Справа № 736/943/25
Суддя: Пархомчук Т. В.
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 736/943/25
Номер провадження 2-а/736/20/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2025 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді - Пархомчук Т.В.,

за участі секретаря Петренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці позивача ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішень суб`єкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 і просив визнати протиправними та скасувати постанову № 86 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУПАП від 16.02.2025 тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення штрафу в сумі 17000 грн., постанову № 87 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУПАП від 04.03.2025 тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення штрафу в сумі 25500 грн. Справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності є такими, що винесені протиправно, його вину у вчиненні адміністративних правопорушень не доведено. Повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 була направлена на адресу, за якою він давно вже не проживає, оскільки продав будинок за цією адресою. Від проходження медичного огляду у ВЛК не відмовлявся, вважає, що має право пройти такий огляд в медичному закладі за власним вибором,ів відповідачем не наведено чому саме в нічний час 12.02.2025 він мав поїхати до іншого міста для проходження військово-лікарської комісії.

Ухвалою суду від 28.04.2025 відкрито провадження у справі за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ відповідно до статей 268, 269, 286 КАС України. Цією ухвалою надано відповідачу п`ятнадцятиденний термін для подачі відзиву на позовну заяву.

Від ІНФОРМАЦІЯ_4 20.05.2025 надійшов відзив на позовну заяву в якому ТЦК та СП зазначив, що постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення є законними та не підлягають скасуванню. Відповідач вказує, що в порушення ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка). Відповідач вказує, що позивач як військовозобов`язаний не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 за повісткою №1152206 на 16.01.2025 надісланою через АТ «Укрпошта», а також в порушення ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» відмовився проходити військово-лікарську комісію. Направлення для проходження медичного огляду позивачем не оскаржувалось. Представник відповідача наполягала на тому, що постанови про накладення адміністративних стягнень є законними та не підлягають скасуванню, адже не кожен дефект певного адміністративного акта робить його неправомірним.

Позивач в судове засідання не з`явився про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_3 в судове засідання не з`явився, про час слухання справи повідомлений належним чином, у відзиві просив справу розглядати без участі представника ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заслухавши пояснення позивача, його представника, розглянувши додані до позовної заяви документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12.02.2025 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 86 від 12.02.2025, відповідно до якого 16.02.2025 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_1 встановлено, що громадянин ОСОБА_1 був належним чином оповіщений, але не прибув за повісткою №1152206 на 16.01.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим порушив вимоги абз. 8. ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час воєнного стану.

В протоколі зазначено, що громадянину ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10:45 год. 16.02.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Під цим записом в протоколі підпис ОСОБА_1 відсутній. В протоколі в якості доказів зазначено: копія посвідчення водія, повістка.

За наслідками розгляду протоколу № 86 від 16.02.2025 ТВО начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 16 лютого 2025 року було винесено постанову № 86, відповідно до якої громадянин ОСОБА_1 , 1990 року народження, винний у вчиненні адміністративного правопорушення та підлягає адміністративній відповідальності, передбаченій ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме порушення військовозобов`язаним ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в особливий період (воєнний стан, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022 (зі змінами), затверджений Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ та абз. 5 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»), а саме: належним чином був оповіщений про явку до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 16.01.2025, але не прибув у зазначений у повістці термін, чим порушив вимоги абз. 8 ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час дії воєнного стану. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність не виявлено. Майнової шкоди не заподіяно.

Цією постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Також, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 87 від 12.02.2025, відповідно до якого 12.02.2025 о 11 год. 10 хв. в кабінеті № 12 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_1 встановлено, що громадянин ОСОБА_1 відмовився від проходження військово-лікарської комісії, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

В протоколі зазначено, що громадянину ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 11:00 год. 16.02.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 . В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 від написання письмових пояснень та отримання примірника протоколу відмовився. Підпис про те, що позивачу відомо про час слухання справи про адміністративне правопорушення відсутній. В протоколі в якості доказів зазначено: копія посвідчення водія, повістка.

За наслідками розгляду вказаного протоколу, ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 16 лютого 2025 року було винесено постанову № 87, відповідно до якої громадянин ОСОБА_1 , 1990 року народження, винний у вчиненні адміністративного правопорушення та підлягає адміністративній відповідальності, передбаченій ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме порушення військовозобов`язаним абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (громадяни зобов`язані: проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово лікарської комісії) в особливий період (воєнний стан, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022 (зі змінами), затверджений Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ та абз. 5 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»), а саме: громадянин ОСОБА_1 , 1990 року народження відмовився проходити військово-лікарську комісію, чим порушив вимоги абз. 4 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час дії воєнного стану. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність не виявлено. Майнової шкоди не заподіяно.

