Справа № 140/961/25
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2025-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року ЛуцькСправа № 140/961/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОВІСТ» до Хмельницької митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОВІСТ» (далі ТОВ «ЕКОВІСТ», позивач) до Хмельницької митниці, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці про коригування митної вартості товарів:

1) від 08.08.2024 №UA400000/2024/000179/2;

2) від 08.08.2024 №UA400000/2024/000180/2;

3) від 12.08.2024 №UA400030/2024/000007/2;

4) від 13.08.2024 №UA400030/2024/000008/2;

5) від 12.08.2024 №UA400030/2024/000005/2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з метою митного оформлення в режимі імпорту товару позивач подав до Хмельницької митниці митні декларації, в яких митну вартість товару визначено за основним методом - за ціною договору (контракту). Однак відповідач відмовив у митному оформленні товару за заявленою вартістю і прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 08.08.2024 №UA400000/2024/000179/2, від 08.08.2024 №UA400000/2024/000180/2, від 12.08.2024 №UA400030/2024/000007/2, від 13.08.2024 №UA400030/2024/000008/2, від 12.08.2024 №UA400030/2024/000005/2. При цьому митний орган дійшов висновку, що вартість товару, що ввозиться на митну територію України, не може бути визнана за вибраним декларантом методом з огляду на те, що подані документи, не містять усіх даних для підтвердження митної вартості та містять розбіжності.

Позивач не погоджується із такими рішеннями та зазначає, що для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару уповноваженою ним особою були подані передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України (далі - МК України) необхідні документи, які не містили в собі будь-яких розбіжностей, зазначених в частині третій статті 53 МК України (тобто чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, підтверджували ціну товару, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця), у зв`язку з чим давали можливість відповідачу визначити митну вартість товару за ціною договору (за основним методом).

Відтак, позивач вважає, що відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товарів, ознаки підробки та вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

Ухвалою суду від 17.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити. В обґрунтування цієї позиції вказав, що під час перевірки документів, поданих декларантом в митних цілях, встановлено розбіжності та неточності, відтак у митного органу виникли сумніви щодо достовірності заявленої митної вартості товару. Оскільки позивачем не було надано достатніх документів на запит митного органу, які б підтверджували або визначили кількісно і достовірно складові митної вартості, митна вартість не могла бути визначена за основним методом визначення митної вартості. У зв`язку з цим декларанта повідомлено про намір прийняття рішення про коригування митної вартості товару та після проведення консультацій із декларантом, зважаючи на неможливість застосування наступних методів визначення митної вартості з причини відсутності у митного органу та декларанта відповідної інформації, митну вартість згідно зі статтею 64 Митного кодексу України визначено за резервним методом.

З наведених підстав відповідач вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості є законним та обґрунтованим.

У відповіді на відзив позивач просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач просив відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.

14.08.2023 між ТзОВ «ЕКОВІСТ» (покупець) та фірмою Omnia Europe S.A. (продавець) було укладено контракт №11/08/2023 KROH, за умовами якого продавець приймає на себе зобов`язання поставити і передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити, на умовах цього контракту кукурудзяний крохмаль (OmniBond 100, OmniBond 150, OmniCat 135A) (код товару УКТ ЗЕД 1108), іменований надалі товар. Валюта контракту євро. Ціна товару за цим контрактом встановлюється в євро і вказується в специфікаціях до цього контракту. Товар поставляється продавцем покупцеві на узгоджених умовах, зазначених в специфікаціях, що додаються до цього контракту. Умови оплати 100% передплата. За домовленістю сторін умови оплати товару можуть бути змінені, що сторони фіксують в додатках/специфікаціях. Оплата здійснюється в євро шляхом банківського переказу грошових коштів з рахунку покупця на рахунок продавця, зазначений у даному контракті.

Додатковою угодою №1 від 31.08.2023 до контракту №11/08/2023 KROH від 14.08.2023 сторони внесли зміни до контракту, змінивши платіжні реквізити постачальника.

Додатковою угодою №2 від 06.12.2023 до контракту №11/08/2023 KROH від 14.08.2023 сторони доповнили розділ 1 контракту пунктом 1.3, за умовами якого покупець на підставі Декларації ексклюзивного дистриб`ютора від 15.08.2023 є офіційним ексклюзивним дистриб`ютором Omnia Europe S.A. (Румунія) в Україні з усіма правами та обов`язками, що випливають із цього.

Додатковою угодою №3 від 06.12.2023 до контракту було внесено зміни до розділу 2 контракту і вказано, що кількість товару, що поставляється за даним контрактом, становить 20 000 тон. Орієнтовна сума контракту становить 7 300 000,00 євро.

24.07.2024 сторони підписали специфікацію №23 до контракту на поставку кукурудзяного крохмалю Corn starch OmniBond 150 в кількості 850 т за ціною 355,00 євро за 1 т на загальну суму 301 750,00 євро, модифікованого катіонного крохмалю/(modified cationic corn starch) OmnіCat 145A, в кількості 44 т, за ціною 765 євро за 1 т на загальну суму 33 660,00 євро та кукурудзяного крохмалю Corn starch Ecovist 100 в кількості 22 т за ціною 355,00 євро за 1 т на загальну суму 7 810,00 євро, а всього на суму 343 220,00 євро.

На виконання умов контракту та специфікації від 24.07.2024 №23 до контракту позивач здійснив оплату на загальну суму 86 975,00 євро, що підтверджується swift-переказом від 30.07.2024.

Також на виконання умов контракту та специфікації від 24.07.2024 №23 до контракту позивач здійснив оплату на загальну суму 86 975,00 євро, що підтверджується swift-переказом від 30.07.2024.

