Справа № 473/1138/25
Суддя: Дерев'янко Л.Л.
Дата ухвалення: 2025-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 р. № 473/1138/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дерев`янко Л.Л. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ,

провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач) з вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не розгляду заяви позивача, отриманої 05.12.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 4 частини 3 статті 23 закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та неприйняття відповідного рішення за наслідками її розгляду;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути заяву ОСОБА_1 , отриманої 05.12.2024 року, про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 4 частини 3 статті 23 закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у спосіб, визначений Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що позивач є особою, яка на підставі пункту 4 частини 3 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не підлягає призову на військову службу під час мобілізації. У зв`язку з цим позивач звернувся із заявою до відповідача про надання відстрочки, однак відповідачем заява розглянута не була. Вказане, на думку позивача, свідчить про протиправну бездіяльність відповідача щодо розгляду заяви про надання йому відстрочки.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 березня 2025 року матеріали адміністративної справи № 473/1138/25 передано за підсудністю до Миколаївського окружного адміністративного суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2025 матеріали адміністративної справи № 473/1138/25 передано судді Дерев`янко Л.Л.

Ухвалою від 03.04.2025 суд прийняв адміністративну справу до свого провадження, визначив, що розгляд справи відбудеться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, встановив строки для подання сторонами заяви по суті.

Відповідач проти позову заперечив, у відзиві частково підтвердив обставини, викладені у позові, зокрема щодо подання позивачем заяви про надання відстрочки. Втім, відповідач зазначив, що за результатами розгляду заяви комісія з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки, оформлене протоколом № 51 від 10.12.2024. Відповідач стверджує, що позивачу надсилалось повідомлення від 11.12.2024 за вих. № 16690, проте документального підтвердження цьому відповідач надати не може, оскільки повідомлення направлялось поштовим відправленням «Укрпошти» стандарт. Відповідач просить відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що до поданої ним відповідачу заяви додано документи, які підтверджують його право на відстрочку. В повідомленні відповідача зазначено причину відмови відсутнє рішення про визнання особи безвісно зниклою за особливих обставин. Позивач вважає, що подання такого рішення не передбачено законодавством України. З огляду на це, на думку позивача, його заява відповідає вимогам закону і є належною підставою для оформлення відстрочки від призову.

Справу розглянуто в письмовому провадженні.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

Позивач перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 як військовозобов`язаний.

З копії заяви з`ясовано, що 02.12.2024 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання відстрочки від призову під час мобілізації на підставі пункту 4 частини 3 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а саме в зв`язку з тим, що рідний брат позивача, ОСОБА_2 , зник безвісті під час ведення бойових дій та виконання бойового (спеціального) завдання. До заяви було додано: корінець сповіщення № 777 від 20.11.2024 про зникнення безвісті, свідоцтва про народження позивача і ОСОБА_2 , витяг з Резерв+, паспорт позивача і ОСОБА_2 .

Вказана заява разом з підтверджуючими документами була надіслана на адресу відповідача через відділення Укрпошти цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Між сторонами не є спірним, що заява відповідачем отримана.

Відповіді на вищезазначену заяву від 02.12.2025 року та/або результатів його розгляду позивач, станом на момент звернення до суду, не отримував.

Водночас, з наданих позивачем доказів вбачається, що 10.12.2024 комісія з питань розгляду заяв про надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову служби під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 ухвалила рішення, оформлене протоколом № 51, про відмову позивачу у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Причини відмови: відсутнє рішення суду про визнання особи безвісті зниклою за особливих обставин. Ці відомості містяться також в повідомленні відповідача № 16690 від 11.12.2024.

Вважаючи свої права порушеними бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам суд враховує такі приписи законодавства.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25.03.1992 року № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-ХІІ).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року строком на 30 діб, що неодноразово продовжувався.

Строк дії воєнного часу неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України і діє, зокрема, на момент розгляду цієї справи.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України від 21.10.1993 року № 3543-XII "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (далі - Закон № 3543-XII).