Цією постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25500,00 грн.

Постанови № 86 та № 87 ОСОБА_1 вручені не були.

Як свідчать матеріали справи № 86 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності на ім`я ОСОБА_1 було складено повістку № 1152206 від 16.01.2025, відповідно до якої позивачу належить з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_1 , 16.01.2025 о 09:00.

ОСОБА_1 не отримав повістку від 13.11.2024, № 1152206 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 направлену рекомендованим листом на адресу вказану в повістці, оскільки проживає в с. Домашлин. Повістка повернулась до ІНФОРМАЦІЯ_3 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та за «закінченням терміну зберігання».

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Отже ця норма є банкетною та відсилає до законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

У частині 2 статті 19 Конституції закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 248 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

За правилами статті 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Згідно зі статтею 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання (ст. 279 КУпАП).

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено (ч. 1 ст. 285 КУпАП).

Виходячи із змісту вказаних норм, особа, яка здійснює розгляд справи про притягнення порушника до адміністративної відповідальності зобов`язана викласти у постанові за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, які визнані доведеними.

Водночас постанови керівника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 86 та № 87 від 16.02.2025 не містять в собі посилань на дату та час вчинення адміністративного правопорушення, не містять відомостей чи було розглянуто справи про адміністративні правопорушення у присутності порушника чи навпаки за його відсутності.

Також аналіз наведених норм, говорить про те, що особа, яка здійснює розгляд справи про притягнення порушника до адміністративної відповідальності зобов`язана викласти у постанові за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, які визнані доведеними та зазначити, якими доказами підтверджується факт вчинення адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувані постанови про притягнення ОСОБА_3 не містять в собі посилання на жодні докази винуватості позивача. Суд зазначає, що одним із джерел доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення. Однак, сам протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійними та беззаперечним доказом винуватості особи у вчиненні правопорушення, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали б сумнівів.

В протоколах № 86та № 87 від 12.02.2025 містяться посилання на додатки, а саме на копію посвідчення водія та повістку. Інші докази які б свідчили про вину позивача та були досліджені під час складення такого протоколу не вказані, навіть здійснена відеофіксація складення адміністративного матеріалу не фігурує в жодних матеріалах, не зазначено про акт відмові від проходження ВЛК. Посилання на повістку не містить конкретизації, яка саме повістка є підтвердженням вини ОСОБА_1 . Таких відомостей протоколи не містять. Як і не відображено жодного доказу на підтвердження вини позивача в постанові про накладення на нього адміністративних стягнень.

Отже, постанови керівника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 86 та 87 від 16.02.2025 не зазначають про жоден доказ зібраний ІНФОРМАЦІЯ_5 , який би підтверджував твердження зазначені в самих постановах, хоча обов`язок зібрання таких доказів покладений саме на ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно позиції Верховного Суду, викладеної в постановах № 428/2769/17 від 24.01.2019 та N 524/9716/16-а від 13.02.2020, особа, яка виносить постанову про притягнення до адміністративної відповідальності порушника має зазначити в цій постанові деталізований перелік доказів, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що постанова ІНФОРМАЦІЯ_3 не відповідає критерію доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, так як посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 не здійснено належний збір доказової бази. Суд критично ставиться до посилань представника ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо того, що не кожен дефект певного адміністративного акта, якими по своїй суті є протокол та постанова про адміністративне правопорушення, робить його неправомірним, адже в даному випадку йде мова про встановлення фактичних обставин та підтвердження належним чином винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, а не дріб`язковий, такий, який ні на що не впливає дефект форми та змісту оскаржуваних постанов.

Крім того, відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Отже, аналіз наведеної норми говорить про те, що ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковник ОСОБА_2 , розглядаючи одночасно справи про притягнення до адміністративної відповідальності позивача повинен був накласти стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто об`єднати розгляд справ та застосувати адміністративне стягнення за більш серйозне адміністративне правопорушення.

Щодо суті самого порушення то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються: 1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка; 2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку; 3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; 4) місце, день і час явки за викликом; 5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку; 6) реєстраційний номер повістки; 7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, далі Порядок № 560.

Згідно із п. 30-3 Порядку № 560 у разі надсилання повістки, сформованої за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення, на такому відправленні повинні зазначатися штриховий кодовий ідентифікатор оператора поштового зв`язку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається повістка.

В описі вкладення зазначається інформація про найменування поштового відправлення, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається поштове відправлення, найменування вкладення із кількістю аркушів, власне ім`я та прізвище керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, інформація про дату накладення кваліфікованого електронного підпису.