08.08.2024 для митного оформлення в режимі імпорту ввезеного на територію України товару «натуральний кукурудзяний крохмаль OMNIBOND-150, у вигляді дрібного порошку білого кольору, чистий, без стороннього запаху, не містить у своєму складі генетично модифікованих організмів, не для харчової промисловості, використовується як клей у виробництві гофрокартону; розфасовано у паперові мішки по 25 кг; вага нето 22000 кг» декларант позивача подав МД №24UA72U9. До митної декларації додано: контракт від 14.08.2023 №11/08/2023 KROH; додаткові угоди від 31.08.2023 №1, від 06.12.2023 №2, від 06.12.2023 №3; специфікацію від 24.07.2024 №23; пакувальний лист від 05.08.2024 б/н; інвойс від 05.08.2024 №ОІ-008833; автотранспортна накладна від 05.08.2024 А 352971; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 від 05.08.2024 Y 0035904; банківський платіжний документ від 30.07.2024; декларацію країни відправлення №24ROCT1970U10040В7; договір про організацію перевезень автомобільним транспортом від 05.08.2024 №27/24/ЛВ; калькуляцію від 07.08.2024 №07/08-1; прайс-лист від 23.07.2024.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом в електронному повідомленні декларанту запропоновано подати такі документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

За результатами розгляду поданої декларантом митної декларації від 08.08.2024 МД №24UA72U9 та доданих до неї документів, відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 08.08.2024 №UA400000/2024/000179/2 та сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400030/2024/000113.

У графі 33 оскаржуваного рішення від 08.08.2024 №UA400000/2024/000179/2 зазначено, що за результатами перевірки встановлено, що заявлений декларантом рівень митної вартості товару не відповідає рівню митної вартості ідентичних товарів того ж виробника, тієї ж торгової марки, митне оформлення яких здійснено раніше; вартість товару відповідно до митної декларації вища від вартості, заявленої до митного оформлення; сума зазначена в платіжній інструкції не відповідає сумі, вказаній в специфікації №23 та вартості задекларованого товару; на одній із сторінок контракту від 14.08.2023 відсутній підпис продавця, передбачений формою даного документа; відповідно до довідки на транспортно-експедиційні витрати, вартість перевезення вантажу за 1 км до кордону України значно нижча ніж вартість після кордону (тариф на перевезення до кордону складає 50,1 грн/км, після кордону України 86,83 грн/км). При цьому до митного оформлення не надано належного підтвердження витрат на транспортування. Зазначене в рахунку-фактурі замовлення на закупівлю (додаток) не подано до митного оформлення; згідно додаткової угоди №2 від 06.12.2023 до Контракту №11/08/2023 KROH від 14.08.2023 додано пункт 1.3 «покупець на підставі Декларації ексклюзивного дистриб`ютора від 15.08.2023 є офіційним ексклюзивним дистриб`ютором Omnia Europe S.А. (Румунія) в Україні з усіма правами та обов`язками, що випливають з цього». Однак, до митного оформлення надано специфікацію №23 від 24.07.2024, в якій зазначено ціну 355 євро за тонну, яка діє для ексклюзивного дистриб`ютора, але дистриб`юторство ТзОВ «Ековіст» не підтверджено документально відповідно до законодавства. Крім того згідно даного доповнення покупець зобов`язаний купувати щомісячно певну кількість товару. При цьому, інформації щодо поставок за даним контрактом не надано. При цьому, інформації щодо поставок за даним контрактом не надано. Подані до митного оформлення документи не містять усіх визначених частиною десятою статті 58 МК України числових значень складових митної вартості, зокрема належним чином підтверджених витрат на транспортування товарів.

У зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта), митну вартість товару визначено за резервним методом згідно з статтею 64 МК України за МД №24UA18U1 від 17.06.2024.

Крім того, 08.08.2024 для митного оформлення в режимі імпорту ввезеного на територію України товару «натуральний кукурудзяний крохмаль OMNIBOND-150, у вигляді дрібного порошку білого кольору, чистий, без стороннього запаху, не містить у своєму складі генетично модифікованих організмів, не для харчової промисловості, використовується як клей у картонно-паперовій промисловості; розфасовано у мішки біг-беги по 1000 кг; вага нето 22000 кг» декларант позивача подав МД №24UA77U4. До митної декларації додано: контракт від 14.08.2023 №11/08/2023 KROH; додаткові угоди від 31.08.2023 №1, від 06.12.2023 №2, від 06.12.2023 №3; специфікацію від 24.07.2024 №23; пакувальний лист від 05.08.2024 б/н; інвойс від 05.08.2024 №ОІ-008837; автотранспортна накладна від 05.08.2024 А 352970; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 від 05.08.2024 Y 0035907; банківський платіжний документ від 30.07.2024; декларацію країни відправлення №24ROCT1970S10060В4; договір про організацію перевезень автомобільним транспортом від 05.08.2024 №27/24/ЛВ; калькуляцію від 07.08.2024 №07/08-2; прайс-лист від 23.07.2024.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом в електронному повідомленні декларанту запропоновано подати такі документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

За результатами розгляду поданої декларантом митної декларації від 26.08.2024 №24UA76U8 та доданих до неї документів, відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 08.08.2024 №UA400030/2024/000180/2 та сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400030/2024/000114.

У графі 33 оскаржуваного рішення від 08.08.2024 №UA400030/2024/000180/2 зазначено, що за результатами перевірки встановлено, що заявлений декларантом рівень митної вартості товару не відповідає рівню митної вартості ідентичних товарів того ж виробника, тієї ж торгової марки, митне оформлення яких здійснено раніше; вартість товару відповідно до митної декларації вища від вартості, заявленої до митного оформлення; сума зазначена в платіжній інструкції не відповідає сумі, вказаній в специфікації №23 та вартості задекларованого товару; на одній із сторінок контракту від 14.08.2023 відсутній підпис продавця, передбачений формою даного документа; відповідно до довідки на транспортно-експедиційні витрати, вартість перевезення вантажу за 1 км до кордону України значно нижча ніж вартість після кордону (тариф на перевезення до кордону складає 50,1 грн/км, після кордону України 86,83 грн/км). При цьому до митного оформлення не надано належного підтвердження витрат на транспортування. Зазначене в рахунку-фактурі замовлення на закупівлю (додаток) не подано до митного оформлення; згідно додаткової угоди №2 від 06.12.2023 до Контракту №11/08/2023 KROH від 14.08.2023 додано пункт 1.3 «покупець на підставі Декларації ексклюзивного дистриб`ютора від 15.08.2023 є офіційним ексклюзивним дистриб`ютором Omnia Europe S.А. (Румунія) в Україні з усіма правами та обов`язками, що випливають з цього». Однак, до митного оформлення надано специфікацію №23 від 24.07.2024, в якій зазначено ціну 355 євро за тонну, яка діє для ексклюзивного дистриб`ютора, але дистриб`юторство ТзОВ «Ековіст» не підтверджено документально відповідно до законодавства. Крім того згідно даного доповнення покупець зобов`язаний купувати щомісячно певну кількість товару. При цьому, інформації щодо поставок за даним контрактом не надано. При цьому, інформації щодо поставок за даним контрактом не надано. Подані до митного оформлення документи не містять усіх визначених частиною десятою статті 58 МК України числових значень складових митної вартості, зокрема належним чином підтверджених витрат на транспортування товарів.

У зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта), митну вартість товару визначено за резервним методом згідно з статтею 64 МК України за МД №24UA18U1 від 17.06.2024.

Також, 12.08.2024 для митного оформлення в режимі імпорту ввезеного на територію України товару «натуральний кукурудзяний крохмаль OMNIBOND-150, у вигляді дрібного порошку білого кольору, чистий, без стороннього запаху, не містить у своєму складі генетично модифікованих організмів, не для харчової промисловості, використовується як клей у картонно-паперовій промисловості; розфасовано у мішки біг-беги по 1000 кг; вага нето 22000 кг» декларант позивача подав МД №24UA39U1. До митної декларації додано: контракт від 14.08.2023 №11/08/2023 KROH; додаткові угоди від 14.08.2023 №1, від 06.12.2023 №2, від 06.12.2023 №3; специфікацію від 24.07.2024 №23; пакувальний лист від 07.08.2024 б/н; інвойс від 07.08.2024 №ОІ-008878; банківський платіжний документ від 30.07.2024; сертифікат з перевезення товару №Y 0035917; декларацію країни відправлення №24ROCT1970С10313B5; договір про організацію перевезень автомобільним транспортом від 22.07.2024 №18/24/ЛВ; калькуляцію від 08.08.2024 №02/08/24; прайс-лист.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом в електронному повідомленні декларанту запропоновано подати такі документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

За результатами розгляду поданої декларантом митної декларації від 12.08.2024 МД №24UA39U1 та доданих до неї документів, відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 12.08.2024 №UA400030/2024/000007/2 та сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400030/2024/000121.

У графі 33 оскаржуваного рішення від 12.08.2024 №UA400030/2024/000007/2 зазначено, що за результатами перевірки встановлено, що заявлений декларантом рівень митної вартості товару не відповідає рівню митної вартості ідентичних товарів того ж виробника, тієї ж торгової марки, митне оформлення яких здійснено раніше; вартість товару відповідно до митної декларації вища від вартості, заявленої до митного оформлення; сума зазначена в платіжній інструкції не відповідає сумі, вказаній в специфікації №23 та вартості задекларованого товару; на одній із сторінок контракту від 14.08.2023 відсутній підпис продавця, передбачений формою даного документа; відповідно до довідки на транспортно-експедиційні витрати, вартість перевезення вантажу за 1 км до кордону України значно нижча ніж вартість після кордону (тариф на перевезення до кордону складає 49,82 грн/км, після кордону України 86,83 грн/км). При цьому до митного оформлення не надано належного підтвердження витрат на транспортування. Зазначене в рахунку-фактурі замовлення на закупівлю (додаток) не подано до митного оформлення; згідно додаткової угоди №2 від 06.12.2023 до Контракту №11/08/2023 KROH від 14.08.2023 додано пункт 1.3 «покупець на підставі Декларації ексклюзивного дистриб`ютора від 15.08.2023 є офіційним ексклюзивним дистриб`ютором Omnia Europe S.А. (Румунія) в Україні з усіма правами та обов`язками, що випливають з цього». Однак, до митного оформлення надано специфікацію №23 від 24.07.2024, в якій зазначено ціну 355 євро за тонну, яка діє для ексклюзивного дистриб`ютора, але дистриб`юторство ТзОВ «Ековіст» не підтверджено документально відповідно до законодавства. Крім того згідно даного доповнення покупець зобов`язаний купувати щомісячно певну кількість товару. При цьому, інформації щодо поставок за даним контрактом не надано. При цьому, інформації щодо поставок за даним контрактом не надано. Подані до митного оформлення документи не містять усіх визначених частиною десятою статті 58 МК України числових значень складових митної вартості, зокрема належним чином підтверджених витрат на транспортування товарів.

У зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта), митну вартість товару визначено за резервним методом згідно з статтею 64 МК України за МД №24UA18U1 від 17.06.2024.

Крім того, 13.08.2024 для митного оформлення в режимі імпорту ввезеного на територію України товару «натуральний кукурудзяний крохмаль OMNIBOND-150, у вигляді дрібного порошку білого кольору, чистий, без стороннього запаху, не містить у своєму складі генетично модифікованих організмів, не для харчової промисловості, використовується як клей у картонно-паперовій промисловості; розфасовано у мішки біг-беги по 1000 кг; вага нето 22000 кг» декларант позивача подав МД №24UA47U8. До митної декларації додано: контракт від 14.08.2023 №11/08/2023 KROH; додаткові угоди від 14.08.2023 №1, від 06.12.2023 №2, від 06.12.2023 №3; специфікацію від 24.07.2024 №23; пакувальний лист від 08.08.2024 б/н; інвойс від 08.08.2024 №ОІ-008883; банківський платіжний документ від 30.07.2024; сертифікат з перевезення товару №Y 0035920; декларацію країни відправлення №24ROCT1970Н10349B8; договір про організацію перевезень автомобільним транспортом від 22.07.2024 №13/24/ЛВ; калькуляцію від 12.08.2024 №530-СТ; прайс-лист.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом в електронному повідомленні декларанту запропоновано подати такі документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

За результатами розгляду поданої декларантом митної декларації та доданих до неї документів, відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 13.08.2024 №UA400030/2024/000008/2 та сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400030/2024/000123.

