Справа № 320/26757/25
Суддя: Білоноженко М.А.
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2025 року справа №320/26757/25

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Білоноженко М.А.,

розглянувши у приміщенні суду в м. Києві у порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи

за позовомГоловного управління Державної податкової служби у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52, )
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Фонд К-1» (03040, м. Київ, пр. Голосіївський, 70, кімната 412, ) Керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фонд К-1» Козлова Андрія Васильовича ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 )
провстановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи за межі України
встановив:

Головне управління Державної податкової служби у Закарпатській області звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фонд К-1» та Керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фонд К-1» ОСОБА_1 , в якому просило суд:

- винести судове рішення, яким встановити тимчасове обмеження у праві виїзду керівника ТОВ «Фонд К-1» () ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) за межі України до погашення податкового боргу в розмірі 1757395,22 грн або настання інших обставин, зазначених у пункті 87.14 статті 87 ПК України.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за товариством з обмеженою відповідальністю «Фонд К-1» на момент звернення до суду обліковується податковий борг у розмірі 1757395,22 грн, який виник з причин несплати податкових зобов`язань. Податковим органом на виконання абзацу першого пункту 95.3, абзацу другого пункту 95.5 статті 95 ПК України, вживались заходи на погашення податкового боргу відповідача шляхом стягнення коштів з рахунків відповідача як на підставі рішення суду, так і на підставі рішення керівника. Позивачем були вжиті дії по стягненню коштів з рахунків відповідача шляхом винесення платіжних інструкції за період з травня 2024 року по травень 2025 у загальній кількості 12 примірників. Однак, вказані заходи не призвели до погашення податкового боргу відповідача, через відсутність коштів на рахунках такого. З огляду на вказане, позивач звернувся до суду в порядку ст. 289-2 КАС України щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон керівнику боржника.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків до 30.05.2025 о 15:45.

Суд звертає увагу на той факт, що вказана ухвала була доставлена до електронного кабінету позивача лише о 16:19, що підтверджується довідкою з автоматизованої системи діловодства спеціалізованого суду.

Представником позивача подано заяву на виконання вимог ухвали 02 червня 2025 року, яка зареєстрована о 14:45.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, суд дійшов висновко, що недоліки позивачем усунуті, а тому наявні підстави для відкриття провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, з урахуванням особливостей встановлених статтею 289-2 Кодексу адміністративного судочинства, у судовому засіданні.

Судом вчинено дії щодо повідомлення відповідачів, за результатами чого було складено телефонограми.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фонд К-1» повідомлення не прийняло (оператор телефонного зв`язку повідомив, що номер не обслуговується).

Відповідач - Керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фонд К-1» Козлов Андрій Васильович повідомлення прийняв. В той же час, повідомив секретаря судового засідання про той факт, що останній вже як два місяці не працює на даному підприємстві, проте не зможе забезпечити явку уповноваженого представника, а також особисто в с/з не прибуде.

За таких обставин, суд вважає, що відповідно до ч. 11 ст. 126 КАС України копія ухвали від 27 травня 2025 року вручена відповідачам належним чином.

Відповідачі відзиви на позовну заяву не подали. Судом вжито достатніх заходів щодо належного повідомлення відповідачів про відкриття провадження у справі та надано достатній строк для подання відзиву на позовну заяву.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судовому засіданні, призначеному на 03.06.2024 на 16:30 судом зафіксовано відсутність прибуття до суду відповідачів або їх уповноважених представників.

Представник позивача подав клопотання про проведення судового засідання у його відсутність.

Враховуючи належне повідомлення сторін по справі, зважаючи на стислі строки розгляду даної категорії справ, судом здійснено розгляд справи в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням особливостей визначених статтею 289-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, доводи заяви та надані сторонами докази, суд дійшов наступного висновку.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фонд К-1», , внесене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за місцезнаходженням: 03040, м. Київ, пр. Голосіївський, буд. 70, кімната 412 та перебуває на обліку в контролюючому органі (ГуДПС у Закарпатській області), як платник податків та зборів за неосновним мiсцем облiку.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником товариства з обмеженою відповідальністю «Фонд К-1» є ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Дата призначення 14.06.2018 (згідно з Статутом).

За ТОВ «Фонд К-1» обліковується в межах попередньо вжитих заходів у порядку статті 95 Податкового кодексу України на погашення податкового боргу, непогашений податковий борг у розмірі 1757395,22 грн за платежем 18010600 «Орендна плата з юридичних осіб».

У зв`язку з несплатою узгоджених сум, Відповідачу на підставі пункту 59.1 статті 59 ПК України, виставлено податкову вимогу №0-0716 від 30.03.2023, яку надіслано відповідачу засобами поштового зв`язку, однак поштове відправлення повернулось 28.04.2023 згідно довідки Ф.20 на поштовому конверті.