Пунктом 34 Порядку № 560 передбачено, що повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

Відповідно до п.п. 2 п. 41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Згідно із п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270 рекомендовані листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК.

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Пунктами 101, 102 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270 передбачено, що у разі неможливості вручення адресатам (одержувачам) поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом строку, що встановлюється оператором поштового зв`язку, відправлення EMS - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод.

Строк зберігання за заявою відправника/адресата (одержувача) і за додаткову плату може бути продовжений.

У разі невручення рекомендованого листа з позначками Судова повістка, Повістка ТЦК або реєстрованого поштового відправлення з позначкою Адміністративна послуга такі відправлення разом з бланком повідомлення про вручення повертаються за зворотною адресою у порядку, визначеному в пунктах 81, 82, 83, 84, 91, 99 цих Правил, із зазначенням причини невручення.

Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику, крім випадків, коли відправником надано розпорядження не повертати.

Повернення відправлень, від яких відмовився адресат або вручення яких неможливе, повинне здійснюватися негайно.

Аналіз наведених вище норм говорить про те, що повістка про виклик до ТЦК може бути надіслана засобами поштового зв`язку і вважається врученою у разі проставлення у поштовому повідомленні об`єктом поштового зв`язку відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних. При цьому правила надання поштових послуг регламентують дії поштових працівників таким чином, що у разі коли працівник відділення зв`язку не може вручити адресатові поштове повідомлення (відсутність адресата за адресою) він зобов`язаний повідомити адресата за номером телефону або вкласти в його поштову скриньку повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК. І в разі, якщо адресат не з`явиться до відділення поштового зв`язку за отримання повістки ТЦК протягом трьох днів, поштове повідомлення негайно повертається відправнику з позначкою адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується підписом працівника пошти з проставленням відбитка поштового пристрою.

В той же час пунктами 101, 102 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270 визначено, що у разі якщо поштове відправлення не отримується адресатом більше ніж 14 днів воно повертається відправнику у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Як свідчать матеріали справи повістка про виклик ОСОБА_1 № 1152206 від 16.01.2025 була направлена йому засобами поштового зв`язку і повернулась до ІНФОРМАЦІЯ_3 з двома відмітками, а саме «адресат відсутній за зазначеною адресою» та «за закінченням терміну зберігання».

При цьому встановити з якої причини дійсно повернулось відправлення не є за можливе, або це відправлення було повернене через 14 днів, відповідно до п. 101, 102 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270 за закінченням терміну зберігання, або ж у відповідності до п. 82 цих Правил можна вважати, що повістка вручена у спосіб передбачений Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Крім того, у порушення вимог п. 30-3 Порядку № 560 до матеріалів справи відповідачем не було додано опис вкладення до поштового відправлення, тобто об`єктивно оцінити, що було насправді запаковане в конверт у суду немає можливості.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку про те, що ІНФОРМАЦІЯ_5 не було дотримано порядку вручення ОСОБА_1 повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних.

Суд звертає увагу на те, що правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи. У п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 (заява №7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи те, що постанови про накладення адміністративних стягнень містять в собі недоліки, що свідчать про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушеннях, розгляд справи проведений із порушеннями норм КУпАП, зокрема порушник не був присутній під час винесення постанов про притягнення його до адміністративної відповідальності, що позбавило позивача можливості реалізувати надані йому права, зокрема права на захист, факт належного вручення позивачу повістки про виклик до ТЦК та СП не був підтверджений під час судового розгляду, суд приходить до висновку про протиправність постанов ІНФОРМАЦІЯ_3 № 86, 87 від 16.02.2025 та про необхідність їх скасування.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем його позовні вимоги обґрунтовані належним чином, а відповідачем не доведена правомірність своїх рішень.

З огляду на зазначене суд вказує на протиправність оскаржуваних постанов та на необхідність їх скасування і закриття провадження в справах.

Керуючись статтями 227, 241-243, 246, 250, 268, 269, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С ТА Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 від 16 лютого 2025 року № 86 у справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП і накладено штраф в розмірі 17000 грн.

Справу про адміністративне правопорушення № 86 стосовно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Визнати протиправною та скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 від 16 лютого 2025 року №87 у справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП і накладено штраф в розмірі 25500 грн.

Справу про адміністративне правопорушення № 87 стосовно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп. судового збору, сплачені відповідно до квитанції № 87 від 19.04.2025.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ).

Повне судове рішення складено 02.06.2025.

Суддя Т.В.Пархомчук