Справа № 640/29209/21
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2025-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

04 червня 2025 року Справа № 640/29209/21 провадження № ЗП/280/871/25 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116, ) про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення.

Окружним адміністративним судом міста Києва ухвалою від 22.10.2021 відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративні справи, які були передані до Київського окружного адміністративного суду та розподілені між суддями до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", але не розподілені між суддями, передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 152 та частини п`ятої статті 153 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Закону України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", з метою відновлення належного доступу громадян та юридичних осіб до правосуддя у публічно-правових спорах, наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 № 399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (далі - Порядок № 399).

На виконання положень Закону № 2825-IX та відповідно до Порядку № 399 справу передано на розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду.

03.04.2025 справа №640/29209/21 надійшла до Запорізького окружного адміністративного суду, після повторного автоматизованого розподілу справи між суддями, проведеного в порядку Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), справу передано на розгляд судді Запорізького окружного адміністративного суду Сіпаці Андрію Васильовичу.

Ухвалою від 04.04.2025 прийнято до провадження справу №640/29209/21 та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Позовну заяву мотивовано тим, що позивачу на праві власності належить автомобіль марки Maserati Levante, 2018 року випуску, з бензиновим двигуном об`ємом 2979 куб. см., реєстраційний номер НОМЕР_2 . Відповідачем згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та відповідно до підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України було прийнято податкове повідомлення-рішення від 06.09.2021 № 1-2651, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2021 рік в сумі 14 583,33 грн. Вважаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, представник позивача звернувся із даною позовною заявою до суду, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Заперечення проти позову викладено у відзиві на позовну заяву, зокрема вказано, що згідно з пп. 267.2.1. п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. ОСОБА_1 є власницею транспортного засобу марки MASERATI, модель - LEVANTE, об`єм двигуна - 2979 см. куб., тип пального - бензин, 2018 року випуску. Аналогічний транспортний засіб позивача міститься у Переліку легкових автомобілів, з року випуску яким минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2021 (звітного) року. Отже, підставою нарахування транспортного податку є право власності на легковий автомобіль, який є об`єктом оподаткування згідно пп. 267.2.1. п.267.2 ст. 267 ПК України. На підставі вищенаведеного представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги, судом встановлено наступне.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 позивач є власником транспортного засобу марки Maserati, моделі Levante, 2018 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 .

06.09.2021 відповідачем було прийняте податкове повідомлення-рішення форми «Ф» № 1-2651, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем «Транспортний податок з фізичних осіб» за 2021 рік у розмірі 14583,33 грн.

Не погоджуючись із спірним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно пп.14.1.157 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України(далі ПК України) податкове повідомлення-рішення - це письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Відповідно до п. 6.1 ст. 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету або на єдиний рахунок, що справляється з платників податку відповідно до ПК України.

Згідно до п. 8.1 ст. 8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

Відповідно до пп. 10.1.1 та 10.1.2 п. 10.1 ст. 10 ПК України до місцевих податків належать податок на майно та єдиний податок.

Згідно до п. 10.2 ст. 10 ПК України місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю, крім земельного податку за лісові землі).

Підпунктом 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України визначено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України є об`єктами оподаткування.

Так, відповідно до пп.267.2.1, п. 267.2, ст. 267 ПК України об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, заМетодикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального. Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Згідно положень п. 267.4 ст. 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України.

Відповідно до пп. 267.5.1 п. 267.5 ст. 267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно зі змістом пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку разом з детальним розрахунком суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному ст. 42ПК України, до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Абзацом 2 пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ПК України встановлено, що податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити, визначені в абзаці першому цього підпункту, що надсилаються платнику податку, повинні містити щодо кожного з об`єктів, зокрема, але не виключно, інформацію про транспортний засіб: марка, модель, об`єм циліндрів двигуна (куб. см), рік випуску та розмір ставки податку.

Слід зазначити, що Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженаПостановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року № 66«Про затвердження Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів та внесення змін у додатки 1 і 2 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів» (у редакціїПостанови Кабінету Міністрів України від 21.06.2017 р. № 428 «Про внесення змін до Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів»), (далі Методика), встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком.

Пунктом 2 Методики визначено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: С ср = Ц н х (Г / 100), де Ц н - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженогоПостановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року № 403 «Про затвердження Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів» (далі Порядок).

Згідно з п. 3 Методики джерелом інформації для визначення ціни нового автомобіля є офіційні прайс-листи виробників (дилерів).

Інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством «Держзовнішінформ» до Мінестерства економічного розвитку і торгівлі України, згідно п. 4 Методики.

Аналіз наведених положеньПК України, Методики та Порядку свідчить про те, що для визнання автомобіля об`єктом оподаткування транспортним податком з фізичних осіб до уваги береться, зокрема середньоринкова вартість такого автомобіля, яка визначається статистичними методами з урахуванням певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу та встановлюється виключно Мінестерством економічного розвитку і торгівлі України.

Відтак, перелік легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування у відповідному році (з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року), із зазначенням марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального, розміщується на офіційному веб-сайті центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі.

Обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, у той час як межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі розміщеної на офіційному веб-сайті Мінестерства економічного розвитку і торгівлі України інформації про автомобілі, які є об`єктом оподаткування транспортним податком.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 813/3965/17 (позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, № в Єдиному державному реєстрі судових рішень 74671110), від 29.03.2018 у справі № 820/4876/17 (позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, № в Єдиному державному реєстрі судових рішень 73081875).

Також слід зазначити, що Шостий апеляційний адміністративний суд у постанові від 21.12.2022 у справі № 640/20887/21, яка за предметом свого правового регулювання є аналогічною даному публічно-правовому спору, виснував про те, що згідно з Переліком легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2021 році, розміщеного на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, визначених Міністерством економічного розвитку і торгівлі України і розміщеного в мережі інтернет за відповідним посиланням, автомобілі марки Maserati представлені в наступних моделях, а саме:

- Maserati Levante S GranSport (2019) до 2 років 3,0 бензин;

- Maserati Levante GTS (2020) - Grigio Maratea - Cuoio до 3 років 3,0 бензин;

- Maserati Levante GTS (2020) - Bin Emozione - Rosso with Amman stitching до 4 років 3,0 бензин;

- Maserati Levante Trofeo до 5 років 3,0 бензин;

- Maserati Quattroporte до 1 року 3,0 бензин;

-Maserati GranTurismo (GT 4.2 AT) до 2 років 4,2 бензин;

- Maserati GranTurismo (GT S 4.7 AT) до 2 років 4,7 бензин;

- Maserati GranCabrio до 2 років 5,0 бензин.

Таким чином єдиним належним та допустимим доказом правомірності дій відповідача може бути наявність відомостей про автомобіль з такими характеристиками як у автомобіля позивача у вищенаведеному Переліку (позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, № в Єдиному державному реєстрі судових рішень 108015480).

Також слід наголосити, що положення ст. 4 ПК Українизакріплюють низку принципів, які повинні застосовуватися як на стадії встановлення податків, їх основних елементів, при внесенні змін до окремих елементів податку, так і на стадії застосування норм, якими визначений обов`язок сплати податку.

Серед принципів, проголошених у вказаній нормі, є, зокрема, презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу (пп.4.1.4. п. 4.1. ст. 4 ПК України).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 05.11.2018 у справі № 822/2687/17 (позов ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, № в Єдиному державному реєстрі судових рішень 77636854).

Верховний Суд в даному рішенні прийшов до висновку, що вирішення спору у цій справі на користь платника податків обумовлено як прогалиною у нормативному регулюванні вказаних правовідносин, так і положеннями податкового принципу презумпції правомірності рішень платника податків.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, судом встановлено, що 06.09.2021 відповідачем було прийняте податкове повідомлення-рішення форми «Ф» № 1-2651, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем «Транспортний податок з фізичних осіб» за 2021 рік у розмірі 14583,33 грн. При цьому, встановлено, об`єктом оподаткування є автомобіль марки Maserati, моделі Levante, 2018 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 , з об`ємом двигуна 2979 куб. см., тип пального бензин, власником якого є позивач.

Поряд з цим суд встановив, що технічні характеристики легкових автомобілів, зазначених у Переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2021 році не співпадають з технічними характеристиками автомобіля позивача, оскільки відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копія якого наявна в матеріалах справи, позивач є власником автомобіля марки MASERATI, модель LEVANTE, 2018 року випуску, тип пального «В» бензин, об`єм двигуна 2979 м. куб.

Отже, у контексті оцінки спірних правовідносин суд виходить із того, що оскільки автомобіль марки MASERATI, модель LEVANTE, 2018 року випуску, тип пального «В» бензин, об`єм двигуна 2979 м. куб. відсутній в Переліку автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2021 році, такий транспортний засіб, на переконання суду, не являється об`єктом оподаткування у 2021 році. Відтак, у відповідача були відсутні будь-які підстави для додаткового трактування критеріїв, необхідних для визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, оскільки щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщує Перелік автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який містить такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального. Тобто, контролюючий орган, отримавши від законодавця вичерпний перелік технічних характеристик, необхідних для надання автомобілю статусу об`єкта оподаткування, був позбавлений необхідності в більш ширшому його тлумаченні.

Належних та достатніх доказів зворотного відповідачем не надано.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача форми «Ф» № 1-2651 від 06.09.2021, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем «Транспортний податок з фізичних осіб» у розмірі 14583,33 грн., на переконання суду, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем обґрунтовано протиправність податкового повідомлення-рішення відповідача форми «Ф» № 1-2651 від 06.09.2021.

У свою чергу, суд вважає, що відповідач не надав суду докази на спростування обставин, якими позивач обґрунтував свої позовні вимоги.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення форми «Ф» № 1-2651 від 06.09.2021 є протиправним та підлягає скасуванню, а відтак, позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 6, 8 10, 14, 90, 139, 143, 241 246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116, ) про визнання протиправним та скасування рішення, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві форми «Ф» № 1-2651 від 06.09.2021, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем «Транспортний податок з фізичних осіб» у розмірі 14583,33 грн.

Судовий збір у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок) присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 04.06.2025.

Суддя А.В. Сіпака