пункт 6 частини 4 статті 169 КАС України прямо забороняє повертати позовну заяву, у разі, якщо є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу.

Таким чином, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви, внаслідок чого наявні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної у цій справі ухвали із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Також суд апеляційної інстанції вважає необхідним зазначити, що позовні вимоги, заявлені до МКП «ВУВКГ м. Херсона» не відносяться до публічно-правового спору.

Відповідно до пунктів 1, 2, 7 частини 1 статті 4 КАС адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, а публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За правилами пункту 1 частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели дії органів державної влади, місцевого самоврядування, їхніх посадових чи службових осіб.

Рішенням Херсонської міської ради від 27.05.2020 №2363 затверджений Статут міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсон» (далі Статут МКП «ВУВКГ м. Херсона»).

Відповідно до пункту 3.1 Статуту МКП «ВУВКГ м. Херсона» підприємство створено з метою забезпечення громадських та особистих потреб шляхом здійснення господарської діяльності у сфері надання послуг водопостачання та водовідведення юридичним та фізичним особам, населенню міста, а також інших послуг відповідно до предмета діяльності Підприємства в установленому чинним законодавством порядку.

Обставини даної справи свідчать, що ОСОБА_1 , звертаючись до суду з даним позовом, заявив вимоги до МКП «ВУВКГ м. Херсона» згідно яких він не погоджується з розрахунком послуг з централізованого водопостачання, що свідчить про виникнення приватно-правового спору між позивачем та МКП «ВУВКГ м. Херсона».

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, під час вирішення питання про відкриття провадження у даній справі, мав встановити наявність підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі щодо позовних вимог, які звернені до МКП «ВУВКГ м. Херсона», на підставі вимог пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України.

Таким чином, відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до частини 3 статті 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись статтями 308, 311, 312, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року про повернення позову скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсон», Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії направити до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду зі стадії відкриття провадження в адміністративній справі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Доповідач - суддя О. В. Джабурія

суддя К. В. Кравченко

суддя Н. В. Вербицька