На виконання абзацу першого пункту 95.3, абзацу другого пункту 95.5 статті 95 ПК України, позивачем вживались заходи на погашення податкового боргу відповідача шляхом стягнення коштів з рахунків відповідача як на підставі рішення суду так і на підставі рішення керівника.

Так, рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 30.04.2024 по справі №320/46835/23 стягнуто з ТОВ «Фонд К-1» податковий борг у розмірі 1028731,06 грн.

Також, рішенням заступника начальника Головного управління від 24.10.2024 за №236/4-0716 вирішено стягнути кошти з рахунків відповідача у розмірі 808840,32 грн.

Загальна сума вжитих заходів на погашення податкового боргу відповідача на підставі указаних рішень становить 1837571,38 грн (1028731,06 грн + 808840,32 грн).

На підставі указаних рішень були вжиті дії по стягненню коштів з рахунків Відповідача шляхом винесення інкасових доручень та платіжних інструкції за період з травня 2024 року по травень 2025 у загальній кількості 12 примірників. Однак, указані заходи не призвели до повного погашення податкового боргу відповідача, через відсутність коштів на рахунках такого.

Так, ураховуючи часткове погашення податкового боргу за рахунок самостійної сплати боржником, залишок непогашеного податкового боргу за указаним рішенням суду та рішенням від 24.10.2024 за №236/4-0716 становить 1757395,22 грн.

Зважаючи на те, що товариство з обмеженою відповідальністю «Фонд К-1» не погасило податкову заборгованість протягом 240 календарних днів з дати вручення платнику податків вимоги про сплату податкового боргу, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно із ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі Податковий кодекс, ПК України).

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За п. 36.1 ст. 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені Податковим кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 ПК України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Положеннями статті 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Верховною Радою України прийнято Закон України від 30.11.2021 №1914-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень», відповідно до якого, з 01 січня 2022 року набрали чинності положення Закону у частині встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника платника податків - боржника за межі України.

Згідно із п.п. 20.1.35 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючому органу надано право звертатися до суду щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівників юридичних осіб або постійних представництв нерезидентів-боржників за межі України у разі невиконання податкового обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань, що призвело до виникнення у такої юридичної особи або постійного представництва нерезидента податкового боргу.

Відповідно до п. 87.13 ст.87 ПК України, встановлено, що у разі несплати протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги суми податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень, контролюючий орган може звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України - до погашення такого податкового боргу.

Вимоги абзацу 1 цього пункту не застосовується у разі наявності зобов`язання держави стосовно повернення юридичній особі або постійному представництву нерезидента-боржника помилково та/або ж надміру сплачених грошових зобов`язань, бюджетного відшкодування податку на додану вартість, якщо загальна сума непогашеної заборгованості держави перед боржником дорівнює або перевищує суму податкового боргу такого боржника.

Тимчасове обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи чи постійного представництва нерезидента-боржника за межі України встановлюється як забезпечувальний захід виконання судового рішення або рішення керівника контролюючого органу про стягнення суми податкового боргу.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України регулює Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року №3857-XII.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він є керівником юридичної особи або постійного представництва нерезидента (згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру, наданими відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»), що не виконує встановленого Податковим кодексом України податкового обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань, що призвело до виникнення у такої юридичної особи або постійного представництва нерезидента податкового боргу в сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, та якщо такий податковий борг не сплачено протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, - до погашення суми такого податкового боргу, у зв`язку з яким таке обмеження встановлюється.

Відповідно до пункту 10 частини третьої статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» тимчасове обмеження права громадянина України на виїзд з України у випадках, передбачених частинами першою та шостою цієї статті, запроваджується в порядку, передбаченому законодавством. У разі запровадження такого обмеження орган, що його запровадив, в одноденний строк повідомляє про це громадянина України, стосовно якого запроваджено обмеження, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно із п. 87.14 ст.87 ПК України, закінчення дії тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника здійснюється у разі погашення суми податкового боргу, зазначеної у рішенні суду, у зв`язку з якою було застосовано таке обмеження, або у разі отримання інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про зміну керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника, або у разі початку судових процедур у справах про банкрутство стосовно такого боржника.

Системний аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що у разі несплати податкового боргу у сумі, що перевищує 1 мільйон гривень протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, податковим органом подається до суду за основним місцем реєстрації юридичної особи або постійного представництва нерезидента позовна заява про застосування судом тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі території України.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу тимчасового обмеження права громадян України на виїзд за межі території України визначені у статті 289-2 КАС України, частиною першою якої установлено, що у разі невиконання у встановлені Податковим кодексом України строки обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань юридичною особою або постійним представництвом нерезидента, що призвело до виникнення податкового боргу (заборгованості) у сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, та якщо такий податковий борг не сплачено протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, податковим органом подається до суду за основним місцем реєстрації юридичної особи або постійного представництва нерезидента позовна заява про застосування судом тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі території України.