У графі 33 оскаржуваного рішення від 13.08.2024 №UA400030/2024/000008/2 зазначено, що за результатами перевірки встановлено, що заявлений декларантом рівень митної вартості товару не відповідає рівню митної вартості ідентичних товарів того ж виробника, тієї ж торгової марки, митне оформлення яких здійснено раніше; вартість товару відповідно до митної декларації вища від вартості, заявленої до митного оформлення; сума зазначена в платіжній інструкції не відповідає сумі, вказаній в специфікації №23 та вартості задекларованого товару; на одній із сторінок контракту від 14.08.2023 відсутній підпис продавця, передбачений формою даного документа; відповідно до довідки на транспортно-експедиційні витрати, вартість перевезення вантажу за 1 км до кордону України значно нижча ніж вартість після кордону (тариф на перевезення до кордону складає 49,82 грн/км, після кордону України 86,83 грн/км). При цьому до митного оформлення не надано належного підтвердження витрат на транспортування. Зазначене в рахунку-фактурі замовлення на закупівлю (додаток) не подано до митного оформлення; згідно додаткової угоди №2 від 06.12.2023 до Контракту №11/08/2023 KROH від 14.08.2023 додано пункт 1.3 «покупець на підставі Декларації ексклюзивного дистриб`ютора від 15.08.2023 є офіційним ексклюзивним дистриб`ютором Omnia Europe S.А. (Румунія) в Україні з усіма правами та обов`язками, що випливають з цього». Однак, до митного оформлення надано специфікацію №23 від 24.07.2024, в якій зазначено ціну 355 євро за тонну, яка діє для ексклюзивного дистриб`ютора, але дистриб`юторство ТзОВ «Ековіст» не підтверджено документально відповідно до законодавства. Крім того згідно даного доповнення покупець зобов`язаний купувати щомісячно певну кількість товару. При цьому, інформації щодо поставок за даним контрактом не надано. При цьому, інформації щодо поставок за даним контрактом не надано. Подані до митного оформлення документи не містять усіх визначених частиною десятою статті 58 МК України числових значень складових митної вартості, зокрема належним чином підтверджених витрат на транспортування товарів.

У зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта), митну вартість товару визначено за резервним методом згідно з статтею 64 МК України за МД №24UA18U1 від 17.06.2024.

Також, 12.08.2024 для митного оформлення в режимі імпорту ввезеного на територію України товару «натуральний кукурудзяний крохмаль OMNIBOND-150, у вигляді дрібного порошку білого кольору, чистий, без стороннього запаху, не містить у своєму складі генетично модифікованих організмів, не для харчової промисловості, використовується як клей у картонно-паперовій промисловості; розфасовано у мішки біг-беги по 1000 кг; вага нето 22000 кг» декларант позивача подав МД №24UA42U2. До митної декларації додано: контракт від 14.08.2023 №11/08/2023 KROH; додаткові угоди від 14.08.2023 №1, від 06.12.2023 №2, від 06.12.2023 №3; специфікацію від 24.07.2024 №23; пакувальний лист від 08.08.2024 б/н; інвойс від 08.08.2024 №ОІ-008887; банківський платіжний документ від 30.07.2024; сертифікат з перевезення товару №Y 0035924; декларацію країни відправлення №24ROCT1970U1037B8; договір про організацію перевезень автомобільним транспортом від 22.07.2024 №13/24/ЛВ; договір про перевезення від 01.09.2023 №КМ2112/23; договір про перевезення від 26.07.2024 №ВА/І1229/24; заява- ГМО від 06.09.2023; сертифікат аналізу від 06.08.2024; калькуляцію від 12.08.2024 №532-СТ; прайс-лист.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом в електронному повідомленні декларанту запропоновано подати такі документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

За результатами розгляду поданої декларантом митної декларації від 12.08.2024 МД №24UA42U2 та доданих до неї документів, відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 12.08.2024 №UA400030/2024/000005/2 та сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400030/2024/000120.

У графі 33 оскаржуваного рішення від 12.08.2024 №UA400030/2024/000005/2 зазначено, що за результатами перевірки встановлено, що заявлений декларантом рівень митної вартості товару не відповідає рівню митної вартості ідентичних товарів того ж виробника, тієї ж торгової марки, митне оформлення яких здійснено раніше; вартість товару відповідно до митної декларації вища від вартості, заявленої до митного оформлення; сума зазначена в платіжній інструкції не відповідає сумі, вказаній в специфікації №23 та вартості задекларованого товару; на одній із сторінок контракту від 14.08.2023 відсутній підпис продавця, передбачений формою даного документа; відповідно до довідки на транспортно-експедиційні витрати, вартість перевезення вантажу за 1 км до кордону України значно нижча ніж вартість після кордону (тариф на перевезення до кордону складає 49,82 грн/км, після кордону України 86,83 грн/км). При цьому до митного оформлення не надано належного підтвердження витрат на транспортування. Зазначене в рахунку-фактурі замовлення на закупівлю (додаток) не подано до митного оформлення; згідно додаткової угоди №2 від 06.12.2023 до Контракту №11/08/2023 KROH від 14.08.2023 додано пункт 1.3 «покупець на підставі Декларації ексклюзивного дистриб`ютора від 15.08.2023 є офіційним ексклюзивним дистриб`ютором Omnia Europe S.А. (Румунія) в Україні з усіма правами та обов`язками, що випливають з цього». Однак, до митного оформлення надано специфікацію №23 від 24.07.2024, в якій зазначено ціну 355 євро за тонну, яка діє для ексклюзивного дистриб`ютора, але дистриб`юторство ТзОВ «Ековіст» не підтверджено документально відповідно до законодавства. Крім того згідно даного доповнення покупець зобов`язаний купувати щомісячно певну кількість товару. При цьому, інформації щодо поставок за даним контрактом не надано. При цьому, інформації щодо поставок за даним контрактом не надано. Подані до митного оформлення документи не містять усіх визначених частиною десятою статті 58 МК України числових значень складових митної вартості, зокрема належним чином підтверджених витрат на транспортування товарів.

У зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта), митну вартість товару визначено за резервним методом згідно з статтею 64 МК України за МД №24UA18U1 від 17.06.2024.

Позивач, не погоджуючись із рішеннями про коригування митної вартості товару, звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом (за ціною договору (контракту)).

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У розглядуваному випадку спірні рішення прийняті відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України декларант не надав усіх додаткових документів витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивач подав разом із МД документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Так, до митної декларації додано: контракт від 14.08.2023 №11/08/2023 KROH; додаткові угоди від 31.08.2023 №1, від 06.12.2023 №2, від 06.12.2023 №3; специфікацію від 24.07.2024 №23; пакувальний лист від 05.08.2024 б/н; інвойс від 05.08.2024 №ОІ-008833; автотранспортна накладна від 05.08.2024 А 352971; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 від 05.08.2024 Y 0035904; банківський платіжний документ від 30.07.2024; декларацію країни відправлення №24ROCT1970U10040В7; договір про організацію перевезень автомобільним транспортом від 05.08.2024 №27/24/ЛВ; калькуляцію від 07.08.2024 №07/08-1; прайс-лист від 23.07.2024.

