Справа № 461/9584/23
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2025-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 рокуЛьвівСправа № 461/9584/23 пров. № А/857/5404/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Мікули О.І., Пліша М.А.,

з участю секретаря Прачук І.С.,

представника позивача Бориславського А.Л.,

представника відповідача Лубоцького Б.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 16 січня 2025 року у справі № 461/9584/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про зміну постанови у справі про порушення митних правил від 17.10.2023 р. №1281/20900/23,-

суддя в 1-й інстанції Романюк В.Ф.,

час ухвалення рішення 16.01.2025 року, 12:10 год.,

місце ухвалення рішення м.Львів

дата складання повного тексту рішення 22.01.2025 року

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Львівської митниці про зміну постанови у справі про порушення митних правил від 17.10.2023 р. №1281/20900/23.

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 16 січня 2025 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невстановлення всіх обставин справи, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішенням Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі №522/1029/18 встановлено, що висновок експерта не може бути належним і допустимим доказом, якщо у ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, і що такий висновок підготовлено для подання до суду. Матеріали справи не містять доказів, що експерт був повідомлений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що висновки Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи, яка є підрозділом митного органу, побудовані по суті на припущеннях, що виключає можливість їх застосування як належного та допустимого доказу у цій справі. Разом з тим, постановою Верховного Суду від 07.12.2022 у справі № 200/6156/20-а передбачено право надавати заперечення щодо висновків органу державної фіскальної служби та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів». Зазначену правову позицію висловлено також Верховним Судом в постановах від 28.05.2019 року у справі № 816/2023/15, від 26.03.2019 року у справі № 812/8245/13-а, від 19.06.2018 року у справі № 826/7704/16. Слід зазначити, що під час проходження митного контролю та складення протоколу про ПМП, 17.09.2023 року не взято до уваги фактури від 07.09.2023 №12 на загальну вартість 1872,30 євро та фактури від 16.09.2023 №11/2022 на загальну вартість 1815 євро, загальна вартість вилучених предметів 3687,30 євро, а отримувачем є ФОП ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 .

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просить рішення Галицького районного суду м.Львова від 16 січня 2025 року скасувати та прийняти постанову, якою позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечив, просить рішення Галицького районного суду м.Львова від 16 січня 2025 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17 вересня 2023 року близько 12 годин 24 хвилин в зону митного контролю в напрямку в`їзд в Україну, смугою руху «червоний коридор» пункту пропуску «Шегині Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці заїхав транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Sprinter 318CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 де як водій слідував гр. України ОСОБА_1 з чотирма пасажирами. До митного оформлення громадянин України ОСОБА_1 подав митну декларацію для письмового декларування товарів де вказав «Особисті речі». Після завірення декларацій штампом «Під митним контролем № 099», під час проведення митного огляду транспортного засобу, в багажному відділені транспортного засобу (без ознак приховування) було виявлено незадекларований за встановленою формою товар, а саме:

Сумка ТМ «KATANA» Арт 69305-01 - 2шт.;

Сумка ТМ «KATANA» 64202-08 - 4шт.;

Сумка ТМ «KATANA» 69515-02 - 4шт.;

Сумка ТМ «KATANA» 36104-02 - 3шт.;

Сумка ТМ «KATANA» 66801-01 - 2шт.;

Сумка з металевою ручкою різних кольорів ITEM NO6: 098 - 11шт.;

Сумка в коробці ТМ «KATANA» 69600 - 4шт.;

Сумка ТМ «HERISSON» 1452H2023-87 різних кольорів - 19шт.;

Сумка ТМ «HERISSON» HR1552A605 різних кольорів - 12шт.;

Сумка ТМ «HERISSON» HR1302B607 різних кольорів - 20шт.;

Сумка ТМ «HERISSON» HR1152B571 різних кольорів - 5шт.;

Сумка ТМ «HERISSON» 1202H524 - 2шт.;

Сумка ТМ «HERISSON» 1152H2023-96 - 3шт.;

Сумка ТМ «HERISSON» 16H2023-155 різних кольорів - 17шт.;

