Справа № 175/3657/25
Суддя: Озерянська Ж. М.
Дата ухвалення: 2025-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/3657/25
Провадження № 2-а/175/95/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2025 року Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Озерянської Ж.М.,

за участю секретаря Рожкової Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Слобожанське справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 №55-ССЗ від 11 березня 2025 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КупАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. Вказану постанову ОСОБА_1 вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на те, що жодних порушень правил військового обліку він не вчиняв.

Начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 надав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки останній порушив вимоги законодавства щодо правил військового обліку, тому 10 березня 2025 року було складено протокол за ч. 3 ст. 210 КупАП, а 11 березня 2025 року винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 17000 грн.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з відзивом на позов та дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 10 березня 2025 року офіцером ІНФОРМАЦІЯ_2 було складено протокол №1127ССЗ в якому зазначено, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (зі змінами та доповненнями), громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду. 06 листопада 2024 року Президентом України підписано Указ №4024-ІХ «Про продовження строку проведення мобілізації» на 90 діб. Військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив вимоги визначені у Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та 08 грудня 2024 року не прибув за викликом по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто в діях ОСОБА_1 присутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. В протоколі повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення на 17 березня 2025 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 . У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 власноручно розписався, надав пояснення про те, що повістку не отримував, тому не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Офіцеру ІНФОРМАЦІЯ_2 надано військово-обліковий документ в електронному вигляді, з якого вбачається, що ОСОБА_1 має відстрочку від призову на підставі п.8 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» до 09.05.2025 року.

Разом з тим, 11 березня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_4 Вольніковим винесено Постанову №55-ССЗ про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Зі змісту ст.9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП ).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ст. 7 КУпАП ).

Як передбачено ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, у Постанові №55-ССЗ про притягнення ОСОБА_1 зазначено, що військовозобов`язаному ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку було направлено повістку №1394643 про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 08 грудня 2024 року запаковану у спеціальному конверті «УКРПОШТИ» з відміткою «Повістка ТЦК вручити особисто». На конверті наявний круглий штемпель відділення пошти з датою 04.12.2024 року.

У повістці №1394643, на конверті з круглим штемпелем відділення пошти з датою 04.12.2024 року та Описі вкладення рекомендованого поштового відправлення чітко вказана адреса ОСОБА_1 як « АДРЕСА_1 ».

Однак, ОСОБА_1 мешкає за адресою: « АДРЕСА_2 ».

У своєму відзиві на позов начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 посилається на те, що ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 08 грудня 2024 року, на вказану дату не з`явився. Доказом належного повідомлення суду надано повернутий конверт з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Однак, в даному випадку зазначений вище конверт приймати як доказ належного повідомлення ОСОБА_1 про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 08 грудня 2024 року неможливо оскільки, таке повідомлення направлялося за невірною адресою, зокрема не вказано номер квартири де мешкає ОСОБА_1 , тому вважати ОСОБА_1 таким що був належним чином повідомлений про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 є помилковим.

Відтак, неявка ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 за повісткою на 08 грудня 2024 року не є умисною.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно зі ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до абзацу 5 п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно ст. 235 КупАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч. 3 ст. 210 КУпАП передбачено відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, в особливий період та тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд зауважує, що згідно п.1 ст. 247 КупАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Також суд звертає увагу на те, що у протоколі №1127ССЗ від 10 березня 2025 року, складеного офіцером ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначено про наявність в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та визначено розгляд справи про адміністративне правопорушення на 17 березня 2025 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що було повідомлено ОСОБА_1 .

Однак, 11 березня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_4 Вольніковим винесено Постанову №55-ССЗ про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн.

Розгляд справи не у визначений у протоколі строк, без повідомлення ОСОБА_1 про зміну дати такого розгляду також свідчить про порушення ІНФОРМАЦІЯ_4 вимог КУпАП при розгляді справи.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність подій та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 210 КупАП.

Судом також враховано надані стороною відповідача матеріали адміністративної справи, однак жодних доказів щодо факту вчинення інкримінованого правопорушення ОСОБА_1 суду не надано.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Як вбачається зі змісту ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе за наявності події адміністративного правопорушення та вини цієї особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами, на підставі своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи.

При цьому, виходячи із закріпленого в ч.4 ст.129 Конституції України принципу змагальності та рівності сторін у судочинстві, обов`язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається саме на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Тобто, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах стосовно оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Належними є докази, які містять інформацію відносно предмета доказування. Предметом же доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду певної справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною 3 ст.286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню та оскаржувану Постанову №55-ССЗ від 11 березня 2025 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. відповідно до ст.286 КАС України слід скасувати із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Стосовно строків звернення до суду суд зазначає наступне. Так, постанову №55-ССЗ від 11 березня 2025 року ОСОБА_1 отримав 12 березня 2025 року. Строк оскарження постанови 10 днів, останній день на оскарження припадає на 22 березня 2025 року. Дата підписання даного адміністративного позову 21 березня 2025 року. Позов відправлений до суду поштовим зв`язком 21 березня 2025 року, що підтверджується круглим штемпелем відділення пошти. Таким чином в даному випадку строк звернення до суду з даним адміністративним позовом позивачем порушено не було.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, судом встановлено, що позивачем було сплачено судовий збір у сумі 605,60 грн.

Отже, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то з відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню, на користь позивача, судовий збір в сумі 605,60 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 210, 235, 251, 253, 289 КУпАП України, ст.ст. 2, 5, 6, 9, 72-78, 241-248, 194, 205, 229, 250, 268, 286 КАС України, суд -,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову №55-ССЗ від 11 березня 2025 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення за порушення ч. 3 ст. 210 КУпАП у розмірі 17 000,00 грн. на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 , ко ЄДРПОУ - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 605 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення .У разі проголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в письмову провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Озерянська Ж.М.