Справа № 400/11496/24
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/11496/24

Головуючий в 1 інстанції: Величко А. В.

Місце ухвалення: м. Миколаїв

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А. І.

Ступакової І. Г.

при секретарі Потомському А. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одеса адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу від 19.11.2024 року № 586 в частині; зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , в якому з урахуванням зміни предмету позову просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.11.2024 року №586 (з основної діяльності) в частині призову та направлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для проходження військової служби за мобілізацією до військової частини НОМЕР_2 ;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виключити сержанта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року позов ОСОБА_1 - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.11.2024 року №586 (з основної діяльності) в частині призову та направлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для проходження військової служби за мобілізацією до військової частини НОМЕР_2 .

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення від проходження військової служби ОСОБА_1 та виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

05.03.25 представником ОСОБА_1 подано заяву про ухвалення додаткового рішення про судові витрати, а саме витрати на правничу допомогу.

Додатковим рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року заяву ОСОБА_1 про вирішення питання про судові витрати у справі №400/11496/24 - задоволено частково.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) судові витрати на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

В іншій частині заяви - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним додатковим рішенням суду, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення норм матеріального та процесуального права, та про те, що висновки суду про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу є непереконливими, немотивованими та такими, що спростовуються фактичними обставинами справи, а тому просить додаткове рішення скасувати й ухвалити нове рішення про задоволення заяви та стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 10000 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що представником позивача було зроблено великий обсяг роботи, вивчено та проаналізовано велику кількість документів з метою доведення суду протиправності прийнятого ІНФОРМАЦІЯ_3 наказу про мобілізацію позивача та направлення для проходження військової служби спершу до військової частини НОМЕР_2 , а потім до військової частини НОМЕР_1 . Для ефективного та належного захисту порушених прав позивача, адвокатом було подано заяву про зміну предмету позову, про заміну неналежного відповідача належним, що не може не свідчити про типовість та легкість даної справи та відсутність потреби у вивченні великої кількості документів. Суд першої інстанції, захистивши порушене права позивача шляхом задоволення позову в повному обсязі, допустив формальний підхід до оцінки наданих позивачем доказів витрат на правничу допомогу, зменшив їх розмір до неприпустимо низького рівня. Враховуючи зазначене, заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. є повністю обґрунтованим та співмірним зі складністю справи, безпосередньо пов`язаний з необхідністю захисту прав позивача в судовому порядку, підтверджений належними і допустимими доказами, та є розумним з урахуванням наданої представником позивача правничою допомогою.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Задовольняючи заяву про стягнення витрат на правову допомогу частково, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг) та ціною позову, а тому з урахуванням співмірності та пропорційності стягнув витрати на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Вивчивши матеріали справи, переглянувши рішення суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до статті 16 КАС України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За змістом пункту 1 частини 3 статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

На підставі частин 4-7 цієї статті КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За правилами частини 5 статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі № 816/2096/17 та у постанові від 16 травня 2019 року у справі № 823/2638/18.

Дослідивши вищезазначену заяву, колегія суддів зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вказана позиція узгоджується з позицією, викладено у постанові Верховного Суду по справі № 520/7431/19.

Так, в даному випадку, 29.11.2024 року між ОСОБА_2 , яка діє в інтересах свого батька ОСОБА_1 (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Юридична фірма "ВОКС ЛЕГУМ" в особі голови Магди Вікторії Анатоліївни укладено договір про надання правничої допомоги №29/11/2024-Б.

Згідно Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) від 18.02.2025 року адвокатом надано наступні послуги:

1. Ознайомлення з наданими Клієнтом документами щодо призову та направлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для проходження військової служби за мобілізацією до військової частини в особливий період, пошук та аналіз судової практики в аналогічній категорії справ для обрання ефективного та належного способу судового захисту 500 грн.;

2. Підготовка та подання до Миколаївського окружного адміністративного суду заяви про забезпечення позову до подання адміністративного позову 1 000,00 грн.;

3. Підготовка та подання Миколаївського окружного адміністративного суду адміністративного позову про визнання протиправним та скасування наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.11.2024 № 586 (з основної діяльності) в частині призову та направлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для проходження військової служби за мобілізацією до військової частини НОМЕР_2 ; зобов`язання військової частини НОМЕР_2 виключити сержанта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 3 000,00 грн.

