Справа № 620/548/25
Суддя: Сергій КЛОПОТ
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2025 року Чернігів Справа № 620/548/25

Чернігівський окружний адміністративний суду складі:

головуючого судді Клопата С.Л.,

за участю секретаря Шевченко А.В.,

представника позивача Зубенка В.М.,

представник відповідача Франчука Я.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Ніжинський жиркомбінат" до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

У С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Ніжинський жиркомбінат" звернулось до суду з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та просить: визнати протиправним та скасувати в повному обсязі податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків форми «Р» від 15 жовтня 2024 року №2045/Ж10/31-00-07-02-02-05 щодо збільшення суми грошового зобов`язання податок на прибуток приватних підприємств в сумі 1 385 013 грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 339 503,25 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що висновки акту перевірки від 17.09.2024 №2183/Ж5/31-00-07-02-02/00373942, на підставі яких було винесено податкове повідомлення-рішення «Р» від 15 жовтня 2024 року №2045/Ж10/31-00-07-02-02-05 щодо збільшення суми грошового зобов`язання податок на прибуток приватних підприємств в сумі 1 385 013 грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 339 503,25 грн., є не об`єктивними, хибними та такими, що порушують норми діючого законодавства.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на заперечення, які викладені у відзиві на позовну заяву, що приєднаний до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 77.4 статті 77, пункту 82.1 статті 82, підпункту 69.35-2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового Кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI із змінами і доповненнями (далі - ПК України), плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2024 рік, на підставі наказу Центрального МУ ДПС по роботі з ВПП від 17.07.2024 № 350/Ж1, проведено планову виїзну документальну перевірку ПрАТ «НІЖИНСЬКИЙ ЖИРКОМБІНАТ з метою здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків і зборів, дотримання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2021 по 31.03.2024 та з метою контролю за правильністю нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2021 по 31.03.2024 відповідно до затвердженого плану, за результатами якої складено акт перевірки від 17.09.2024 №2183/Ж5/31-00-07-02- 02/00373942.

На підставі висновків акта перевірки Центральним МУ ДПС по роботі з ВПП, зокрема, прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.10.2024 №2045/Ж10/31-00- 07-02-02-25, яким збільшено податок на прибуток у сумі 1 358 013 грн. та застосовано штрафну санкція у розмірі 339 503,25 грн.

Не погоджуючись з повідомленням-рішенням Позивач оскаржив його до контролюючого органу вищого рівня - Державної податкової служби України.

Рішенням Державної податкової служби України від 24.12.2024 року №38601/6/99-00 06-01-01-06 податкове повідомлення-рішення Центрального МУ ДПС по роботі з ВПП залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Не погодившись з таким рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Перевіркою повноти визначення задекларованих ПрАТ «Ніжинський жиркомбінат» показників у рядку 01 Декларацій «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» за період з 01.10.2021 по 31.03.2024 встановлено його заниження на загальну суму 7 544 517,60 грн.

Кредиторська заборгованість у загальній сумі 7 544 517,60 грн. виникла за векселями виданими на адресу ТОВ «ФОРЕСТ САНРАЙЗ» ( ):

- вексель простий АА №2746829 на суму 314 397,60 грн. строком за пред`явленням, виданий 01.06.2020;

- вексель простий АА №2746830 на суму 3 812 400,00 грн. строком за пред`явленням, виданий 01.06.2020;

- вексель простий АА № 2746831 на суму 3 417 720,00 грн. строком за пред`явленням, виданий 01.06.2020.

Передача векселів підтверджується Актами прийому-передачі векселів від 01.06.2020 року:

- вексель простий АА № 2746829 на суму 314 397,60 грн., припиняється зобов`язання за Договором поставки № 2510 від 25.10.2018;

- вексель простий АА № 2746830 на суму 3812400,00 грн., припиняється зобов`язання за Договором поставки № 2911 від 29.11.2018;

- вексель простий АА № 2746831 на суму 3 417 720,00 грн., припиняється зобов`язання за Договором поставки №2712 від 27.12.2018.

Державну реєстрацію припинення ТОВ «ФОРЕСТ САНРАЙЗ» () проведено 24.03.2021 за № 010050055 на виконання Ухвали Господарського суду Запорізької області від 18.03.2021 по справі № 908/2651/20 про банкрутство ТОВ «ФОРЕСТ САНРАЙЗ» (), якою: затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, банкрута ліквідовано; провадження у справі закрито.

Векселі прості АА № 2746829 на суму 314 397,60 грн., АА № 2746830 на суму 3 812 400,00 грн., АА № 2746831 на суму 3 417 720,00 грн. до платежу не пред`явлено (строк 01.06.2021), провадження відносно господарських спорів про стягнення заборгованості за векселями за даними Єдиного державного реєстру судових рішень відсутні.