До митної декларації №24UA77U4 додано: контракт від 14.08.2023 №11/08/2023 KROH; додаткові угоди від 31.08.2023 №1, від 06.12.2023 №2, від 06.12.2023 №3; специфікацію від 24.07.2024 №23; пакувальний лист від 05.08.2024 б/н; інвойс від 05.08.2024 №ОІ-008837; автотранспортна накладна від 05.08.2024 А 352970; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 від 05.08.2024 Y 0035907; банківський платіжний документ від 30.07.2024; декларацію країни відправлення №24ROCT1970S10060В4; договір про організацію перевезень автомобільним транспортом від 05.08.2024 №27/24/ЛВ; калькуляцію від 07.08.2024 №07/08-2; прайс-лист від 23.07.2024.

До митної №24UA39U1 декларації додано: контракт від 14.08.2023 №11/08/2023 KROH; додаткові угоди від 14.08.2023 №1, від 06.12.2023 №2, від 06.12.2023 №3; специфікацію від 24.07.2024 №23; пакувальний лист від 07.08.2024 б/н; інвойс від 07.08.2024 №ОІ-008878; банківський платіжний документ від 30.07.2024; сертифікат з перевезення товару №Y 0035917; декларацію країни відправлення №24ROCT1970С10313B5; договір про організацію перевезень автомобільним транспортом від 22.07.2024 №18/24/ЛВ; калькуляцію від 08.08.2024 №02/08/24; прайс-лист.

До митної декларації №24UA47U8 додано: контракт від 14.08.2023 №11/08/2023 KROH; додаткові угоди від 14.08.2023 №1, від 06.12.2023 №2, від 06.12.2023 №3; специфікацію від 24.07.2024 №23; пакувальний лист від 08.08.2024 б/н; інвойс від 08.08.2024 №ОІ-008883; банківський платіжний документ від 30.07.2024; сертифікат з перевезення товару №Y 0035920; декларацію країни відправлення №24ROCT1970Н10349B8; договір про організацію перевезень автомобільним транспортом від 22.07.2024 №13/24/ЛВ; калькуляцію від 12.08.2024 №530-СТ; прайс-лист.

До митної декларації №24UA42U2 додано: контракт від 14.08.2023 №11/08/2023 KROH; додаткові угоди від 14.08.2023 №1, від 06.12.2023 №2, від 06.12.2023 №3; специфікацію від 24.07.2024 №23; пакувальний лист від 08.08.2024 б/н; інвойс від 08.08.2024 №ОІ-008887; банківський платіжний документ від 30.07.2024; сертифікат з перевезення товару №Y 0035924; декларацію країни відправлення №24ROCT1970U1037B8; договір про організацію перевезень автомобільним транспортом від 22.07.2024 №13/24/ЛВ; договір про перевезення від 01.09.2023 №КМ2112/23; договір про перевезення від 26.07.2024 №ВА/І1229/24; заява-ГМО від 06.09.2023; сертифікат аналізу від 06.08.2024; калькуляцію від 12.08.2024 №532-СТ; прайс-лист.

На думку суду, подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікувати оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.

При цьому, подані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Так контрактом від 14.08.2023 №11/08/2023 KROH, укладеним між ТОВ «Ековіст» (покупець) та компанією Omnia Europe S.A. (продавець), визначено предмет та умови поставки, основні зобов`язання продавця та покупця. Зокрема, пунктами 1, 2, 3, 5 контракту передбачено, що продавець приймає на себе зобов`язання поставити і передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити, на умовах цього контракту кукурудзяний крохмаль (OmniBond 100, OmniBond 150, OmniCat 135A) (код товару УКТ ЗЕД 1108); валюта контракту євро, ціна товару за цим контрактом встановлюється в євро і вказується в специфікаціях до цього контракту, кількість товару, що поставляється за цим контрактом, становить 2000 т, орієнтована сума контракту становить 1 300 000,00 грн; маса брутто та нетто партій товару, що надійшов, визначається за інвойсами, виписаними продавцем. У загальну вартість контракту входить вартість товару, його упаковка, навантаження, митне оформлення в країні відправлення, вартість необхідних для даного виду товару сертифікатів.

Додатковою угодою від 31.08.2023 №1 до контракту було внесено зміни до розділу 11 контракту (стосуються зміни платіжних реквізитів продавця), а додатковою угодою від 06.12.2023 №3 було внесено зміни до розділу 2 контракту і вказано, що кількість товару, що поставляється за даним контрактом, становить 20 000 т; орієнтовна сума контракту становить 7 300 000,00 євро.

24.07.2024 сторони підписали специфікацію №23 до контракту на поставку кукурудзяного крохмалю Corn starch OmniBond 150 в кількості 850 т за ціною 355,00 євро за 1 т на загальну суму 301 750,00 євро, модифікованого катіонного крохмалю/(modified cationic corn starch) OmnіCat 145A, в кількості 44 т, за ціною 765 євро за 1 т на загальну суму 33 660,00 євро та кукурудзяного крохмалю Corn starch Ecovist 100 в кількості 22 т за ціною 355,00 євро за 1 т на загальну суму 7 810,00 євро, а всього на суму 343 220,00 євро.

Відповідно до інвойсу №ОІ-008833 від 05.08.2024 загальна вартість товару становить 7 810,00 євро, по інвойсу №ОІ-008837 від 05.08.2024 7 810,00 євро, по інвойсу №ОІ-008878 від 07.08.2024 7 810,00 євро, по інвойсу №ОІ-008883 від 08.08.2024 7 810,00 євро, по інвойсу №ОІ-008887 від 08.08.2024 7 810,00 євро. Даними документами визначено ідентифікаційні ознаки товару, кількість, ціну, умови оплати.

Ціна товару в інвойсах №ОІ-008833 від 05.08.2024, №ОІ-008837 від 05.08.2024, №ОІ-008878 від 07.08.2024, №ОІ-008883 від 08.08.2024, №ОІ-008887 від 08.08.2024 відповідає фактурній вартості, зазначеній в МД (графа 22).

Пунктом 5.1 контракту встановлено, що умови оплати 100% передплата; за домовленістю сторін умови оплати товару можуть бути змінено, що сторони фіксують в додатках/специфікаціях.

У специфікації від 24.07.2024 №23 також зазначено умови оплати товару 100% передплата. Тут же обумовлено, що поставка товару здійснюється частково (товарними партіями), автомобільним транспортом.

На виконання умов контракту від 14.08.2023 №11/08/2023 KROH та специфікації від 24.07.2024 №23 позивач здійснив оплату, що підтверджено платіжними документами (Swift-переказ) від 30.07.2024.

Суд наголошує, що ціна продажу імпортованих товарів це ціна, зазначена саме відправником у рахунках-фактурах. Лише рахунок-фактура (інвойс) згідно з частиною другою статті 53 МК України є документом, який підтверджує митну вартість товару. Вказана в МД фактурна вартість товару відповідає тій, що зазначена в інвойсах. Жодних розбіжностей чи суперечностей щодо ціни товару подані позивачем документи не містять.

Крім того, визначаючи митну вартість за першим методом декларант в кожному випадку до фактурної вартості додав також витрати з перевезення товару від місця передачі перевізнику до кордону України (по кожній спірній декларації 28 000,00 грн.), що не заперечується відповідачем. Такі витрати підтверджено поданими разом із митною декларацією договорами, заявками, довідками про транспортні витрати, калькуляціями.

Отже, заявлена декларантом за першим методом митна вартість оцінюваного товару підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару, вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару, при цьому товарно-супровідні документи не містять відомостей, що відповідно до визначених сторонами контракту умов позивач має нести інші витрати.

Щодо аргументів відповідача у спірних рішеннях про наявність розбіжностей у вартості товару, яка міститься в інвойсах, специфікаціях та в документах про оплату, суд зауважує, що в специфікаціях вказується загальна вартість товару. Разом з тим, зважаючи на те, що весь об`єм товару, визначений специфікацією, неможливо поставити однією партією, тому така поставка здійснюється окремими невеликими партіями, на кожну з яких складається інвойс. Відтак, цілком очевидним є той факт, що вартість товару, яка зазначена у специфікації буде значно більша вартості товару, яка зазначена в інвойсі. У свою чергу, що стосується документів про оплату, то такі охоплюють оплату кількох партій товару. Крім того, у платіжному документі міститься посилання на контракт, а також на специфікацію, по якій проведено відповідну оплату. Платіж здійснено на рахунок продавця компанії Omnia Europe S.A., платіжні реквізити якого відповідають тим, що зазначені в додатковій угоді від 31.08.2023 №1 та в переліку рахунків Account №RO65BTRLEURCRT.

Не заслуговують на увагу зауваження відповідача про те, що позивач не є ексклюзивним дистриб`ютором в Україні, оскільки компанія OMNIA EUROPE S.A. своїми листами підтвердила той факт, що ТОВ «ЕКОВІСТ» є її ексклюзивним дистриб`ютором в Україні. Додатковою угодою №2 від 06.12.2023 до контракту №11/08/2023 KROH від 14.08.2023 компанія OMNIA EUROPE S.A. додатково підтвердила той факт, що ТзОВ «ЕКОВІСТ» є офіційним ексклюзивним дистриб`ютором даної компанії на підставі Декларації ексклюзивного дистриб`ютора від 15.08.2023.

За правилами частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України (пункт 5).

Згідно з пунктами 6, 8 частини другої статті 53 МК України декларант має обов`язок подати документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, лише якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, - лише якщо здійснювалося страхування.

У пункті 4.4 контракту від 14.08.2023 №11/08/2023 KROH сторони домовилися, що товар поставляється продавцем покупцеві на узгоджених умовах, зазначених в специфікаціях, що додаються до цього контракту.

Пунктом 4 специфікації від 24.07.2024 №23 сторони погодили, що поставка товару здійснюється автомобільним транспортом на умовах FCA Меджидія, Румунія згідно з умовами Інкотермс-2020.

Умови поставки FCA означають, що продавець доставить вантаж, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Вибір місця постачання вплине на зобов`язання з навантаження й розвантаження товару в даному місці: якщо постачання здійснюється в приміщенні продавця, то продавець несе відповідальність за завантаження; якщо ж постачання здійснюється в інше місце, продавець за відвантаження товару відповідальності не несе. Зі змісту зазначеного терміну вбачається, що базис поставки на умовах FCA покладає зобов`язання по завантаженню на продавця. Відповідальність знімається з відправника вантажу в той момент, коли він передає товар перевізнику, найнятому покупцем. Подальші ризики щодо транспортування вантажу покупець несе самостійно. При цьому всі експортні формальності та мита має здійснити та сплатити продавець, а витрати на імпортне оформлення залишаються на покупці. Ризики переходять від продавця до покупця після розміщення вантажу у транспорті, що належить перевізнику, або після передачі товару на місце завантаження транспорту перевізника.

У розглядуваному випадку, визначаючи митну вартість за першим методом, декларант відповідно до частини десятої статті 58 МК України до фактурної вартості додав також витрати на перевезення товару на заявлених умовах поставки до кордону України.

Суд зазначає, що законодавець не ставить в обов`язок декларанту подання конкретних документів, які підтверджують транспортні витрати.

Для підтвердження транспортних витрат відповідачу було надано договори про організацію перевезень автомобільним транспортом, заявки на перевезення, договори про транспортно-експедиційні послуги, довідки про транспортно-експедиційні витрати та калькуляції.

Судом із матеріалів справи встановлено, що між ТОВ «Ековіст» (замовник) та ТзОВ «Ареал-Плюс» (виконавець) було укладено договір від 05.08.2024 №27/24/ЛВ про організацію перевезень автомобільним транспортом, згідно з пунктами 1.1, 1.2 якого виконавець зобов`язався організувати перевезення вантажів замовника вантажним автомобільним транспортом; під кожне перевезення замовник надає виконавцю заявку на узгодження, в якій зазначається найменування та кількість вантажу, маршрут перевезення, місце доставки вантажу, заплановану дату надання вантажу відправником, тип транспортного засобу, дані про вантажовідправника та вантажоодержувача, а також іншу необхідну інформацію.

Заявкою на перевезення від 05.08.2024 №233 підписаними ТОВ «Ековіст» та ФОП ОСОБА_1 , узгоджено перевезення по 22 т вантажу (крохмалю) на таких умовах: маршрут: Меджидія (Румунія) - селище Понінка (Житомирська область); вартість перевезення 57 000,00 грн.

У той же час, заявкою на перевезення від 05.08.2024 №232 підписаною ТОВ «Ековіст» та ФОП ОСОБА_1 , узгоджено перевезення 22 т вантажу (крохмалю) на таких умовах: маршрут: Меджидія (Румунія) селище Понінка (Житомирська область); вартість перевезення 57 000,00 грн.

