Справа № 711/3169/25
Суддя: Позарецька С. М.
Дата ухвалення: 2025-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3169/25
Провадження №2/711/46/25
УХВАЛА

30 травня 2025 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді Позарецької С.М.

при секретарі: Буйновській А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

11.04.2025 до Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому він просить скасувати постанову № 649, винесену відносно нього начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.2101 КУпАП, і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. Крім того, просить стягнути на свою користь всі судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Також у позовній заяві позивач вказав про поважність причин пропуску строку звернення до суду із цим позовом і просить поновити цей процесуальний строк.

Ухвалою суду від 14.04.2025 поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до адміністративного суду з даним позовом, визнавши поважними причини пропуску таких строків. Позовну заяву прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у позовному провадженні з особливостями встановленими параграфом 2 глави 11 КАС України.

Відповідач відзив на позов не подав.

20.05.2025 до суду надійшло клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 236 КАС України. Своє клопотання обґрунтовує тим, що 23.04.2025 його призвано на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, зокрема проходження служби відбувається в ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином, у зв`язку з поставленими перед ним завданнями, на теперішній час, він не має можливості з об`єктивних причин виконувати та дотримуватись процесуальних прав та обов`язків, зокрема приймати участь в судовому засіданні, з метою повного з`ясування всіх обставин справи та надання особистих пояснень.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, хоча повідомлявся судом про час, дату та місце проведення розгляду справи у встановленому законом порядку. Водночас, 19.05.2025 позивачем подано до суду письмове клопотання про зупинення провадження у справі, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 236 КАС України, до припинення його перебування у складі Збройних Сил України або інших утвореннях відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

У судове засідання представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`явився, хоча повідомлявся судом про час, дату та місце проведення розгляду справи у встановленому законом порядку. Про причини неявки суду не повідомлено.

Враховуючи думку позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Підстави та порядок зупинення провадження в адміністративній справі визначені статтею 236 КАС України, якою передбачені як підстави обов`язкового зупинення провадження у справі так і випадки, коли суд має право зупинити провадження у справі, а також строки зупинення провадження у справі. Перелік підстав для зупинення провадження у справі передбачений статтею 236 КАС України є вичерпним.

Пунктом 5 частини першої статті 236 КАС України визначено, що суд зупиняє провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Судовий захист прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина. І саме держава бере на себе такий обов`язок відповідно до частини другої статті 55 Конституції України. Право на судовий захист передбачає і конкретні гарантії ефективного поновлення в правах шляхом здійснення правосуддя. Відсутність такої можливості обмежує це право. А за змістом частини другої статті 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану (рішення Конституційного Суду України від 07.05.2002 № 8-рп/2002).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (заява № 23786/02, рішення від 30.11.2006 ЄСПЛ у справі «Красношапка проти України»).

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Реалізація завдання адміністративного судочинства, визначеного статтею 2 КАС України, та ефективне поновлення порушеного (невизнаного, оспорюваного) права неможливе без дотримання судом встановлених законом строків розгляду та вирішення справи.

Частиною третьою статті 2 КАС України однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства визначено розумність строків розгляду справи судом.

Вимога щодо дотримання розумного строку розгляду справи спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту, а відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

Зупинення провадження по справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи у стані невизначеності, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/202 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Надалі неодноразово строк дії воєнного часу продовжувався і не скасовано до теперішнього часу.

За приписами пункту другого вказаного вище Указу військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування наказано запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Судом встановлено, що відповідно до довідки № 3964 від 25.04.2025, виданої заступником начальника відділу начальника відділення проходження служби особовим складом відділу кадрів ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_3 , - солдат ОСОБА_1 , який призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, дійсно проходить службу в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 23.04.2025 дотепер.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною третьою статті 2 цього Закону визначено, що громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Початок, призупинення і закінчення проходження військової служби визначено статтею 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Конструкція пункту 5 частини першої статті 236 КАС України дає підстави для висновку, що визначена ним підстава зупинення провадження пов`язана не із самою обставиною введення воєнного стану, а із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

При цьому, вказана вище норма має тимчасовий характер, тобто обмежується строком перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. За такої умови підстава для зупинення провадження у справі вичерпується тоді, коли припиняється участь сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Учасник справи може припинити участь у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції ще до припинення воєнного стану, якщо така можливість передбачена законодавством.

Наведене правове регулювання дозволяє дійти висновку, що норма пункту 5 частини першої статті 236 КАС України може бути застосована судами при вирішенні питання про зупинення провадження у справі у разі перебування фізичної особи, яка є стороною чи третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, до припинення перебування такої фізичної особи у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про доцільність зупинення провадження у цій справі до припинення перебування відповідача ОСОБА_1 у складі у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 236 КАС України, враховуючи те, що конструкція даної норми носить імперативний характер та покладає на суд саме обов`язок, а не право зупинити провадження у випадку перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Також судом враховуються обставини про те, що дійсно, у зв`язку з поставленими перед позивачем завданнями на теперішній час не має можливості з об`єктивних причин виконувати та дотримуватись процесуальних прав та обов`язків, зокрема брати участь в судовому засіданні, в той час, як в межах розгляду цієї справи, з метою повного з`ясування всіх обставин справи, в тому числі з метою надання пояснень у справі, необхідною умовою є його особиста участь.

Таким чином, обставини, на які посилається позивач у своїй заяві про зупинення провадження, свідчать про наявність достатніх підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені п. 5 ч. 1 ст. 236 КАС України.

Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, що висвітлені у постанові від 25.07.2024 у справі № 852/2а-2/24 (провадження № А/990/5/24).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 236, 248, 268, 269, 286 суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі задовольнити.

Зупинити провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, у зв`язку з перебуванням позивача ОСОБА_1 , як призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, у складі ІНФОРМАЦІЯ_3 , - до припинення його перебування у інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручення у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Повний текст ухвали виготовлений 02.06.2025.

Головуючий суддя С. М. Позарецька