Справа № 120/789/25
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2025-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

05 червня 2025 р. Справа № 120/789/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Чернюк Алли Юріївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю, на думку позивача, дій відповідача щодо відмови в обчисленні її пенсії, із урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2022-2024 роки.

Ухвалою суду від 27.01.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

12.02.2025 року на адресу суду від представника Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог та зазначив, що Головне управління Пенсійного фонду у Вінницькій області є неналежним відповідачем.

Ухвалою від 19.02.2025 року залучено до участі в справі, як другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

04.03.2025 року співвідповідачем подано відзив на позовну заяву.

Ухвалою від 26.05.2025 року витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області належним чином засвідчені копії протоколу про призначення ОСОБА_1 пенсії від 19.02.2005 року та протоколів про переведення її на інший вид пенсії.

29.05.2025 року представником відповідача виконано вказану ухвалу суду, шляхом надання копій відповідних документів.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримувала пенсію за вислугу років з 19.02.2005 року по 12.02.2011 року, а з 13.05.2011 року її було переведено на пенсію за віком, що підтверджується протоколом про призначення пенсії №159962 від 10.03.2005 року та розпорядженням 159962 від 20.05.2011 року.

Відповідно до розпорядження 159962 від 02.08.2011 року позивача переведено з пенсії за віком на пенсію за вислугу років.

02.01.2025 року позивач звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про переведення на пенсію за віком, згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV, із урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2023-2024 роки.

Відповідну заяву за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, яке рішенням №21 від 08.01.2025 року відмовило у перерахунку пенсії.

Окрім того, листом Головного управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 02.01.2025 року позивача повідомлено, що в розрахунок середньомісячного заробітку врахована заробітна плата за період з 01.05.1991 року по 30.04.1996 року та з 01.07.200 року по 31.05.2011 року відповідно до довідки про заробітну плату 0,78672, який застосовано до проіндексованого показника середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 року 7994,47 грн.

Позивач, вважаючи, що пенсійним органом протиправно обчислено її пенсію із врахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 року, звернулася до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV (далі Закон - №1058-IV) пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 10 цього ж Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з пунктами 2, 16 розділу ХV Прикінцевих положень Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Частиною 3 статті 45 Закону №1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Суд зазначає, що переведенням з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії, що визначені законодавством (пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника).

Повторне призначення пенсії за віком за Законом №1058-ІV діючим законодавством не передбачено.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримувала пенсію за вислугу років з 19.02.2005 року по 12.02.2011 року, а з 13.05.2011 року її було переведено на пенсію за віком, що підтверджується протоколом про призначення пенсії №159962 від 10.03.2005 року та розпорядженням 159962 від 20.05.2011 року.

Відповідно до розпорядження 159962 від 02.08.2011 року позивача переведено з пенсії за віком на пенсію за вислугу років.

Вищезазначені обставини вказують на необґрунтованість доводів позивача про те, що пенсія відповідно до положень Закону №1058-IV їй призначається вперше.

В той же час, враховуючи, що позивачу вже призначалася пенсія за віком, підстави для повторного призначення відповідної пенсії відсутні, оскільки, як зазначалося судом, повторне призначення пенсії за віком за Законом №1058-ІV діючим законодавством не передбачено.

На підставі вищевказаного, суд дійшов висновку про те, що позивач як особа, якій вже було призначено пенсію за віком відповідно до положень Закону №1058-IV, не має права на повторне призначення того самого виду пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують зверненню за призначенням пенсії.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, Вінницька область, 21005, )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 поверх, м. Харків, 61022, )

Суддя Чернюк Алла Юріївна