Справа № 320/47331/23
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2025 року № 320/47331/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Колеснікової І.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом приватного підприємства «СТИСАН» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними дій, рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось приватне підприємство «СТИСАН» із позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просить суд:

- визнати дії Головного управління ДПС у місті Києві протиправними та скасувати рішення Головного управління ДПС у місті Києві №43227/6/26-15-07-05-07-07 від 18.07.2022 про відсутність підстав для застосування положень підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу XX «Перехідні положення» ПК України платником податків приватним підприємством «Стисан»;

- зобов`язати Головне управління ДПС у місті Києві визнати правомірність застосування спеціальних правил для підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлених підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу XX «Перехідні положення» ПК України, платником податків - приватним підприємством «Стисан».

Ухвалою суду від 19.12.2023 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Свої вимоги позивач мотивує безпідставністю оскаржуваного рішення та наявності визначених законом підстав для визнання правомірності застосування спеціальних правил для підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлених підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу XX «Перехідні положення» ПК України, платником податків - приватним підприємством «Стисан».

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, у наданому суду відзиві відповідач наголошує на їх безпідставності.

Такі доводи заперечені позивачем у наданій суду відповіді на відзив.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ПП «СТИСАН» є реальним суб`єктом господарської діяльності, зареєстрованим 22.07.2008 за юридичною адресою Україна, місто Київ, вул. Набережно-Лугова, буд. 6-А. Основний вид діяльності: роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (47.11).

17 червня 2022 року ПП «СТИСАН» на підставі пункту 69.28 Підрозділу 10 Розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України (далі - ПК України) звернулось до ГУ ДПС у м. Києві з повідомленням про втрату первинних документів із зазначенням обставин такої втрати та наданням доказів таких обставин.

За результатами розгляду даного повідомлення позивач отримав відповідь заступника начальника Головного управління ДПС у м. Києві Інни Якушко за вих. №43227/6/26-15-07-05-07-07 від 18.07.2022 про прийняте рішення про відсутність підстав для застосування положень пункту 69.28 Підрозділу 10 Розділу XX Перехідні положення ПК України у зв`язку із відсутністю переліку територій на який ведуться (велися) бойові дії, та територій, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської федерації, визначених Кабінетом Міністрів України.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 грудня 2021 року ПП «СТИСАН» уклало з ТОВ «Заворичі» () Договір оренди нежитлових приміщень, а саме: Приміщення №10 в будівлі А-2, загальною площею 9,3 м.кв., за адресою Київська обл., Броварський район, с. Заворичі, вул. Вокзальна, 38, для використання як складське приміщення для розміщення архіву документів.

Згідно наказу директора ПП «СТИСАН» від 01.12.2021 №01/12/21 «Про розміщення та зберігання первинних та інших документів» головним бухгалтером ОСОБА_1 у строк до 31.12.2021 було переміщено до вказаного приміщення №10 в будівлі А-2 архів первинної бухгалтерської та іншої документації за звітні періоди з 2008 по 2021 роки.

В подальшому даний Договір оренди був припинений внаслідок зміни власника нерухомого майна, - укладення ТОВ «Билайн» договору купівлі-продажу нерухомого майна від 15.02.2022, як наслідок, 15 лютого 2022 року був укладений договір оренди №15/02/22-А/1 щодо оренди нежитлового приміщення №10 площею 5.5 кв.м., яке розташоване в нежитловій будівлі А-2 майнового комплексу за адресою; Київська область, Броварський район, село Заворичі, вулиця Вокзальна, 38, із новим власником ТОВ «Билайн».

Отже з 31 грудня 2022 року архів первинної бухгалтерської та іншої документації за період з 23.07.2008 по 31.12.2021 роки позивача зберігався за адресою: приміщення №10 в нежитловій будівлі А-2, по вул. Вокзальній, буд. 38, село Заворичі Броварського району Київської області.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

У подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжувався, він є чинним і станом на час розгляду справи судом.

В той же час, внаслідок активних бойових дій військових підрозділів окупаційних військ росїї, обстрілу с. Заворичі у період з 24.02.2022 по 31.03.2022 було зруйновано нежитлову будівлю за адресою: вул. Вокзальна, 38, с. Заворичі, Броварського районну, Київської області, в якій, як зазначалось, позивач розміщував та зберігав архів первинних бухгалтерських документів, який було втрачено внаслідок руйнування та обвалу корпусу цієї будівлі.