Довідками про транспортно-експедиційні витрати ТОВ «Ареал-Плюс» підтверджено, що загальна вартість витрат на перевезення товару за межами території України (від місця завантаження - місто Меджидія (Румунія) до прикордонного переходу Порубне-Сирет) згідно з товаротранспортних накладних (CMR) та становить 28 000,00 грн. за кожну; витрати на страхування вантажу не передбачені.

Довідки про транспортно-експедиційні витрати, в свою чергу, узгоджуються з калькуляціями ТОВ «Ареал-Плюс» відповідно до яких витрати по території Румунії становили 28 000,00 грн.

Верховний Суд у постанові від 31.05.2019 у справі №804/16553/14 зазначив, що якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (якими) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.10.2024 у справі №520/6058/24.

У свою чергу, висновки відповідача в оскаржуваних рішеннях щодо непропорційності понесених витрат на транспортування товару є лише суб`єктивними припущеннями митного органу. Суд звертає увагу, що у довідках про транспортні витрати саме перевізником, як надавачем послуг, визначено їх вартість з розподілом до митного кордону та по території України. Позивач не може володіти інформацією, які саме чинники вплинули на розподіл перевізником вартості послуг перевезення у такий спосіб. Поряд з тим в матеріалах справи відсутні докази того, що роблячи висновки про непропорційність понесених позивачем витрат на транспортне перевезення, відповідачем враховувались такі фактори, що впливають на вартість послуг перевезення, як вартість пального, відрядні витрати, технічний стан доріг, витрачений час у дорозі тощо. Замовник (позивач) оплачує послуги перевізнику, якщо попередньо погодиться на ціну послуг, запропоновану останнім. При цьому митний орган не уповноважений у рішенні про коригування митної вартості товарів перевіряти економічну доцільність визначення вартості перевезення товару до митного кордону України та вартість такого перевезення товару до пункту призначення, оскільки такі складові загальної вартості перевезення товару самостійно визначаються сторонами договору перевезення.

Суд зазначає, що відповідач не надав будь-яких належних та допустимих доказів, які спростовували б розмір понесених позивачем витрат на перевезення вантажу та які вказували б на їх заниження, відтак, такі зауваження відповідача є необґрунтованими та безпідставними.

Щодо тверджень відповідача в оскаржуваних рішеннях про те, що митна вартість товарів є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарів, то суд зазначає, що відповідачем не надано доказів на спростування визначеної товариством вартості товару, а саме по собі припущення митного органу про відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості схожих товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товару, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення. Більше того, наявність в базах митного органу інформації про те, що ідентичні або подібні товари розмитнено у попередні періоди за вищою митною вартістю, не може бути підставою для відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості за ціною контракту. Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, висловленими у постанові від 16.07.2020 у справі №815/6833/17.

З приводу тверджень відповідача в оскаржуваних рішеннях про те, що вартість товару відповідно до MRN країни відправлення вища від вартості, заявленої до митного оформлення суд зазначає, що відповідно до контракту від 14.08.2023 №11/08/2023 KROH валютою договору є євро. Незважаючи на те, що в декларації країни відправлення вартість товару визначена у валюті Румунії румунський лей, згідно з наданими до митного оформлення інвойсами №ОІ-008833 від 05.08.2024, №ОІ-008837 від 05.08.2024, №ОІ-008878 від 07.08.2024, №ОІ-008883 від 08.08.2024, №ОІ-008887 від 08.08.2024 вартість товару визначена в євро, тобто вартість товарів у румунських леях сторонами контракту взагалі не визначалась. Суд зауважує, що митна декларація країни відправлення в розумінні частини другої статті 53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товарів, натомість відповідно до частини шостої статті 53 МК України її декларант може подати за власним бажанням. Митна декларація країни відправлення у даному випадку підтверджує проходження товару (вантажем) митного оформлення в країні відправлення, однак ніяк не може підтверджувати чи спростовувати числове значення заявленої митної вартості товару. Будь-яка різниця статистичної вартості товару в експортній декларації не може викликати сумнівів, оскільки якщо така і мала місце, то це обумовлено застосуванням курсу валют в країнах Євросоюзу, а не заниженням ціни позивачем згідно з документами, виданими йому продавцем. При цьому, у митній декларації країни відправлення вказується статистична вартість товарів (із врахуванням витрат на митне оформлення в країні експорту), а не фактурна вартість експортованих товарів, що не може свідчити про розбіжність в цифрових значеннях між митною декларацією країни відправлення і рахунком-фактурою та бути підставою для коригування вартості ввезеного товару. Таким чином, в експортних деклараціях йдеться про статистичну вартість (митну) в національній валюті в державі-члена Євросоюзу, де подається митна декларація, тобто, наведене числове значення у румунських леях при конвертації валют у митних цілях в Румунії.

Щодо доводів відповідача, що на одній із сторінок контракту від 14.08.2023 відсутній підпис продавця товару, суд зазначає наступне. Так, пунктом 2 частини другої статті 53 МК України передбачено, що до документів, які підтверджують митну вартість товарів, відноситься зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності. Абзацом тринадцятим статті 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16.04.1991 №959-ХІІ визначено, що зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності. Також відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16.04.1991 №959-ХІІ зовнішньоекономічний договір (контракт) складається відповідно до цього та інших законів України з урахуванням міжнародних договорів України. Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності при складанні тексту зовнішньоекономічного договору (контракту) мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо та у виключній формі цим та іншими законами України. Зовнішньоекономічний договір (контракт) укладається суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності або його представником у простій письмовій або в електронній формі, якщо інше не передбачено міжнародним договором України чи законом. Зовнішньоекономічний договір (контракт) може бути визнано недійсним у судовому порядку, якщо він не відповідає вимогам законів України або міжнародних договорів України. Згідно з частиною третьою статті 31 Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23.06.2005 №2709-ІV зовнішньоекономічний договір, якщо хоча б однією стороною є громадянин України або юридична особа України, укладається у формі, передбаченій законом, незалежно від місця його укладення, якщо інше не встановлено міжнародним договором України. Правові наслідки недодержання вимоги щодо письмової форми зовнішньоекономічного договору визначаються правом, що застосовується до змісту правочину. Також частинами першою, другою статті 207 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Таким чином, нормами чинного законодавства України не передбачено обов`язку сторін за правочином по вчиненню дій щодо проставляння підписів та печаток на кожній сторінці договору, який містить більше ніж одну сторінку. Суд зауважує, що зовнішньоекономічний договір контракт від 14.08.2023 №11/08/2023KROH належним чином засвідчений підписами уповноважених осіб продавця та покупця, печатками продавця та покупця на останньому аркуші договору, що не дає сумніву про дійсну наявність господарських правовідносин між контрагентами. Відсутність підпису уповноваженої особи продавця на одному із аркушів контракту від 14.08.2023 №11/08/2023KROH не тягне за собою недійсності чи нікчемності такого договору. Крім того, відповідачем в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів не зазначено, яким чином відсутність підпису продавця на одному із аркушів контракту, вплинуло на митну вартість товарів, хоча митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали сумніви у заявленій митній вартості, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та достовірності, зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх оформленні. Більше того, витребовуючи додаткові документи, відповідач у своїх електронних повідомленнях не вказував на необхідності надання контракту з усіма його підписаними сторонами сторінками. Крім того, суд враховує, що відповідачем не надано доказів невиконання сторонами умов даного контракту чи відмови від їх виконання з наведених підстав, тому наведені доводи відповідача відхиляються судом.

