Справа № 240/17390/24
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2025-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/17390/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Приходько Оксана Григорівна

Суддя-доповідач - Граб Л.С.

04 червня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Матохнюка Д.Б. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив:

- визнати протиправною відмову відповідача щодо здійснення нарахування пенсії по інвалідності в період з 01 червня 2022 року по 23 січня 2024 року;

- зобов`язати відповідача здійснити нарахування пенсії по інвалідності в період з 01 червня 2022 року по 23 січня 2024 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 29 березня 2024 року № 0600-0307-8/38510 про утримання переплати пенсій в розмірі 9660,10 грн за період з 01 червня 2022 року по 31 липня 2022 року;

- зобов`язати відповідача повернути кошти, утримані з його пенсії на підставі рішення від 29 березня 2024 року № 0600-0307-8/38510.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 05.03.2025 позов задоволено частково:

-визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо здійснення нарахування ОСОБА_1 пенсії по інвалідності в період з 01 серпня 2022 року до 23 січня 2024 року;

-зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити нарахування пенсії по інвалідності ОСОБА_1 за період з 01 серпня 2022 року до 23 січня 2024 року;

-визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, викладене у листі від 29 березня 2024 року № 0600-0307-8/38510 про утримання з ОСОБА_1 переплати пенсій в розмірі 9660,10 грн за період з 01 червня 2022 року до 31 липня 2022 року;

-зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повернути ОСОБА_1 кошти, утримані з його пенсії за період з 01 червня 2022 року до 31 липня 2022 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням в частині задоволення позову, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

За правилами п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі - Закону № 2262-XII).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ № 548483 від 15 травня 2019 року ОСОБА_1 встановлено інвалідність 3 групи внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, на строк з 07 травня 2019 року до 01 червня 2022 року, дата чергового переогляду 15 травня 2022 року.

На заяву позивача щодо перерахунку пенсії по інвалідності з 01 червня 2022 року до 01 січня 2024 року, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 08 серпня 2024 року № 19677-17322/З-02/8-0600/24 повідомило, що випискою з акту огляду МСЕК серії 12ААБ № 548483 від 15 травня 2019 року позивачу було встановлено інвалідність 3 групи до 31 травня 2022 року. Відповідно до виписки з акта огляду МСЕК серії 12 ААГ № 630873 від 13 березня 2024 року позивача визнано особою з інвалідністю 3 групи та поновлено виплату пенсії з дати встановлення інвалідності, а саме з 24 січня 2024 року. Відомостей про визнання позивача особою з інвалідністю за період з 01 червня 2022 року до 23 січня 2024 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не надходило. З 24 січня 2024 року пенсія виплачується у розмірі 8500,00 грн.

Крім того, листом від 29 березня 2024 року № 0600-0307-8/38510 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило про проведення стягнення надмірно виплачених коштів у порядку, встановленому чинним законодавством, у розмірі 9660,10 грн, що складає 20 % від суми пенсії з 01 травня 2024 року до повного погашення у зв`язку з перервою у інвалідності з 01 червня 2022 року до 31 липня 2022 року. Розмір пенсії з 01 квітня 2024 року становить 8500,00 грн.

Вищезазначене слугувало підставою для звернення позивачем до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про часткову обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Умови призначення пенсій по інвалідності визначені у статті 18 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII.

Згідно зі статтею 19 цього Закону групи і причини інвалідності, а також час її настання встановлюються медико-соціальними експертними комісіями, які діють на підставі положення про них, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Залежно від ступеня втрати працездатності особи з інвалідністю поділяються на три групи.

Статтею 26 Закону № 2262-XII визначено, що пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються на весь час інвалідності, встановленої медико-соціальною експертною комісією, а особам з інвалідністю, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - довічно. Повторний огляд цих осіб з інвалідністю провадиться лише за їх заявою.

Статтею 28 Закону № 2262-XII встановлено умови поновлення виплати пенсії в разі переривання інвалідності, за якими у разі порушення особою з інвалідністю з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом строку повторного огляду у медико-соціальних експертних комісіях виплата їй пенсії зупиняється, а при визнанні її знову особою з інвалідністю - поновлюється з дня зупинення, але не більш як за один місяць до дня повторного огляду.