Обставини ліквідації ТОВ «ФОРЕСТ САНРАЙЗ» (код 40949294) та факт не пред`явлення векселя до платежу товариством не оспорюється.

Згідно із статтею 1 Закону України від 05.04.2001 № 2374-III «Про обіг векселів в Україні» (далі - Закон № 2374-III) законодавство України про обіг векселів складається із Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі (далі - Уніфікований закон), з урахуванням застережень, обумовлених додатком II до цієї Конвенції, та із Женевської конвенції 1930 року про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі, Женевської конвенції 1930 року про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів, Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки», Закону України «Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі», Закону України «Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі», Закону України «Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів», цього Закону та інших прийнятих згідно з ними актів законодавства України.

Відповідно до частини першої статті 14 Закону України від 23.02.2006 № 3480-IV «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» (у діючий в період взаємовідносин редакції, далі - Закон № 3480-IV), векселем є цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов`язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю).

Особливості видачі та обігу векселів, здійснення операцій з векселями, погашення вексельних зобов`язань та стягнення за векселями визначаються законом (частина третя статті 14 Закону № 3480-IV).

Відповідно до статті 4 Закону № 2374-III видавати переказні і прості векселі можна лише для оформлення грошового боргу за фактично поставлені товари, виконані роботи, надані послуги, за виключенням фінансових банківських векселів, векселів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та фінансових казначейських векселів.

На момент видачі переказного векселя особа, зазначена у векселі як трасат, або векселедавець простого векселя повинні мати перед трасантом та/або особою, якій чи за наказом якої повинен бути здійснений платіж, зобов`язання, сума якого має бути не меншою, ніж сума платежу за векселем.

Умова щодо проведення розрахунків із застосуванням векселів обов`язково відображається у відповідному договорі, який укладається в письмовій формі. У разі видачі (передачі) векселя відповідно до договору припиняються грошові зобов`язання щодо платежу за цим договором та виникають грошові зобов`язання щодо платежу за векселем.

Згідно зі статтею 77 Уніфікованого закону до простих векселів застосовуються такі ж положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів, а саме положення щодо: індосаменту (статті 11 - 20); строку платежу (статті 33 - 37); платежу (статті 38 - 42); права регресу у разі не платежу (статті 43 - 50, 52 - 54); платежу у порядку посередництва (статті 55, 59 - 63); копій (статті 67 і 68); змін (стаття 69); позовної давності (статті 70 і 71); неробочих днів, обчислення строків і заборони пільгових строків (статті 72, 73 і 74).

За нормою статті 78 Уніфікованого закону векселедавець простого векселя зобов`язаний так само, як акцептант за переказним векселем. Прості векселі зі строком платежу у визначений строк від пред`явлення повинні бути протягом строків, встановлених статтею 23, пред`явлені векселедавцю для відмітки. Перебіг строку починається від дати відмітки, підписаної векселедавцем на векселі. Відмова векселедавця зробити датовану відмітку повинна бути засвідчена протестом (стаття 25), дата якого є початком строку від пред`явлення.

Статтею 23 Уніфікованого закону визначено, що переказні векселі, які підлягають оплаті у визначений строк від пред`явлення, повинні бути пред`явлені для акцепту протягом одного року від дати їх складання. Трасант може скоротити цей строк або обумовити більш тривалий строк. Ці строки можуть бути скорочені індосантами.

Так само, статтею 33 Уніфікованого закону передбачено, що переказний вексель строком за пред`явленням підлягає оплаті при його пред`явленні. Він повинен бути пред`явлений для платежу протягом одного року від дати його складання.

Згідно із статтею 38 Уніфікованого закону держатель переказного векселя зі строком платежу на визначений день або у визначений строк від дати складання чи від пред`явлення повинен пред`явити вексель для платежу або в день, в який він підлягає оплаті, або в один із двох наступних робочих днів.

Тобто, зобов`язання сплатити за простим векселем строком за пред`явленням пов`язано із необхідністю його пред`явлення векселедержателем протягом одного року від дати його складання.

Оскільки векселі від 01.06.2020 року строком «за пред`явленням», які ПрАТ «НІЖИНСЬКИЙ ЖИРКОМБІНАТ» видав ТОВ «ФОРЕСТ САНРАЙЗ» (код 40949294), у передбачений статтями 23, 33 та 38 Уніфікованого закону строк їх пред`явлення для платежу (01.06.2021 року) не було пред`явлено трасату жодною особою, є всі підстави вважати відсутнім індосамент по них. Як наслідок, останнім та єдиним векселедержателем було ТОВ «ФОРЕСТ САНРАЙЗ», що припинено в березні 2021 року.

У відповідності до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За нормою статті 609 ЦК України зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Згідно із частиною 5 статті 104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Враховуючи наведене, наявність чинного судового рішення про ліквідацію банкрута ТОВ «ФОРЕСТ САНРАЙЗ» (код за ) та проведення державної реєстрації його припинення, є достатньою підставою для відображення в бухгалтерському обліку ПрАТ «НІЖИНСЬКИЙ ЖИРКОМБІНАТ» операції з припинення зобов`язання перед цим контрагентом за датою державної реєстрації його припинення.

Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України прибуток із джерелом походження з України та за її межами, визначається шляхом момент порушення коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Статтею 44 ПК України встановлено вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності.

Зокрема, згідно із пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 44.2 статті 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Статтею 2 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-XIV) визначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність.

Згідно із вимогами частини 2 статті 3 Закону № 996-XIV бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно із пунктом 1 статті 11 Закону № 996-XIV підприємства зобов`язані складати фінансову звітність на основі даних бухгалтерського обліку.

Регулювання питань методології бухгалтерського обліку та фінансової звітності здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері бухгалтерського обліку, затверджує національні положення (стандарти) бухгалтерського обліку, національні положення (стандарти) бухгалтерського обліку в державному секторі, інші нормативно-правові акти щодо ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності (частина 2 статті 6 Закону № 996-XIV).

Пунктом 8 розділу ІІ Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», що затверджено наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73 і зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.02.2013 за № 336/22868, (далі - НП(С)БО 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності»), у звіті про фінансові результати розкривається інформація про доходи, витрати, прибутки і збитки, інший сукупний дохід та сукупний дохід підприємства за звітний період.

Фінансова звітність повинна бути достовірною (правдивою). Інформація, наведена у фінансовій звітності, є достовірною (правдивою), якщо вона не містить помилок та перекручень, які здатні вплинути на рішення користувачів звітності (пункт 3 розділу ІІІ НП(С)БО 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності»).

При цьому, одним із основних принципів, на яких ґрунтуються бухгалтерський облік та фінансова звітність, є принцип повного висвітлення, який передбачає, що фінансова звітність повинна містити всю інформацію про фактичні та потенційні наслідки господарських операцій та подій, здатних вплинути на рішення, що приймаються на її основі (стаття 4 Закону № 996-XIV, абзац 7 пункту 6 Розділу III НП(С)БО 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності»).

Відповідно до статті 1 № 996-XIV, зобов`язання це заборгованість підприємства, що виникла внаслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому, як очікується, приведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди.

Згідно пункту 5 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», що затверджено наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 № 20 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 за № 85/4306 (зі змінами та доповненнями, далі - НП(С)БО 11 «Зобов`язання»), зобов`язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобов`язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду.

Аналогічно, в пункті 15 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», що затверджено наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за № 860/4153 (зі змінами та доповненнями, далі - НП(С)БО 15 «Дохід»), доходом визнається сума зобов`язання, яке не підлягає погашенню.

Відповідно до пункту 7 НП(С)БО 15 «Дохід» - дохід від списання кредиторської заборгованості включається до складу інших операційних доходів товариства.

Відповідно до пункту 137.4 статті 137 ПК України, податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік, а її показники розраховуються наростаючим підсумком.

З урахуванням того, що позивачем в податкових (звітних) періодах - півріччя та три квартали 2021 року не відображено операцію по списанню кредиторської заборгованості перед ТОВ «ФОРЕСТ САНРАЙЗ» (код 40949294), яке ліквідовано Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 18.03.2021 по справі № 908/2651/20 та державну реєстрацію припинення якого проведено 24.03.2021 за № 010050055, правомірно встановлено, що ПрАТ «НІЖИНСЬКИЙ ЖИРКОМБІНАТ», у порушення пункту 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, статті 609 ЦК України, статті 4 України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пункту 3 розділу ІІІ НП(С)БО 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», пункту 5 НП(С)БО 11 «Зобов`язання», пункту 15 НП(С)БО 15 «Дохід», занижено дохід на суму не нарахованого та невідображеного в бухгалтерському обліку доходу від списання кредиторської заборгованості за податковий (звітний) період - рік 2021 у розмірі 7 544 517,60 грн.

Від так, суд дійшов переконання, що висновок, викладений у акті документальної планової виїзної перевірки ПрАТ «НІЖИНСЬКИЙ ЖИРКОМБІНАТ» та прийняте податкове повідомлення-рішення 15.10.2024 №2183/Ж10/31-00-07-02-02-25 відповідають вимогам чинних нормативно - правових актів та є правомірним.

Враховуючи наведене, у задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства "Ніжинський жиркомбінат" необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства "Ніжинський жиркомбінат" (вул. Прилуцька, 2, м. Ніжин,Чернігівська обл., Ніжинський р-н,16601) до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Кошиця, 3, м.Киів,02068) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 04 червня 2025 року.

Суддя Сергій КЛОПОТ