Сумка ТМ «HERISSON» 145H2023-145 різних кольорів - 9шт.;

Сумка ТМ «HERISSON» 1402H532 різних кольорів - 14шт.;

Сумка ТМ «HERISSON» 1202H2023-101 різних кольорів - 6шт.;

Сумка ТМ «HERISSON» HR1652A602 різних кольорів - 16шт.;

Сумка ТМ «HERISSON» HR1202B611 - 2шт.;

Сумка ТМ «HERISSON» 1452H2023-85 - 6шт.;

Сумка ТМ «ERICK STYLE» A8863 різних кольорів - 8шт.;

Сумка ТМ «ERICK STYLE» A8870 - 22шт.;

Сумка ТМ «ERICK STYLE» A9521 - 9шт.;

Сумка ТМ «HERISSON» HR1252B608 різних кольорів - 5шт.;

Сумка ТМ «HERISSON» HR1252B607 - 4шт.;

Сумка ТМ «HERISSON» 1202H2023-97 різних кольорів - 17шт.;

Сумка ТМ «HERISSON» 1602H2023-31 різних кольорів - 13шт.;

Рюкзак ТМ «ERREA» EA3DOZ00090-Qty001 - 20шт.;

Футболка ТМ «ERREA» GM1A0C00090-Qty001 - 60шт.;

Куртка зимова ТМ «ERREA» FS0M0Z00090-Qty001 23шт.;

Сумка ТМ «KATANA» 69515-06 - 7шт.;

Сумка ТМ «ERICK and STYLE» A9527 - 26шт.;

Сумка ТМ «HERISSON» різних кольорів - 14шт.

Про наявність незадекларованого товару ОСОБА_1 в процесі декларування та усного опитування не заявив, у митній декларації не вказав, тобто порушив ст. 257 Митного кодексу України.

Частиною 4 статті 374 Митного кодексу України встановлено, що товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують обмеження, встановлені частиною першою цієї статті (сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг), але загальна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян.

Частиною 8 статті 374 Митного кодексу України встановлено, що товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких перевищує еквівалент 10000 євро, що пересилаються (переміщуються) на митну територію України в міжнародних поштових відправленнях, міжнародних експрес-відправленнях, у ручній поклажі, супроводжуваному та несупроводжуваному багажі, а також товари (крім підакцизних), незалежно від їх фактурної вартості, що переміщуються на митну територію України у вантажних відправленнях, підлягають декларуванню та митному оформленню з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств, а також дозволів (ліцензій), сертифікатів відповідності чи свідоцтв про визнання відповідності у випадках, установлених законодавством України для суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, та оподатковуються ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення (частина 1 статті 257 Митного кодексу України).

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 266 Митного кодексу України, декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу. У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Частиною 6 статті 264 Митного кодексу України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом.

Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення.

Згідно з частиною 8 статті 264 Митного кодексу України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до ст. 366 Митного кодексу України двоканальна система це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України. Канал, позначений символом зеленого кольору («зелений коридор»), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Канал, позначений символом червоного кольору («червоний коридор»), призначений для всіх інших громадян. Громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Частиною 1 ст. 511 МК України визначено, що товари - безпосередні предмети порушення митних правил та відповідні документи, необхідні як докази у справі про порушення митних правил, можуть тимчасово вилучатись, на підставі чого товар, а саме:

Сумка ТМ «KATANA» Арт 69305-01 - 2шт.;

Сумка ТМ «KATANA» 64202-08 - 4шт.;

Сумка ТМ «KATANA» 69515-02 - 4шт.;

Сумка ТМ «KATANA» 36104-02 - 3шт.;

Сумка ТМ «KATANA» 66801-01 - 2шт.;

Сумка з металевою ручкою різних кольорів ITEM NO6: 098 - 11шт.;

Сумка в коробці ТМ «KATANA» 69600 - 4шт.;

Сумка ТМ «HERISSON» 1452H2023-87 різних кольорів - 19шт.;