4. Підготовка та подання до суду заяв по суті (відповідей на відзиви), додаткових пояснень (доказів), заяви про заміну неналежного відповідача військової частини НОМЕР_2 на належного військову частину НОМЕР_1 , заяви про зміну предмету позову під час розгляду адміністративної справи №400/11496/24 в Миколаївському окружному адміністративному суді 3 000,00 грн;

5. Підготовка та направлення адвокатського запиту до військової частини НОМЕР_1 з метою отримання копії наказу про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 500 грн.;

6. Представництво інтересів ОСОБА_1 в Миколаївському окружному адміністративному суді в судових засіданнях по справі №400/11496/24 в режимі відеоконференції 2 000,00 грн

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

У справі № 640/18402/19 (постанова від 28 грудня 2020 року) Верховний Суд дійшов висновку, що розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

При цьому, сукупний аналіз норм процесуального кодексу, якими врегульовано питання критеріїв визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу (статті 134, 139 КАС), дає підстави дійти висновку, що вирішення питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу по суті (розміру суми витрат, які підлягають відшкодуванню) є обов`язком суду, зокрема, шляхом надання оцінки доказам поданим стороною із застосуванням критеріїв визначених у статті 134,139 КАС України.

Так відповідно до усталеної практики Верховного Суду суд, вирішуючи питання про судові витрати та своєчасність подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, повинен враховувати, що:

- не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, а тому, вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та від 16.11.2022 у справі №922/1964/21);

- при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц);

- суд зобов`язаний оцінити розмір адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, колегія суддів дослідивши зміст наданих послуг з урахуванням складності справи та виконаної адвокатом роботи, приходить до висновку, що правнича допомога, яка складається із усного та письмового консультування клієнта, збирання доказів для підготовки позовної заяви за своєю природою входить до послуг зі складання позовної заяви, що передбачає вивчення та опрацювання необхідної кількості документів, аналіз законодавства та судової практики, підготовку правової позиції та узгодження її з Клієнтом.

При цьому, подання в подальшому заяв про заміну належного відповідача та зміну предмету позову, є такими що охоплюються поняттям підготовка та подання до суду позову та заяв по суті позовних вимог та подача таких заяв обґрунтована діями адвоката, які повинно було бути виправлено шляхом подачі вищевказаних заяв, а тому гонорар адвоката у розмірі 6000 грн. за ці послуги, в даній частині є завищеним.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням проведеної роботи, об`ємом наданих послуг адвокатом, під час надання позивачу правничої допомоги, кількістю та необхідністю складених процесуальних документів, співмірністю наданих послуг та витрат на правову допомогу, колегія суддів приходить до висновку, що стягненню на користь позивача підлягають витрати у розмірі 8000 грн., що за даних обставин є співмірним.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги позивача шляхом компенсації позивачу витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням принципів обґрунтованості, співмірності та пропорційності у розмірі 8 000,00 грн.

Згідно положень статті 317 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

За таких обставин, оскільки суд першої інстанції дійшов правильних висновків щодо наявності правових підстав для задоволення заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, проте судом першої інстанції не було враховано принципи обґрунтованості, співмірності та пропорційності, колегія суддів вважає, що судове рішення, відповідно до вимог ст. 317 КАС України, підлягає зміні в частині суми, яка підлягає стягненню з ІНФОРМАЦІЯ_1

Керуючись ст. ст. 308, 310, ст.315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Додаткове рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року змінити в частині визначення суми, яка підлягає стягненню.

Викласти резолютивну частину додаткового рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року в такій редакції:

«Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) судові витрати на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.»

В іншій частині додаткове рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України

Повний текст постанови складено та підписано 03 червня 2025 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова