Справа № 387/704/25
Суддя: Солоненко Т. В.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 387/704/25
Номер провадження по справі 2-а/387/16/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року смт Добровеличківка

Добровеличківський районний суд, Кіровоградської області у складі

головуючого судді Солоненко Т. В.

за участю секретаря судового засідання Косюг І.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в залі Добровеличківського районного суду Кіровоградської області справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушеннята закриття провадження по адміністративній справі

В С Т А Н О В И В:

До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 з вимогою скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 42 від 13 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 ч. 3 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вважає, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАп він не вчиняв. Так, виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 16.11.2024 по повістці, яка 01.11.2024 була направлена поштовим відправленням. Позивач стверджує, що такої повістки він не отримував, доказом чого є довідка з поштового відділення про причини повернення у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою. В листопаді 2024 року позивач був на заробітках у м. Кропивницький. З кінця листопада 2024 року позивач постійно знаходився по місцю реєстрації і міг бути виявлений. Крім того позивач зауважує, що на початку війни він звернувся в Добровеличківський воєнкомат щоб добровільно піти в ЗСУ, пройшов медичний огляд, надав свої анкетні дані, в тому числі і номер телефону. Також позивач заперечує той факт, що був присутній при розгляді справи про адміністративне правопорушенні та складанні протоколу, та відповідно наданні пояснень. Про те, що щодо нього винесено постанову про адміністративне правопорушення позивач дізнався 25.04.2025 із застосунку «ДІЯ», де виявив відкриття виконавчого провадження з виконання зазначеної постанови. Позивач звернувся до виконавчої служби та ознайомився з усіма документами, в тому числі і оскаржуваною постановою. Позивач, посилаючись на положення ст. 307 КУпАП, вказує, що постанова про накладення штрафу не може бути направлена для примусового виконання, оскільки вона не вручена йому. За наведеного, позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, визначеного ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відсутній будь-який умисел чи необережність до вчинення такого правопорушення, тому просить скасувати постанову за справою про адміністративне правопорушення № 42 від 13.02.2025, а провадження у справі закрити за відсутністю ознак та складу адміністративного правопорушення.

Поряд з цим, звертаючись до суду з даним адміністративним позовом позивач просить визнати поважними причини пропуску строку подання позовної заяви та поновити строк звернення до суду за захистом.

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 06.05.2025 за позовом позивача відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін. Перше судове засідання по справі призначено на 26.05.2025.

16.05.2025 від ІНФОРМАЦІЯ_3 до суду надійшов лист №6366 від 12.05.2025 з копіями матеріалів справи про адміністративне правопорушення №42.

З урахуванням вимог ст.ст.257-263 КАС України, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Враховуючи положення ст.9 КАС України якими в адміністративному судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав.

Станом на 26.05.2025 відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 правом на подання відзиву не скористався, тому, виходячи з приписів статтей 162, 175 КАС України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглядаючи дану справу, суд, з урахуванням ч. 1 ст. 7 КАС України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 13.02.2025. Вказана постанова після її винесення особисто ОСОБА_1 під підпис не вручалась та була направлена останньому засобами поштового зв`язку.

З наданих відповідачем копій матеріалів справи про адміністративне правопорушення № 42 неможливо встановити дату поштового відправлення оскаржуваної постанови на адресу позивача. При цьому вбачається, що постанова позивачем отримана не була.

З позовом про оскарження постанови позивач звернувся до суду 02.05.2025, про що свідчить відтиск штемпеля поштового зв`язку на конверті.

У клопотанні про поновлення строку на оскарження постанови позивач вказав, що про існування постанови йому стало відомо випадково. При перевірці даних в Монобанку у телефоні він побачив, що відносно нього відкрито виконавче провадження. У застосунку «ДІЯ» позивач побачив, що дійсно таке має місце, і 25.04.2025 звернувся до Добровеличківського відділу ДВС де його ознайомили з усіма документами і надали їх копії. До цього, виклику до ІНФОРМАЦІЯ_3 , копії протоколу, повідомлень про розгляд адміністративної справи, копії постанови він не одержував, при розгляді справи був відсутній .

Вказані обставини відповідачем не заперечуються та не спростовуються.

Відповідно до ч.1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, беручи до уваги те, що позивач не був обізнаний про розляд справи про адміністративне правопорушення, про наявність оскаржуваної постанови дізнався при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження, відкритого на виконання даної постанови, суд вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк на оскарження постанови за №42 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 13.02.2025, як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ч.1ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.7 КУАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно ст.245 КУАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014«Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

За змістом постанови №42 про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП від 13.02.2025, громадянин ОСОБА_1 порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме на з`явився 16.11.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 по повістці, яка 01.11.2024 була відправлена поштовим відправленням, про що свідчить довідка про причини повернення поштового відправлення. Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 , відповідно до підпункту 1 пункту 41 постанови КМУ №560 від 16.05.2024, був належним чином повідомлений про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 , також громадянин ОСОБА_1 , відповідно до пункту 23 постанови КМУ №560 від 16.05.2024, про поважні причини неприбуття у строк, визначений у повістці, не повідомив. На підставі вищевикладеного, громадянин ОСОБА_1 своїми діями ускладнив заходи по комплектуванню військових частин ЗСУ мобілізаційним ресурсом, чим порушив ч. 1, ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оборону», абз. 1 ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 2 ч. 10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», п.2 ч.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів додатку 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487. Громадянин ОСОБА_1 пояснив, що не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 у звязку з тим, що не отримував поштового відправлення. Враховуючи що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП, ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковник ОСОБА_2 постановив накласти на ОСОБА_1 шраф у сумі 17000 грн..