Відповідно до матеріалів службового розслідування щодо втрати документів, комісією встановлено, що з 31 грудня 2021 року архів первинної бухгалтерської та іншої документації за період з 23.07.2008 по 31.12.2021 роки позивача зберігався за адресою: приміщення №10 в нежитлової будівлі А-2, по вул. Вокзальній, буд. 38, село Заворичі Броварського району Київської області. Зокрема, у вказаному приміщенні зберігались: «відомості про виплату грошей; накази про відрядження, накази про надання відпусток, з адміністративно-господарських питань; підстави до наказів; товарно-транспортні накладні: акти звірки взаєморозрахунків; заяви про надання відпусток, графіки надання відпусток; акти списання бланків суворої звітності; річні, квартальні, місячні бухгалтерські баланси; податкові накладні; реєстри податкових, накладних; річна та квартальна статистична звітність з основних напрямів діяльності; документи про інвентаризацію; листування про фінансово- господарську діяльність; акти приймання-здавання виконаних робіт; договори та угоди: /операційні, господарські, про послуги тощо; первинні документи і додатки до них, що фіксують факт виконання бухгалтерських операцій і є підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку та податкових документах /касові, банківські документи, ордери, повідомлення банків, переказні вимоги, виписки банків, корінці квитанцій, чекових книжок, наряди на роботу, акти про приймання, здавання, списання майна та матеріалів, квитанції і накладні з обліку товарно- матеріальних цінностей, авансові звіти тощо; табелі обліку використання робочого часу; декларації, що відображають звітність усіх платників податків та документи до них; звіти роздрібної торгівлі, Х-звіти, Z-звіти POS -терміналу та РРО; заявки на виконання робіт, тощо; листки непрацездатності; специфікація, калькуляція вартості, кошторис; рахунки-фактури, рахунки; накладні прибуткові, видаткові накладні; довіреності /у т.ч. анульовані; оборотні відомості; головні книги; книги обліку розрахункових операцій та стрічки контрольно касових апаратів, копії наказів з особового складу, основної діяльності; журнали реєстрації довіреностей, рахунків, ордерів, накладних; накази на встановлення цін».

В сою чергу, власника нежитлової будівлі за адресою: вул. Вокзальна, 38, с. Заворичі, Броварського районну, Київської області ТОВ «Билайн» визнаний потерпілим у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, за яким були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000970 від 15.05.2022.

Відповідно до пункту 69.28 Підрозділу 10 Розділу XX Перехідні положення ПК України установлено, що до платників податків/податкових агентів, які провадили діяльність на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України і не можуть пред`явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, як виняток із положень статті 44 цього Кодексу застосовуються спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності.

Підставами неможливості пред`явлення первинних документів є втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів або знаходження їх на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, у разі якщо їх неможливо вивезти або їх вивезення пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я платника податків, фізичних осіб чи неможливе у зв`язку з адміністративними перешкодами, встановленими органами влади.

У разі втрати та/або неможливості вивезення первинних документів платник податків/податковий агент подає до контролюючого органу в довільній формі повідомлення про неможливість вивезення первинних документів, підписане керівником підприємства та головним бухгалтером, в якому зазначаються: обставини, що призвели до втрати та/або неможливості вивезення первинних документів, податкові (звітні) періоди, а також загальний перелік первинних документів (за можливості - із зазначенням реквізитів).

Дані та показники податкової звітності платника податків/податкового агента за податкові (звітні) періоди, зазначені у повідомленні, не можуть бути піддані сумніву лише на підставі відсутності первинних документів. Подане повідомлення є також підставою для збереження витрат (включаючи витрати у зв`язку з придбанням цінних паперів/корпоративних прав) та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток (включаючи від`ємний фінансовий результат за операціями з цінними паперами/корпоративними правами), та/або податкового кредиту з податку на додану вартість, та/або суми від`ємного значення податку на додану вартість минулих податкових (звітних) періодів без наявності договірних, розрахункових, платіжних та інших первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Після подання до контролюючого органу повідомлення про неможливість вивезення первинних документів у зв`язку з їх знаходженням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, запроваджується мораторій на проведення документальних перевірок щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів.