Сумка ТМ «HERISSON» HR1552A605 різних кольорів - 12шт.;

Сумка ТМ «HERISSON» HR1302B607 різних кольорів - 20шт.;

Сумка ТМ «HERISSON» HR1152B571 різних кольорів - 5шт.;

Сумка ТМ «HERISSON» 1202H524 - 2шт.;

Сумка ТМ «HERISSON» 1152H2023-96 - 3шт.;

Сумка ТМ «HERISSON» 16H2023-155 різних кольорів - 17шт.;

Сумка ТМ «HERISSON» 145H2023-145 різних кольорів - 9шт.;

Сумка ТМ «HERISSON» 1402H532 різних кольорів - 14шт.;

Сумка ТМ «HERISSON» 1202H2023-101 різних кольорів - 6шт.;

Сумка ТМ «HERISSON» HR1652A602 різних кольорів - 16шт.;

Сумка ТМ «HERISSON» HR1202B611 - 2шт.;

Сумка ТМ «HERISSON» 1452H2023-85 - 6шт.;

Сумка ТМ «ERICK STYLE» A8863 різних кольорів - 8шт.;

Сумка ТМ «ERICK STYLE» A8870 - 22шт.;

Сумка ТМ «ERICK STYLE» A9521 - 9шт.;

Сумка ТМ «HERISSON» HR1252B608 різних кольорів - 5шт.;

Сумка ТМ «HERISSON» HR1252B607 - 4шт.;

Сумка ТМ «HERISSON» 1202H2023-97 різних кольорів - 17шт.;

Сумка ТМ «HERISSON» 1602H2023-31 різних кольорів - 13шт.;

Рюкзак ТМ «ERREA» EA3DOZ00090-Qty001 - 20шт.;

Футболка ТМ «ERREA» GM1A0C00090-Qty001 - 60шт.;

Куртка зимова ТМ «ERREA» FS0M0Z00090-Qty001 23шт.;

Сумка ТМ «KATANA» 69515-06 - 7шт.;

Сумка ТМ «ERICK and STYLE» A9527 - 26шт.;

Сумка ТМ «HERISSON» різних кольорів - 14шт.

було тимчасово вилучено протоколом про порушення митних правил та передано на склад Львівської митниці.

З метою встановлення вартості вилученого незадекларованого товару, Львівською митницею спрямовано відповідну постанову до спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби.

Згідно висновку експерта від 03.10.2023 № -0849 проведеного спеціалістами спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби, встановлено що загальна вартість тимчасово вилучених предметів у справі про порушення митних правил №1281/20900/23 становить 545 199,30 грн.

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_1 вчинив дії щодо недекларування товарів (крім валютних цінностей та товарів, що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України), та які переміщуються громадянами.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.2 статті 471 Митного кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись нормами статей 522 - 527 Митного кодексу України, митницею постановлено: Громадянина ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 471 Митного кодексу України. На гр. ОСОБА_1 накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 30 відсотків вартості цих товарів, на суму 163 559,79 (сто шістдесят три тисячі п`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень, 79 коп. Товар, тимчасово вилучений згідно протоколу про порушення митних правил 1281/20900/23 повернути гр. ОСОБА_1 . Стягнути з гр. ОСОБА_1 на користь Львівської митниці витрати за зберігання товару на складі митниці в сумі 1676,69 гривень.

В позовній заяві Позивач вказує на те, що висновок спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень від 03.10.2023 № -0849 є неналежним доказом.

Нормами ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема і висновком експерта.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 357 Митного кодексу України дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених митним органом. Зазначені дослідження (аналізи, експертизи) проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 515 Митного кодексу України встановлено, що Експертиза призначається, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою. Прямо зобов`язуючими нормами права щодо провадження у справах про порушення митних правил, визначеними частиною другою статті 515 МК України, встановлено, що експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень (тобто СЛЕД Держмитслужби) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику (тобто Державної митної служби України), його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.