В разі порушення особою з інвалідністю строку повторного огляду з поважної причини виплата їй пенсії поновлюється з дня зупинення, але не більш як за 3 роки до дня повторного огляду, якщо медико-соціальна експертна комісія визнає її за цей період особою з інвалідністю. Якщо за цих умов при повторному огляді встановлено іншу групу інвалідності (вищу або нижчу), пенсія за зазначений час виплачується за попередньою групою інвалідності.

Так, судом першої інстанції з`ясовано, що позивач отримував пенсію по інвалідності (3 група, захворювання пов`язане із захистом Батьківщини) з 07 травня 2019 року, з 01 червня 2022 року виплата якої призупинена у зв`язку із закінченням строку встановлення інвалідності. При цьому довідкою до акта огляду МСЕК серії 12ААБ № 548483 від 15 травня 2019 року ОСОБА_1 було встановлено інвалідність 3 групи до 31 травня 2022 року з черговим переоглядом 15 травня 2022 року.

Причину вчасного непроходження повторного огляду у медико-соціальній експертній комісії позивач пояснює призовом на військову службу по мобілізації з 25 лютого 2022 року, що підтверджується витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25 лютого 2022 року № 2 "Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації", згідно з яким молодшого сержанта ОСОБА_1 направлено для проходження військової служби у розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_2 від 08 квітня 2023 року № 7405/1 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України ОСОБА_1 у період з 06 серпня 2022 року по 16 вересня 2022 року, з 17 вересня 2022 року по 08 грудня 2022 року, з 31 січня 2023 року по 28 лютого 2023 року, з 11 березня 2023 року по т.ч. брав участь у відповідних оборонних заходах у АДРЕСА_1 .

Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 08 травня 2023 року № 132 молодшого сержанта ОСОБА_1 , призваного по мобілізації, командира автомобільного відділення взводу забезпечення роти забезпечення батальйону матеріального забезпечення Військової частини НОМЕР_2 , звільненого наказом командира НОМЕР_3 окремої механізованої бригади від 08 квітня 2023 року № 105-РС з військової служби у запас відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за підпунктом "г", з 08 травня 2023 року виключено зі списків особового складу військової частини.

Визначаючись у цьому спорі судом першої інстанції підставно враховано, що Закон № 2262-ХІІ окремо не регулює питання припинення виплати пенсії по інвалідності, що припадає як на період запровадження карантину, так і на період введення воєнного стану, надзвичайного стану в Україні, й неможливості проходження повторного огляду медико-соціальною експертною комісією у встановлений у попередньому акті огляду МСЕК строк.

Таке питання законодавець врегулював у Законі України від 18 жовтня 2022 року № 2682-IX "Про внесення змін до деяких законів України щодо захисту соціальних, трудових та інших прав фізичних осіб, у тому числі під час воєнного стану, та спрощення обліку робочих місць для осіб з інвалідністю", згідно з яким пункт 14-6 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV доповнено підпунктом 14-6.1 такого змісту:

"14-6.1. Для осіб з інвалідністю, яким призначено пенсію по інвалідності або пенсію у зв`язку з втратою годувальника, у яких строк припинення виплати такої пенсії припадає на період дії воєнного стану, надзвичайного стану в Україні, у разі неможливості проходження повторного огляду виплата пенсії продовжується до припинення або скасування воєнного стану, надзвичайного стану в Україні та протягом шести місяців після його припинення або скасування (для осіб, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятих на військову службу за контрактом у період воєнного стану - не менш як на весь строк їх військової служби). Якщо при повторному огляді особі з інвалідністю встановлено іншу групу (підгрупу) інвалідності, розмір пенсії, продовженої відповідно до цього пункту, переглядається з місяця, наступного за місяцем надходження висновку медико-соціальної експертизи до територіального органу Пенсійного фонду".

Ця норма прийнята та набула чинності після припинення виплати позивачу спірної пенсії (01 червня 2022 року), але таким чином ретроспективно урегульовано питання припинення пенсійних виплат у зв`язку з неможливістю повторного огляду на період дії воєнного стану, надзвичайного стану в Україні.

Наведене повною мірою узгоджується з тим, що згідно з пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30 березня 2022 року № 390 постанову Кабінету Міністрів України від 08 березня 2022 року № 225 "Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період дії воєнного стану на території України" (назва у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) доповнено пунктом 3 такого змісту:

"3. Повторний огляд, строк якого припав на період дії воєнного стану на території України, переноситься на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його припинення або скасування за умови неможливості направлення:

осіб з інвалідністю та осіб, яким встановлено ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках), лікарсько-консультативною комісією на медико-соціальну експертизу відповідно до Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317;

дітей з інвалідністю лікарем до лікарсько-консультативної комісії відповідно до Порядку встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2013 року № 917.

При цьому, інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд."

У своїх доводах ОСОБА_1 також посилається на те, що Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)" розділ XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV доповнено пунктом 14-6 такого змісту:

"14-6. У разі пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю".

Зважаючи на внесені у пенсійне законодавство зміни, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірне припинення пенсійної виплати позивача за період з 01 червня 2022 року до 23 січня 2024 року, що потребує поновлення та судового захисту шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу пенсію по інвалідності за окреслений період.

Щодо утримання переплати пенсії в розмірі 9660,10 грн за період з 01 червня 2022 року по 31 липня 2022 року, про що викладено у листі Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 29 березня 2024 року № 0600-0307-8/38510, колегія суддів вказує на таке.

Відповідно до статті 59 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відрахування з пенсій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей провадиться в порядку, встановленому частиною другою статті 50 Закону № 1058-IV.

Частиною 3 статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» закріплено, що з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім`ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду.

За правилами статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV, з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року №6-4, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за №374/7695 (далі Порядок №6-4).

У пункті 3 цього Порядку закріплено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вказаними нормами передбачено обов`язок позивача повідомляти відповідача про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, за невиконання якого передбачено відповідальність.

Виходячи зі змісту зазначених норм, сума пенсії, яка надміру виплачена, повертається пенсіонером або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку лише у двох випадках: коли вона виплачена внаслідок зловживань з боку пенсіонера або у разі подання страхувальником недостовірних відомостей.

Таким чином, діючим законодавством визначаються дві самостійні підстави для відшкодування зайво сплаченої пенсії, кожна з яких визначає суб`єкта, на якого покладається такий обов`язок в залежності від того, хто із цих суб`єктів вчинив відповідні дії, що призвели до такої зайвої сплати. У випадку зловживань з боку пенсіонера - обов`язок відшкодування може бути покладений на нього, а у випадку подання недостовірних відомостей страхувальником - обов`язок відшкодування зайвих виплат покладається на страхувальника.

При цьому, відповідальність може бути покладена на пенсіонера на підставі частини 1 статті 103 Закону №1788 виключно в наслідок зловживання з боку такої особи, яке може полягати, зокрема, в поданні ним документів з явно неправильними відомостями. Тобто, умовою є свідомі, активні та навмисні дії з боку пенсіонера, які призвели до надмірної виплати йому пенсії.

Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.

Отже, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20.05.2019 у справі №489/205/16-а, від 03.10.2019 у справі №487/3380/16-а, від 11.02.2020 у справі №761/41107/16-а, від 18.08.2020 у справі №638/10460/17, від 22.04.2021 у справі №688/742/17.

Судом першої інстанції встановлено, що внаслідок проведеного відповідачем перерахунку пенсії позивача, з 01 червня 2022 року до 31 липня 2022 року, утворилась надміру виплачена сума - 9660,10 грн.

Про наявність будь-яких зауважень до наданих позивачем документів, даних щодо зловживання з боку позивача при призначенні/перерахунку пенсії або подання ним недостовірних відомостей, відповідач суду не повідомив, доказів на підтвердження цього також не надав.

У оскаржуваному рішенні ГУ ПФУ в Житомирській області не наведено жодних обґрунтувань щодо наявності умислу позивача на отримання пенсії без законних для цього підстав.

Отже, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що оскільки під час розгляду справи не встановлено обставин, за яких допускається стягнення з пенсіонера зайво виплачених сум пенсій, а переплата пенсії відбулася внаслідок невиконання відповідачем своїх обов`язків відповідно до законодавства, то у Пенсійного фонду відсутні підстави для утримання з позивача надміру виплачених сум пенсій.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 березня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Матохнюк Д.Б. Сторчак В. Ю.