Справа № 640/8362/20
Суддя: Стецик Назар Васильович
Дата ухвалення: 2025-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі в частині позовних вимог

05 червня 2025 року ЛуцькСправа № 640/8362/20
Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Стецика Н.В., розглянувши у письмовому провадженні з власної ініціативи питання про закриття провадження у частині позовних вимог у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Інбудконсалт до Міністерства культури та стратегічних комунікацій України про визнання протиправними та скасування постанови та акта,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Інбудконсалт звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства культури та інформаційної політики України про визнання протиправною та скасування постанови №80/6.11.6 від 10.03.2020 про застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про охорону культурної спадщини, винесену заступником міністра з питань європейської інтеграції Міністерства культури, молоді та спорту України С. Фоменко, відносно Товариства з обмеженою відповідальністю Інбудконсалт за проведення будь-яких незаконних робіт, що можуть завдати або завдали шкоди пам`ятці, її території, охоронюваній археологічній території, охоронним зонам, історичним ареалам населених місць, у вигляді штрафу в розмірі 170 000,00 грн (сто сімдесят тисяч гривень); визнання протиправним та скасування акта про вчинення порушень законодавства про охорону культурної спадщини від 12.02.2020, складений начальником відділу контролю та нагляду за дотриманням законодавства про охорону культурної спадщини головного управління охорони культурної спадщини Департаменту культурної спадщини Міністерства культури, молоді та спорту України ОСОБА_1 , відносно Товариства з обмеженою відповідальністю Інбудконсалт.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №640/836/20, вирішено, що справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 прийнято до провадження адміністративну справу №640/8362/20, розгляд якої ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Крім того, судом встановлено, шо відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.09.2024 №1028 Про перейменування Міністерства культури та інформаційної політики України і Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України перейменовано Міністерство культури та інформаційної політики України на Міністерство культури та стратегічних комунікацій України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у частині позовних вимог в даній справі, з огляду на таке.

Судом встановлено, що на підставі акта про вчинення порушення законодавства про охорону культурної спадщини від 12.02.2020, складеного начальником відділу контролю та нагляду за дотриманням законодавства про охорону культурної спадщини головного управління охорони культурної спадщини Департаменту культурної спадщини Міністерства культури, молоді та спорту України ОСОБА_1 , Міністерством культури, молоді та спорту України (найменування відповідача на час виникнення спірних правовідносин) прийнято постанову №80/6.11.6 від 10.03.2020 про застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про охорону культурної спадщини.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктами 18 та 19 частини першої статті 4 вказаного Кодексу:

- нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування;

- індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Судом встановлено, що за підсумками проведеного візуального обстеження та фотофіксації містобудівної ситуації по вул. Паньківській, 20/82 у Голосіївському районі м. Києва Департаментом культурної спадщини Міністерства культури, молоді та спорту України складено акт про вчинення правопорушення законодавства про охорону культурної спадщини від 12.02.2020, в якому зазначено, що земельна ділянка за вказаною адресою згідно з історико-містобудівним опорним планом міста Києва, який входить до складу Генерального плану міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 №370/1804, входить до меж історичного ареалу міста Києва.

За результатами перевірки електронної бази даних документообігу Міністерства встановлено, що погоджень проектів будівництв та дозволів на проведення земляних робіт за вказаною адресою Міністерством не надавалося.

Здійснення робіт із будівництва на території історичного ареалу міста Києва за відсутності погодженої у встановленому порядку проектної документації та без відповідного дозволу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, містить ознаки порушень частини четвертої статті 32 Закону України Про охорону культурної спадщини.

Складення такого акта передбачено частиною другою статті 45 цього Закону.

Зокрема, відповідно до указаної правової норми про вчинення правопорушення, зазначеного у статті 44 цього Закону, особою, уповноваженою органом охорони культурної спадщини, складається акт. Керівник юридичної особи, стосовно якої складено акт, протягом трьох днів з моменту отримання акта може подати письмові пояснення до нього. Акт разом з іншими документами, що стосуються справи, у десятиденний термін з моменту складення акта надсилається посадовій особі, яка має право накладати фінансові санкції.

Верховний Суд у постанові від 19.06.2020 у справі №140/388/19 сформував висновок про те, що акт перевірки - це документ, в якому зафіксовано факти та оціночні судження осіб, що її проводили, тому до акту можуть пред`являтися лише ті вимоги, що стосуються, доказів. Оцінка акту перевірки, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

На переконання суду, зазначений висновок Верховного Суду, можна застосувати також і при вирішенні судом даного спору до акту, складеного органом охорони культурної спадщини за підсумками проведеного огляду об`єкта культурної спадщини на виконання повноважень, визначених Законом України Про охорону культурної спадщини.

Таким чином, вищевказаний акт про вчинення порушення законодавства про охорону культурної спадщини як самостійний документ не створює для відповідача, щодо якого він складений, жодних наслідків, а відтак, не володіє властивостями як індивідуального, так і нормативно-правового акту.

Слід також звернути увагу на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постановах від 22.03.2018 у справі №800/559/17, від 03.04.2018 у справі №9901/152/18, від 30.05.2018 у справі №9901/497/18 та від 27.02.2019 у справі №9901/798/18, відповідно до якої поняття спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду, а тому суд першої інстанції правомірно не роз`яснив позивачу, до суду якої юрисдикції він має звертатися з таким позовом.

Оскільки акт Департаменту охорони культурної спадщини Міністерства культури, молоді та спорту України про вчинення порушення законодавства про охорону культурної спадщини від 12.02.2020 не створює, змінює або припиняє права та обов`язки позивача, не містить обов`язкових до виконання ним приписів, вимогу про його визнання протиправним та скасування не належить розглядати як за правилами адміністративного судочинства, так і в судовому порядку в цілому.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Зважаючи на викладене, суд дійшов до висновку про те, що провадження у даній справі в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування акта Департаменту охорони культурної спадщини Міністерства культури, молоді та спорту України про вчинення порушення законодавства про охорону культурної спадщини від 12.02.2020 слід закрити.

Відповідно до частини другої статті 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Як передбачено частинами першою, другою статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписами пункту 5 частини першої статті 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Зважаючи на те, що провадження у цій справі в частині позовних вимог закрито з інших підстав, ніж у зв`язку з відмовою позивача від позову, а саме на підставі пункту 1 частини першої статті 238 КАС України, тому позивачу необхідно повернути з бюджету судовий збір у сумі 2102,00 грн, сплачений згідно з платіжними дорученнями від 07.04.2020 №41, №42.

Керуючись статтями 142, 189, 238, 243, 248, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Інбудконсалт до Міністерства культури та стратегічних комунікацій України про визнання протиправними та скасування постанови та акта в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування акта Департаменту охорони культурної спадщини Міністерства культури, молоді та спорту України про вчинення порушення законодавства про охорону культурної спадщини від 12.02.2020 закрити.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Інбудконсалт (02218, місто Київ, вулиця Райдужна, будинок 13А, офіс 201; ідентифікаційний код 35181750) з Державного бюджету України судовий збір у сумі 2102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок), сплачений згідно з платіжними дорученнями від 07.04.2020 №41, №42.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, не допускається.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Н. В. Стецик