Якщо після подання повідомлення про неможливість вивезення первинних документів платнику податків/податковому агенту стане відомо про втрату таких документів, такий платник податків/податковий агент зобов`язаний подати до контролюючого органу повідомлення про втрату первинних документів із зазначенням обставин такої втрати.

Платники податків/податкові агенти, які подали повідомлення про втрату первинних документів відповідно до цього підпункту, не підлягають перевірці контролюючим органом щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів, у тому числі після завершення дії воєнного стану.

Втрата документів, що не пов`язана з проведенням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, бойових дій, не надає права платнику податків/податковому агенту застосовувати положення цього підпункту.

Обов`язок доведення відсутності підстав для застосування положень цього підпункту покладається на контролюючий орган. Платник податків/податковий агент, який безпідставно застосував положення цього підпункту, вважається таким, що ухиляється від сплати податків, та несе відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

У разі відмови у застосуванні положень цього підпункту контролюючий орган не пізніше одного місяця з дати отримання відповідного повідомлення від платника податків/податкового агента видає вмотивоване рішення із зазначенням підстави та доказів такої відмови.

Рішення контролюючого органу може бути оскаржено в адміністративному чи судовому порядку. До винесення остаточного рішення по справі контролюючий орган не може піддавати сумніву показники податкової звітності, а також ініціювати проведення будь-якої перевірки платника податків/податкового агента щодо податкових (звітних) періодів, зазначених у відповідному повідомленні.

У податкових (звітних) періодах, зазначених у відповідному повідомленні, не може бути переглянуто у бік збільшення суми податкових зобов`язань з податків і зборів, задекларовані в податкових деклараціях за зазначені податкові (звітні) періоди, у бік збільшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток, задекларовані в податкових деклараціях/розрахунках за зазначені податкові (звітні) періоди, у бік збільшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, заявлені в податкових деклараціях за зазначені звітні періоди.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Як вже зазначалось, контролюючий орган мотивує відмову у застосуванні по відношенню до платника податків ПП «СТИСАН» положень п.п. 69.28 підрозділу 10 Перехідних положень ПКУ відсутністю переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, та територій, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Проте, суд зазначає, що обов`язок визначити такий перелік покладено на Кабінет Міністрів України, а не платника податків та, відповідно, зволікання з боку держави в особі її органів виконавчої влади не може бути підставою для порушення основоположного принципу правової держави - верховенства права та, як наслідок, законних прав ПП «СТИСАН».

Зокрема, рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2018 №1- р/2018 (справа № 1-6/2018) сформовано правову позицію щодо верховенства права, а саме - основними елементами конституційного принципу верховенства права є справедливість, рівність, правова визначеність. Конституційні та конвенційні принципи, на яких базується гарантія кожному прав і свобод осіб та їх реалізація, передбачають правові гарантії, правову визначеність і пов`язану з ними передбачуваність законодавчої політики, необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано (абзац третій пункту 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 №8-рп/2005). Принцип правової визначеності вимагає від законодавця чіткості, зрозумілості, однозначності правових норм, їх передбачуваності (прогнозованості) для забезпечення стабільного правового становища.

Так, 27 грудня 2022 року набув чинності наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року №309, яким було затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004.

Відповідно до даного переліку с. Заворичі Калитянської селищної територіальної громади Броварського району Київської області визначене, як тимчасово окуповані російською федерацією території України у період з 24 лютого 2022 року по 31 березня 2022 року.

Тобто, обставини ведення на території вказаного населеного пункту бойових дій у період з 24 лютого 2022 року по 31 березня 2022 року підтверджується у встановленому законом порядку.

У той же час, зазначені вище обставини (знищення та руйнування будівлі) та протиправні військові дії російської федерації внесені 05 травня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000970 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, а ТОВ «БИЛАЙН» постановою слідчого слідчої групи - заступником начальника відділення слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майором поліції Спориш Р.В від 15 травня 2022 року визнано потерпілим.