Щодо аргументів відповідача про ненадання замовлення на яке є посилання в рахунку-фактурі суд зазначає, що відповідно до умов контракту від 14.08.2023 №11/08/2023KROH, поставка товару здійснюється окремими партіями за заявками покупця. Продавець підтверджує прийняття заявки і виставляє рахунок-проформу (інвойс). Тобто умовами контракту не передбачено наявність письмового замовлення. Відтак замовлення може бути в усній формі, що не заборонено контрактом, а підтвердженням того, що таке мало дійсно місце, є наявність та подання до контролюючого органу разом з митною декларацією рахунку-проформи. Крім того, замовлення покупця не передбачений у переліку документів, визначених у статті 53 МК України, як документ, що підтверджує митну вартість товарів. При цьому згідно з частиною п`ятою статті53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З урахуванням наведеного відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості самого товару та вони містять достатньо відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Суд також не може погодитися із діями відповідача стосовно витребування додаткових документів, оскільки відповідачем не вказано та не обґрунтовано, які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.

Суд зазначає, що вимога про надання додаткових документів, перелік яких визначено у частинах третій-четвертій статті 53 МК України та про надання яких вказано у повідомленні декларанту може мати місце лише тоді, коли документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.

Однак за обставин цієї справи відповідач не довів наявність таких розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем), а сумніви відповідача ґрунтуються виключно на його необґрунтованих припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Суд наголошує, що вимога про надання виписки з бухгалтерської документації, висновку про вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, каталогів, прейскурантів виробника товару, відповідно до частини третьої статті 53 МК України є обґрунтованою тільки тоді, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.

При цьому, ненадання виписки з бухгалтерської документації продавцем покупцю не може позбавляти останнього можливості декларувати товар на підставі інших документів, що підтверджують ціну товару. Відсутність такої бухгалтерської документації у покупця товару, яка може бути комерційною таємницею продавця щодо формування ціни товару для інших покупців і за відмінними умовами поставки, не свідчить про недобросовісність у декларуванні митної вартості.

Ненадання додаткових документів (прайс-листів, каталогів, специфікацій виробника товару) також не свідчить про недобросовісність позивача та не може позбавляти його можливості декларувати товар на підставі інших документів, про які домовилися сторони зовнішньоекономічного контракту і які за правилами частини другої статті 53 МК України підтверджують митну вартість товару. Більше того, суд наголошує, що під час митного оформлення товару, декларантом позивача надавалися прайс-листи.

Суд наголошує, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. А тому необґрунтованою є вимога митниці про надання висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, оскільки відповідач не вказав, яким чином висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, надасть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено. За таких обставин відсутність висновків про якісні та вартісні характеристики товару не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю та не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Підтверджуючими документами про вартість товару в даному випадку є зовнішньоекономічний контракт та рахунок-фактура (інвойс).

З урахуванням наведеного висновки у спірних рішеннях про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. При цьому відповідач не вказав на неправильність проведених розрахунків митної вартості, зазначених у митних деклараціях, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12.03.2019 у справі №826/2313/16, від 13.06.2019 у справі №820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

При вирішенні спору суд враховує, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

За змістом пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №825/648/17.

Між тим у спірних рішеннях митний орган лише вказав номер та дату митної декларації, на основі якої було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказані рішення обґрунтованими та мотивованими. На думку суду, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішеннях про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

За усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021 у справі №815/6854/17, від 14.07.2020 у справі №809/1734/16) навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

На думку суду, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення у даному випадку не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару, і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Також суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 08 жовтня 2019 року у справі №803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, доки протилежне не буде доведено контролюючим органом.

На думку суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості спірного товару, оскільки позивач надав передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товару, що ввозиться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу, а тому оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів від 08.08.2024 №UA400000/2024/000179/2, від 08.08.2024 №UA400000/2024/000180/2, від 12.08.2024 №UA400030/2024/000007/2, від 13.08.2024 №UA400030/2024/000008/2, від 12.08.2024 №UA400030/2024/000005/2 є необґрунтованими та такими, що не відповідають вказаним вище нормам МК України, у зв`язку із чим з наведених вище мотивів та підстав позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішень належить задовольнити.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою та третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 12112,00 грн, сплачений згідно з платіжними інструкціями від 29.01.2025 №240 та від 07.02.2025 №261.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Хмельницької митниці про коригування митної вартості товару від 08.08.2024 №UA400000/2024/000179/2, від 08.08.2024 №UA400000/2024/000180/2, від 12.08.2024 №UA400030/2024/000007/2, від 13.08.2024 №UA400030/2024/000008/2, від 12.08.2024 №UA400030/2024/000005/2.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОВІСТ» за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницької митниці судовий збір у розмірі 12 112 (дванадцять тисяч сто дванадцять) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКОВІСТ» (43020, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Електроапаратна, 3/117, ідентифікаційний код юридичної особи 45348163).

Відповідач: Хмельницька митниця (29010, Хмельницька область, місто Хмельницький, вулиця Пілотська, 2, ідентифікаційний код юридичної особи 43997560).

Суддя Ф.А. Волдінер