Справа № 203/2069/25
Суддя: Казак С. Ю.
Дата ухвалення: 2025-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/2069/25
Провадження № 2-а/0203/24/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2025 року Центральний районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Кринюк М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що є директором ТОВ «ТЕРРАЛАЙН», у власності якого перебуває трьох вісний тягач MAN TGX 26.460, д.н.з. НОМЕР_1 та трьох вісний напівпричіп-контейнеровоз GENERAL TRAILERS BRD3/-/-BENALU, д.н.з. НОМЕР_2 . Постановою відповідача від 13.03.2025 року серії АВ №00005332 його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 8500 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, за перевищення нормативних параметрів, зазначених п.22.5 ПДР, перевищення загальної маси транспортного засобу. Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач посилався на те, що відповідачем умисно в постанові приховано відомості про напівпричіп-контейнеровоз та безпідставно застосовано вагову норму як до звичайної вантажівки 40 тон, а повинен був застосувати збільшену вагову норму 44 тони як до спеціалізованого трьох вісного контейнеровозу, при застосуванні якої жодних перевищень встановленої законом вагової норми не було. В зв`язку з цим, позивач просив скасувати постанову від 13.03.2025 року серії АВ №00005332.

У наданому відзиві представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обгрунтування заперечень зокрема зазначив, що з фотофіксації правопорушення вбачається, що транспортний засіб проходив рамку вагового контролю одночасно з напівпричепом, проте його окреме визначення у постанові не потребується, так як він не є самостійним суб`єктом адміністративної відповідальності. Напівпричіп це транспортний засіб без джерела енергії та самостійно пересуватись і перевозити вантажі по дорогах не може. Отже рушійною силою для нього є саме тягач, який є основним транспортним засобом, котрий здійснює перевезення вантажів. Тому, максимально допустимі вагові параметри складають 40 тон (загальна маса). Згідно постанови вбачається, що транспортний состав позивача є трьохвісним сідельним тягачем з трьохвісним напівпричепом, а тому не відповідає умовам, зазначеним в пп.б) п.22.5 ПДР. Змінні кузови є обладнанням до колісного транспортного засобу та підлягають сертифікації. Таким чином, позивач здійснював вантажні перевезення транспортним составом, який не використовувався в момент фіксації правопорушення як контейнеровоз, тому фактична маса такого транспортного засобу повинна бути не більше 40 тон.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що відповідно до термінів, наведених в п.1.10 ПДР, причіп є окремим транспортним засобом і враховуючи, що від типу причепу розраховується ваговий параметр, то відомості про причеп та його тип мають бути вказані в постанові. Також посилався на не відповідність постанов вимогам Інструкції №512 від 27.09.2021 року, оскільки вони не містять даних про марку, модель, д.н.з. напівпричепу-контейнеровозу. Тип причепу контейнеровоз вказано в свідоцтві про реєстрацію та підтверджено державними експертами при реєстрації. Автомобіль містив відповідні маркування. До того ж на контейнеровозі був встановлений не контейнер, а змінний кузов, тому маркування не було обов`язковим. Пунктом 22.5 ПДР встановлено вагові параметри саме для автомобіля з напівпричепом-контейнеровозом. Тому, незалежно від перевезення на ньому чи цистерни, чи змінного кузову, чи іншого засобу, вагова норма застосовується як до напівпричепа контейнеровоза.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська (після зміни найменування Центральний районний суд міста Дніпра) від 01.04.2025 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В наданій заяві позивач просив розглянути справу без його участі, зазначивши про підтримання позову та просивши його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач явку свого представника не забезпечив, про причини неявки не повідомив.

Враховуючи подану позивачем заяву та надання відзиву відповідачем, а просив відмовити в задоволенні позову з підстав, наведених у поданому відзиві.

Відповідно до клопотання представника відповідача судом було забезпечено її участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Проте, в судові засідання, призначені на 14.01.2025 року та 31.01.2025 року представник відповідача на зв`язок не вийшов, про причини не повідомив.

За вказаних обставин, враховуючи повторну неявку представника відповідача, надання ним відзиву на позов, пояснень під час вступного слова, ознайомлення із матеріалами справи, суд визнав за можливе провести розгляд справи по суті за відсутності сторін та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши доводи, викладені сторонами в заявах по суті справи та дослідивши матеріали останньої, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу.