На виконання вимог ухвали суду від 06.05.2025 у даній справі, відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_4 надано копію справи №42 про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що 01.11.2024 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів було сформовано повістку № 957069, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зобов`язано з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 (за адресою: АДРЕСА_1 ) 16 листопада 2024 року на 09:00 годину для уточнення даних.

Формування повістки у такий спосіб відповідає пункту 30 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, відповідно до якого повістка може формуватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або оформлюватися на бланку, який заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

У разі формування повістки за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на повістку кваліфікований електронний підпис у день її формування.

Реєстраційний номер повістки фіксується в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Повістка про виклик ОСОБА_1 до відповідача була направлена ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до пункту 34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого / задекларованого місця проживання.

Судом встановлено, та не заперечується позивачем, адресою місця проживання позивача є: АДРЕСА_2 .

Згідно з п.73 Порядку інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді текстового повідомлення за номером телефону мобільного зв`язку, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а в разі відсутності номера телефону мобільного зв`язку - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланка повідомлення про надходження поштового відправлення або в інший спосіб, встановлений оператором поштового зв`язку.

Пунктом 86 Порядку передбачено, що у разі коли адресата (одержувача) неможливо поінформувати про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу за номером телефону мобільного зв`язку, зазначеним відправником у поштовій адресі, або шляхом надсилання повідомлення технічними засобами, визначеними оператором поштового зв`язку, до його абонентської поштової скриньки (у разі її наявності) вкладається повідомлення про надходження такого поштового відправлення, поштового переказу.

Відповідно до п.101 Порядку у разі невручення рекомендованого листа з позначками "Судова повістка", "Повістка ТЦК" або реєстрованого поштового відправлення з позначкою "Адміністративна послуга", такі відправлення разом з бланком повідомлення про вручення повертаються за зворотною адресою у порядку, визначеному в пунктах 81, 82, 83, 84, 91, 99 цих Правил, із зазначенням причини невручення.

Таким чином, положеннями вказаного Порядку визначено, зокрема, процедуру оповіщення.

Водночас суд враховує, що позивач заперечує факт його оповіщення.

Так, сформована 01.11.2024 та підписана кваліфікованим електронним підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 повістка була направлена 01.11.2024 ОСОБА_1 рекомендованим листом за № 914.

Відповідно до підпункту 2) пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання».

Як вбачається з довідки про причини повернення поштового відправлення за номером 914, повістка повернута до відповідача без вручення з зазначенням наступної підстави: «адресат відсутній за вказаною адресою». Суд зважає, що дату повернення достеменно встановити не представилось можливим, позаяк подана до суду копія довідки є неналежної якості (нечитабельна).

Поміж з тим, з поданих відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_6 документів, не видається за можливе встановити і день спроби вручення працівником відділення поштового зв`язку повістки ТЦК ОСОБА_1 ..

Поряд з цим, постановою КМУ №1147 від 08.10.2024 внесено зміни до Правил надання послуг поштового зв`язку.

Відтак, у п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку передбачено, зокрема, що «Рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».«Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника».

З наданої суду копії поштового відправлення №914 вбачається, що у розділі «адресат» зазначені лише прізвище, ім`я, по батькові ОСОБА_1 та його адреса, однак не зазначений номер його телефону, за яким працівник пошти мав би повідомити про надходження листа з позначкою «Повістка ТЦК». Конверт поштового відправлення з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення містять позначку повернення відправнику «адресат відсутній за вказаною адресою».

За висновками П`ятого апеляційного адміністративного суду, наведеними у постанові від 15.04.2025 у справі №511/4404/24 для притягнення особи до адміністративної відповідальності за неявку до ТЦК необхідна сукупність обставин: 1) направлення повістки за адресою, повідомленою військовозобов`язаним під час оновлення даних чи адресою реєстрації військовозобов`язаного, та 2) відомості про спробу вручити таку повістку особі, що матиме наслідком або вручення повістки без подальшої явки, або не вручення з причин відмови отримати повістку, або з причин відсутності адресата за такою адресою. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів повідомлення позивача за наявним номером телефону та/або вкладення до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», а залишення повідомлення у паркані не можна вважати належним способом повідомлення у розумінні вказаних норм чинного законодавства. На переконання апеляційного суду, вказане є суттєвим порушенням порядку надсилання та вручення поштової кореспонденції в даній категорії відправлень, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку.

Окрім того, повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Частиною 2 ст. 58 Конституції України передбачено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому суд керується також положеннями ч. 2ст. 71 КАС України, згідно яких в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд наголошує, що одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.11.2018 по справі № 524/5536/17, адміністративне провадження № К/9901/1403/17.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 18.07.2020 у справі №216/5226/16-а, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_6 належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення позивачем Правил військового обліку. Сама постанова без обґрунтування її доказами не дає підстав для висновку про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

У рекомендаціях № R (91) 1 Комітету Ради Європи Державам-Членам стосовно адміністративних санкцій від 13.02.1991р. рекомендовано керуватись у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Враховуючи постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, закон покладає на відповідача обов`язок довести законність та обґрунтованість прийнятого ним рішення, направленого на переслідування особи позивача в порядку КУпАП.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_6 не виконав обов`язку доведення правомірності прийнятого ним рішення.

З врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення відповідачем не надано.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується достатніми доказами, відповідачем в ході розгляду справи не доведено правомірність винесення постанови відносно позивача, відтак суд вважає за необхідне скасувати постанову та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 статтею 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на зазначене, сплачений позивачем судовий збір у сумі 605,60 грн. підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 73, 77, 121, 139, 241, 242, 244, 246, 255, 268-272, 286, 297 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити позивачу ОСОБА_1 строк для звернення з позовом до суду.

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушеннята закриття провадження по адміністративній справі задовольнити.

Скасувати постанову №42 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, винесену 13 лютого 2025 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Таїсія СОЛОНЕНКО