Згідно норм ст. 516 Митного кодексу України, визнавши за необхідне проведення експертизи, посадова особа митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, виносить постанову, у якій визначаються підстави для призначення експертизи, прізвище експерта або найменування спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, його відокремленого підрозділу чи іншої відповідної установи, в якій має проводитися експертиза. У цій же постанові ставляться конкретні питання, які мають бути вирішені під час проведення експертизи, а також визначаються матеріали, що передаються у розпорядження експерта.

З огляду на те, що в день вчинення порушення митних правил посадовій особі митниці не надано будь-яких документів щодо вартості на переміщуваний товар, в порядку ст. 516 МК України в справі було призначено експертизу та в межах ст. 515 МК України експертом Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби України було встановлено вартість предметів правопорушення.

Нормами ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема і висновком експерта.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 357 Митного кодексу України дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених митним органом. Зазначені дослідження (аналізи, експертизи) проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 515 Митного кодексу України встановлено, що Експертиза призначається, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою.

Прямо зобов`язуючими нормами права щодо провадження у справах про порушення митних правил, визначеними частиною другою статті 515 МК України, встановлено, що експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень (тобто СЛЕД Держмитслужби) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику (тобто Державної митної служби України), його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.

Згідно норм ст. 516 Митного кодексу України, визнавши за необхідне проведення експертизи, посадова особа митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, виносить постанову, у якій визначаються підстави для призначення експертизи, прізвище експерта або найменування спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, його відокремленого підрозділу чи іншої відповідної установи, в якій має проводитися експертиза. У цій же постанові ставляться конкретні питання, які мають бути вирішені під час проведення експертизи, а також визначаються матеріали, що передаються у розпорядження експерта.

З огляду на те, що в день вчинення порушення митних правил посадовій особі митниці не надано будь-яких документів щодо вартості на переміщуваний товар, в порядку ст. 516 МК України в справі було призначено експертизу та в межах ст. 515 МК України експертом Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби України було встановлено вартість предметів правопорушення.

Разом з цим, нормами прямої дії, встановленими у частині другій статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 14 розділу V наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження порядку взаємодії структурних підрозділів та територіальних органів Державної фіскальної служби України із Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень ДФС від 02.12.2016 № 1058, під час проведення досліджень (аналізів, експертиз) експертами застосовуються методи досліджень та методики проведення експертиз, які визначені в нормативно-правових актах та нормативно- технічних документах (міжнародні та національні стандарти, технічні умови, правила, норми, положення, інструкції рекомендації, переліки, науково-технічна та довідкова література, програмні продукти тощо).

Статтею 1 МК України передбачено, що законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Таким чином, повноваження СЛЕД Держмитслужби на проведення експертизи в справах про порушення митних правил, в тому числі проведення товарознавчої експертизи із визначенням вартості вилученого майна, що є предметом правопорушення, закріплено Положенням про СЛЕД Держмитслужби, що відповідає вимогам МК України, з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 № 2658-ПІ(далі-Закон № 2658-ІІІ).

Нормативне врегулювання форми висновку, складеного експертами СЛЕД Держмитслужби за результатами експертизи предметів правопорушення з метою визначення їх вартості, визначено і підзаконним нормативно-правовим актом головного органу у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує Формування та реалізацію єдиної державної митної політики, а саме наказом Міністерства фінансів України від 02.12.2016 № 1058, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 26.12.2016 за №1693/29823.

Згідно п. 4 розділу III «Формування документації для проведення досліджень (аналізів. експертиз)» Порядку взаємодії структурних підрозділів та територіальних органів Державної фіскальної служби України із Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень ДФС під час проведення досліджень (аналізів, експертиз) затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.12.2016 N° 105, посадовою особою митниці було призначено експертизу та в постанові зазначені завдання для дослідження (аналізу, експертизи) які відповідали меті призначення експертизи та не виходили за межі компетенції та спеціальних знань експерта, оскільки передбачали лише визначення вартості предметів правопорушення.