Відповідно до ч.9 ст.285 КУпАП особливості вручення постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), визначаються статтями 279-1, 279-2, 279-5, 279-6 цього Кодексу.

Статтею 279-5 КУпАП встановлено, що у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопо-рушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ч.2 ст.132-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Згідно ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З метою забезпечення безпеки руху великовагових та великогабаритних транспортних засобів Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 18.01.2001 року №30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами».

Пунктами 3,4 вказаної постанови визначено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

В свою чергу п.22.5 ПДР України встановлено максимально допустимі параметри, що дозволяють рух транспортних засобів, з урахуванням зовнішніх габаритів транспортного засобу, фактичної маси, навантаження на вісь.

Так, пп.б) п.22.5 ПДР України встановлено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси для трьохвісного автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40 тон, для трьохвісного автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44 тони.

Відповідно до термінів, наведених в п.1.10 ПДР України, причіп - транспортний засіб, призначений для руху тільки в з`єднанні з іншим транспортним засобом. До цього виду транспортних засобів належать також напівпричепи і причепи-розпуски.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що постановою серії АВ №00005332 від 134.03.2025 року позивача, як керівника ТОВ «ТЕРРАЛАЙН» було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 8500 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, за рух транспортного засобу MAN TGX 26.460, д.н.з. НОМЕР_1 , з перевищення нормативних параметрів, зазначених п.22.5 ПДР.

Згідно постанови перевищення загальної маси транспортного засобу склало 5,750% (2,3 тони), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

Таким чином, з оскаржуваної постанови вбачається, що при вирішенні питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідач керувався встановленими пп.б) п.22.5 ПДР України максимально допустимими параметрами для трьохвісного автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40 тон.

Заперечуючи проти правомірності постанов, позивач посилався на безпідставне застосування відповідачем максимально допустимих вагових параметрів у 40 тон, зазначаючи, що транспортний засіб MAN TGX 26.460, д.н.з. НОМЕР_1 , є спеціалізованим вантажним трьохвісним сідловим тягачем, який рухався з трьохвісним вантажним напівпричепом контейнеровозом, тому розрахунок навантаження на загальну масу мав відбуватись із урахуванням максимально допустимої ваги 44 тони.

З оскаржуваної постанови вбачається, що в останній зазначено лише дані щодо тягача MAN TGX 26.460, д.н.з. НОМЕР_1 , проте не зазначено дані щодо транспортного засобу напівпричепу, який використовувався у з`єднанні із вказаним транспортним засобом.

В той час, як визначення типу останнього, відповідно до п.22.5 ПДР України має вирішальне значення для визначення допустимих параметрів, встановлення наявності або відсутності факту порушень вимог цього пункту та, відповідно, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-2 КУпАП.

Згідно свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та НОМЕР_4 вбачається, що ТОВ «ТЕРРАЛАЙН», є власником спеціалізованого вантажного сідлового трьохвісного тягача MAN TGX 26.460, д.н.з. НОМЕР_1 та спеціалізованого напівпричіпу-контейнеровозу GENERAL TRAILERS BRD3/-/-BENALU, д.н.з. НОМЕР_2 .

З огляду на це, суд погоджується з доводами позивача, щодо безпідставного застосування відповідачем у відповідності до пп.б) п.22.5 ПДР України максимально допустимих вагових параметрів у 40 тон, як для трьохвісного автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом, а не параметрів у 44 тони, як для трьохвісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів.

За умови використання нормативного показника 44 тони, за зазначеною в постановах формулою розрахунку та похибки пристрою, загальна вага транспортного засобу, не перевищувала допустимих вагових параметрів, передбачених п.22.5 ПДР України, що виключає адміністративну відповідальність за ст.132-1 КУпАП.

З урахуванням вищенаведеного та положень ст.286 КАС України, суд приходить до висновку про обгрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог, скасувавши оскаржувані постанови із закриття провадження по справах.

В зв`язку із задоволенням позову, у відповідності до ч.1 ст.139 КАС України з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст.2,5,6,9,72-78,139,194,205,229,241-248,250,268,286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії АВ №00005332 від 13 березня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 ст.132-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.132-1 КУпАП - закрити.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті (03150, м.Київ, вул.Фізкультури, буд.9, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь позивача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 28 травня 2025 року.

Суддя С.Ю.Казак