Так, Верховний Суд у постанові від 09.11.2023 по справі № 160/5655/22, а також у постанові від 31.03.2025 у справі №160/5655/22 зазначає, що системний аналіз положень п. 87.13 ст. 87 ПК України та ч. 1 ст. 289-2 КАС України дає підстави для висновку, що у контролюючого органу виникає право на звернення до адміністративного суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи боржника за межі України після спливу 240 календарних днів з дня вручення такому платнику податків податкової вимоги на суму податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень.

Як вже встановлено судом, за товариством з обмеженою відповідальністю «Фонд К-1» обліковується податковий борг у сумі 1757395,22 грн., за платежем 18010600 «Орендна плата з юридичних осіб».

Відповідно до п. 59.1. ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно із п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі, якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

У зв`язку з несплатою узгоджених сум, відповідачу на підставі пункту 59.1 статті 59 ПК України, виставлено податкову вимогу №0-0716 від 30.03.2023, яку вручено відповідачу засобами поштового зв`язку 28.04.2023.

Згідно із п. 42.2 ст. 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до абз. 2 п. 42.5 ст. 42 ПК України, у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

На виконання абзацу першого пункту 95.3, абзацу другого пункту 95.5 статті 95 ПК України, позивачем вживались заходи на погашення податкового боргу відповідача шляхом стягнення коштів з рахунків відповідача як на підставі рішення суду так і на підставі рішення керівника.

Так, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30.04.2024 по справі №320/46835/23 стягнуто з ТОВ «Фонд К-1» податковий борг у розмірі 1028731,06 грн.

Рішення суду набрало законної сили 30.05.2024 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також рішенням заступника начальника Головного управління від 24.10.2024 за №236/4-0716 вирішено стягнути кошти з рахунків відповідача у розмірі 808840,32 грн.

Загальна сума вжитих заходів на погашення податкового боргу відповідача на підставі указаних рішень становить 1837571,38 грн (1028731,06 грн + 808840,32 грн).

На підставі вказаних рішень позивачем були вжиті дії по стягненню коштів з рахунків відповідача 1 шляхом винесення платіжних інструкції за період з травня 2024 року по травень 2025 у загальній кількості 12 примірників.

Однак, такі заходи не призвели до погашення податкового боргу відповідача 1 через відсутність коштів на рахунках такого.

Отже, на момент звернення контролюючого органу до суду, податковий борг Товариством з обмеженою відповідальністю «Фонд К-1» не сплачено. Докази вчинення будь-яких дій, спрямованих на погашення податкового боргу ТОВ «Фонд К-1» в матеріалах справи відсутні.

Обмеження для застосування тимчасового обмеження у праві виїзду керівника «Фонд К-1» у вигляді зобов`язання держави щодо повернення юридичній особі або постійному представництву нерезидента-боржника помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, бюджетного відшкодування податку на додану вартість, якщо загальна сума непогашеної заборгованості держави перед боржником дорівнює або перевищує суму податкового боргу такого боржника згідно абзацу другого частини пункту 87.13. статті 87 ПК України відсутні, що підтверджується листом управління оподаткування юридичних осіб Головного управління ДПС у Закарпатській області від 21.05.2025 за №3005/07-16-04-01-10.

Стосовно інформації, наданої Керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Фонд К-1» ОСОБА_1 , отриманої в ході здйіснення телефонограми, що останній не є керівником вказаного підприємства не знаходять свого підтвердження наявними в матеріалах справи доказами.

Так, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за ТОВ «Фонд К-1», реєстраційних даних контролюючого органу керівником указаного товариства є ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ). Дата призначення - 14.06.2018, станом на 03.06.2025 ОСОБА_1 є діючим керівником та підписантом ТОВ «Фонд К-1».

Крім цього, представником позивача долучено до матеріалів справи податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за квітень 2025 року, який поданий до ГУ ДПС у м. Києві 20 травня 2025, що підтверджується квитанцію №2, в якій наявна інформація про те, що вказані документи були підписані електронним цифровим підписом Козлова Андрія Васильовича, який визначений, як керівник ТОВ «Фонд К-1».

За таких обставин і правових підстав, суд погоджується з позицією податкового органу, що тимчасове обмеження у праві виїзду керівнику товариства з обмеженою відповідальністю «Фонд К-1» ОСОБА_1 за межі України слугуватиме забезпечувальним заходом сплати товариством з обмеженою відповідальністю «Фонд К-1» податкового боргу, тому вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки зазначених судових витрат судом не встановлено, то відсутні підстави для стягнення останніх з відповідача.

Керуючись статтями 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255,289-2, 295 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, буд. 52, код ЄДРПОУ ВП 44106694) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фонд К-1» (03040, м. Київ, пр. Голосіївський, 70, кімната 412, ), Керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фонд К-1» ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України - задовольнити.

Встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівнику товариства з обмеженою відповідальністю «Фонд К-1» (03040, м. Київ, пр. Голосіївський, 70, кімната 412, ) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до погашення податкового боргу в розмірі 1757395,22 грн, або настання інших обставин, зазначених у пункті 87.14 статті 87 ПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Білоноженко М.А.