Відповідно до пункту 3 Положення про СЛЕД Держмитслужби, затвердженого наказом Держмитслужби від 23.10.2019 № 18, у редакції наказу від 12.11.2019 № 29 (зі змінами), на СЛЕД Держмитслужби покладено завдання з проведення досліджень та здійснення експертної діяльності у митній сфері, а також здійснення відповідно до законодавства попередньої оцінки майна, вилученого, конфіскованого за порушення митного законодавства.

Отже, повноваження СЛЕД Держмитслужби на проведення експертизи в справах про порушення митних правил, в тому числі проведення товарознавчої експертизи із визначенням вартості вилученого майна, що є предметом правопорушення, закріплено Положенням про СЛЕД Держмитслужби, що відповідає вимогам МК України, з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 № 2658-ІІІ.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що висновок спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень від 03.10.2023 № -0849 у даній адміністративній справі виконано із дотриманням процедури, передбаченої наказом Міністерства фінансів України «Про затвердження порядку взаємодії структурних підрозділів та територіальних органів Державної фіскальної служби України із Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень ДФС під час проведення досліджень (аналізів, експертиз)» від 02.12.2016 № 1058.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» від 25.02.1994 року № 4038-ХІІ, судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Як вже було сказано, в межах провадження у справі про порушення митних правил з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення справи, може бути призначена не судова експертиза, яка проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, яким є Спеціалізована лабораторія з питань експертизи та досліджень Держмитслужби.

Таким чином, вірними є висновки суду першої інстанції, що висновок спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень від 03.10.2023 № -0849 проведений уповноваженим органом, відповідає вимогам закону, є належним та допустимим доказом.

При цьому, покликання позивача на те, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови, не було враховано фактури від 07.09.2023 р. за № 12 на загальну вартість 1872,30 євро та фактури від 16.09.2023 р. за № 11/2022 на загальну вартість 1815 євро, загальна вартість вилучених предметів 3687,30 євро, суд відхиляє, оскільки під час проведення митного огляду та складання протоколу про порушення митних правил, та винесення постанови про порушення митних правил від 17.10.2023 р. за № 1281/20900/23, Мельникович В.М. такі фактури для огляду не пред`являв, та їх походження не пояснив. За таких обставин суд вважає зазначені фактури неналежними доказами до уваги не приймає.

Крім того, суд звертає увагу на те, що представником позивача Бориславським А.Л. двічі при розгляді вказаної справи заявлялося клопотання про призначення товарознавчої експертизи, на вирішення якої ставилося запитання: яка вартість товару, вилученого згідно протоколу про порушення митних правил від 17.09.2023 року № 1281/20900/23 при перетині митного кордону України (станом на дату вилучення 17.09.2023 року). При цьому судом вказані клопотання представника позивача двічі задовільнялися, зокрема ухвалою від 11.01.2024 р. та ухвалою від 27.05.2024 р. При цьому, провадження у справі на час проведення такої експертизи зупинялося. Однак листами з Львівського НДІСЕ «Про направлення повідомлення про неможливість надання висновку» від 16.04.2024 р. та листом Львівського НДІСЕ «Про залишення без виконання» від 09.12.2024 р., вказані матеріали були повернуті до суду, з підстав, які свідчать про незацікавленість позивача у проведенні такої експертизи, зокрема через несплату ним її вартості.

Таким чином судом було вжито всі заходи для повного всебічного та об`єктивного встановлення істини у вказаному провадженні, зокрема щодо встановлення, за покликанням позивача можливої іншої вартості вилучених товарів під час проведення митного огляду Мельниковича В.М., однак жодних доказів того, що їх вартість є відмінною від вартості яка встановлена висновком від 03.10.2023 №-0849 складений СЛЕД Держмитслужби, в матеріалах справи позивачем не надано.

Нормами ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема і висновком експерта.

Таким чином, суд приходить до висновку, що Львівською митницею правомірно притягнуто гр. України ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 30 відсотків вартості цих товарів, на суму 163559,79 грн.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені позивачем в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Галицького районного суду м.Львова від 16 січня 2025 року у справі № 461/9584/23 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді О. І. Мікула
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 04 червня 2025 року.