Підстави звільнення від призову на військову службу під час мобілізації передбачені ст. 23 Законом № 3543-XII.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 23 Закону № 3543-XII, в редакції чинній на момент звернення до відповідача із заявою, передбачає, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані:

жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Згідно з ч.ч. 7, 8 ст. 23 Закону № 3543-XII перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки. Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлюватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на одну з вищезазначених відстрочок. Порядок оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за допомогою цього реєстру визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року № 154 (далі - Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до абз. 9 п. 11 Положення № 154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

Алгоритм отримання військовозобов`язаними особами відстрочки регламентовано Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560 (далі Порядок - № 560).

Відповідно до п.п. 56, 57 Порядку № 560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії.

Згідно з п. 58 Порядку № 560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Відповідно до п. 60 Порядку № 560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

Застосовуючи ці приписи до обставин справи суд зазначає наступне.

Позивач пов`язує порушення своїх прав з бездіяльністю відповідача щодо розгляду його заяви від 02.12.2024 і прийняття за результатами такого розгляду відповідного рішення.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що заява позивача про надання відстрочки від призову під час мобілізації вчасно була передана відповідачем на розгляд Комісії з питань розгляду заяв про надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову служби під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 . Так, з рішення цієї комісії від 10.12.2025, оформленого протоколом № 51, слідує, що заява розглянута з дотриманням семи днів з дати надходження.

Суд наголошує, що з огляду на предмет і підстави позову, в цій справі підлягають дослідженню і оцінці судом дії (бездіяльність) відповідача, пов`язані з дотриманням встановленої законодавством процедури щодо розгляду заяви про відстрочку, а не результат розгляду такої заяви.

Відтак, суд не оцінює рішення Комісії з питань розгляду заяв про надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову служби під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом № 51 від 10.12.2024 з точки зору його правомірності.

Суд нагадує, що предметом позову є бездіяльність відповідача щодо розгляду заяви позивача, для захисту порушеного права позивач просив зобов`язати розглянути заяву, яка надійшла до відповідача 05.12.2024.

Отже, суд відхиляє посилання позивача, викладенні у відповіді на відзив, про протиправність прийнятого рішення про відмову в оформленні відстрочки, як такі, що не мають значення по суті спору.

Суд зауважує, що позивач не позбавлений можливості ініціювати судовий розгляд щодо визнання протиправним і скасування рішення про відмову у наданні відстрочки, оскільки принаймні з відзиву відповідача йому стало відомо про таке рішення, за яким виникли інші відносини сторін.

Що стосується адміністративного позову, який розглядається судом в цій справі, суд зазначає, що підстави позову, а саме бездіяльність відповідача з розгляду заяви позивача від 02.12.2024 , не знайшла підтвердження матеріалами справи.

Суд вважає несуттєвим той факт, на який звернув увагу позивач у відповіді на відзив, що в протоколі № 51 від 10.12.2024 Комісія з питань розгляду заяв про надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову служби під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовляючи у наданні відстрочки, послалась на пункт 3 ч. 3 ст. 24 Закону № 3543-XII, хоча позивач в прохальній частині своєї заяви в якості правової підстави відстрочки вказував пункт 3 ч. 3 ст. 24 Закону № 3543-XII. Зазначена невідповідність не впливає на висновок, що заява позивача від 02.12.2024 розглянута по суті

Водночас, відповідачем не надано доказів своєчасного повідомлення позивача про результати розгляду заяви, як це передбачено абзацом 4 пункту 60 Порядку № 560. Так, за приписами цієї норми про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

Саме недотримання зазначених вимог призвело до необізнаності позивача про результат розгляду його заяви і звернення до суду.

За таких обставин, суд доходить висновку, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність про повідомлення позивача про прийняте рішення.

Отже, що основна позовна вимога підлягає задоволенню частково.

Оцінюючи вимоги позивача щодо способу захисту порушеного права, суд зазначає, що оскільки в ході розгляду справи, а саме з відзиву на позов, позивач вже дізнався про прийняте за результатами розгляду його заяви про відстрочку рішення, його право бути повідомленим про таке рішення вже поновлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Враховуючи часткове задоволення позову, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору, підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в частині, яку суд визначив в розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неповідомлення ОСОБА_1 про результат розгляду його заяви, отриманої 05.12.2024 року, про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 4 частини 3 статті 23 закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 605,60 грн.(шістсот п`ять гривень 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суддя Л.Л. Дерев`янко