Відповідно до цієї постанови зазначається, що «представники підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, із застосуванням військової техніки та зброї, здійснили збройний напад на цивільних громадян, цивільні споруди та транспортні засоби, що перебували на території с. Заворичі Броварського району Київської області, допустивши порушення законів та звичаїв війни. Зокрема, останні 07.03.2022 та /4.03.2022 відкрили вогонь з невстановленої зброї ...по нежитловій будівлі ТОВ «Билайн», яка розташована за адресою: Київська область, Броварський район, с. Заворичі, вул.. Вокзальна, 38. За результатами потрапляння невстановлених предметів, ... знищено та пошкоджено належне ТОВ «Билайн» майно, а саме: ... корпус адміністративно-побутової будівлі...».

Таким чином, викладені вище обставини у своїй сукупності, на думку суду, свідчать про наявність законних підстав для застосування контролюючим органом по відношенню до позивача положень пункту 69.28 Підрозділу 10 Розділу XX Перехідні положення ПК України.

Таким чином, рішення ГУ ДПС у м. Києві №43227/6/26-15-07-05-07- 07 від 18.07.2022 про відсутність підстав для застосування положень підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу XX «Перехідні положення» ПК України є протиправним. При цьому, на думку суду, визнання протипрвним та скасування такого рішення є достатнім способом відновлення порушених прав позивача у контексті додатково заявлених ним вимог про визнання протиправними дій відповідача. Відповідно, останні, на думку суду, не підлягають задоволенню.

Що ж до вимог про зобов`язання відповідача вчинити певні дії, суд зазначає таке.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейським судом з прав людини у пункті 50 рішення від 13.01.2011 року (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" (case of Chuy kina v. Ukraine) (Заява № 28924/04) зазначено, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункті 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 ст. 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex у. Croatia), заява №5 8112/00, п. 45, від 10.07.2003, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic V. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ECHR 2002-П).

В даному випадку, на думку суду, зобов`язання відповідача визнати правомірність застосування спеціальних правил для підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлених підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу XX «Перехідні положення» ПК України, платником податків є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та є належним способом захисту порушеного права.

Суд зазначає, що дискреційними повноваженнями є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може». У такому випадку дійсно суд не може зобов`язати суб`єкта владних повноважень обрати один з правомірних варіантів поведінки, оскільки який би варіант реалізації повноважень не обрав відповідач, кожен з них буде правомірним, а тому це не порушує будь-чиїх прав.

Натомість у цій справі відповідні повноваження відповідача не є дискреційними, оскільки у разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов`язаний до вчинення конкретних дій. Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти на власний розсуд - розглянути заяву позивача, або ж ні. Визначальним є те, що у кожному конкретному випадку звернення особи із заявою, з урахуванням фактичних обставин, згідно з законом існує лише один правомірний варіант поведінки суб`єкта владних повноважень.

Як зазначено вище, викладена в оскаржуваному рішенні позиція відповідача є протиправною. Відповідно, оскільки законних підстав для відмови позивачу відповідачем наведено не було, суд доходить висновку про відсутність у відповідача повноважень діяти на власний розсуд. Отже і відсутні перешкоди у прийнятті рішення за наслідком розгляду заяви позивача.

Вказаний позивачем спосіб захисту порушеного права відповідає положенням КАС України, є належним та ефективним, забезпечує вирішення його питання без невиправданих зволікань.

Враховуючи наведене суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги позивача у наведеній частині.

Відповідно до статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваного рішення на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи зазначене, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 368, 00 грн (2 вимоги немайнового характеру, які задоволено судом) за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов приватного підприємства «СТИСАН» (04071, місто Київ, вулиця Набережно-Лугова, будинок 6-А; ) до Головного управління ДПС у м. Києві (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19; код ЄДРПОУ ВП 44116011) про визнання протиправними дій, рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у місті Києві №43227/6/26-15-07-05-07-07 від 18.07.2022.

Зобов`язати Головне управління ДПС у місті Києві визнати правомірність застосування до приватного підприємства «СТИСАН» спеціальних правил для підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлених підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь приватного підприємства «СТИСАН» понесені останнім судові витрати у розмірі 5 368, 00 грн (п`ять тисяч триста шістдесят вісім гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Колеснікова І.С.