Справа № 300/7367/24
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2025-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" червня 2025 р. № 300/7367/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Панікара І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
Адвокат Шевченко Кирило Тарасович, діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , за змістом якого просить суд:
- ухвалити рішення, яким визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати додаткової винагороди відповідно пункту 1 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі з розрахунку 100 000,00 гривень за місця за періоди: 25.08.2023 до 26.08.2023; 17.09.2023 до 26.10.2023; 14.10.2023 до 05.11.2023; 06.11.2023 до 21.11.2023; 22.11.2023 до 17.12.2023; 18.12.2023 до 05.01.2024; 25.03.2024 до 15.04.2024; 16.04.2024 до 15.05.2024; 08.06.2024 до 14.06.2024; 18.06.2024 до 17.07.2024; 18.07.2024 до 05.08.2024; 08.08.2024 до 24.08.2024;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити додаткову винагороду відповідно пункту 1 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі з розрахунку 100 000,00 гривень за місяць за періоди:25.08.2023 до 26.08.2023; 17.09.2023 до 26.10.2023; 14.10.2023 до 05.11.2023; 06.11.2023 до 21.11.2023; 22.11.2023 до 17.12.2023; 18.12.2023 до 05.01.2024; 25.03.2024 до 15.04.2024; 16.04.2024 до 15.05.2024; 08.06.2024 до 14.06.2024; 18.06.2024 до 17.07.2024; 18.07.2024 до 05.08.2024; 08.08.2024 до 24.08.2024.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 25.08.2023 під час безпосередньої участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , поблизу населеного пункту АДРЕСА_1 , в результаті ураження БПЛА (безпілотним літаючим апаратом) противника отримав тяжке поранення вибухову травму, термічний опік обличчя, перфорацію обох барабанних перетинок, що підтверджується довідкою від 09.09.2023 №693/6092, виданою військовою частиною НОМЕР_1 . В подальшому, після отриманого поранення, ОСОБА_1 проходив тривале лікування в період з 26.08.2023 по 28.08.2023, з 28.08.2023 по 06.09.2023, з 27.09.2023 по 13.10.2023, з 06.11.2023 по 21.11.2023, з 18.12.2023 по 05.01.2024, з 25.03.2024 по 15.04.2024, з 16.04.2024 по 15.05.2024, з 18.06.2024 по 17.07.2024, та відповідно видавалися відпускні квитки на відпустку за станом здоров`я. Довідкою Івано-Франківського бюро медико-соціальної експертизи серії 12ААД № 066277 від 24.09.2024 позивачу встановлена ІІ група інвалідності з 13.09.2024, «Травма, так пов`язана із захистом Батьківщини». Однак, відповідачем, всупереч вимогам постанови КМУ Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168 не виплачено в повному обсязі додаткову грошову винагороду, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з розрахунку 100000 грн. на місяць, пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, а також пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення. Позивач вважає, що в даному випадку має місце протиправна бездіяльність відповідача, яка полягає у нездійсненні необхідних дій щодо нарахування та виплати додаткової винагороди, внаслідок чого, звернувся до суду за захистом свого порушеного права.
По справі здійснювався ряд наступних процесуальних дій.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.10.2024 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку, визначеному статтею 262 КАС України (а.с.16).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від від 05.06.2025 причини пропуску строку звернення до суду визнано поважними, поновлено ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду та задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду відмовлено.
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 17.10.2024, згідно змісту якого, представник відповідача щодо можливості задоволення заявлених позовних вимог заперечив. Вказав, що позивач повинен був звернутись до свого безпосереднього начальника із рапортом про нарахування та виплату додаткової грошової винагороди відповідно до ПКМУ від 28.02.2022 за № 168, як це визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України в частині звернення військовослужбовця зі службових чи інших питань до свого безпосереднього начальника, внаслідок чого, позовні вимоги в частині зобов`язання нарахувати та виплатити додаткову винагороду є передчасними. Окрім того, зазначено, що необхідною умовою виплати додаткової грошової винагороди збільшеної до 100000,00 грн. на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні, є отримання травми (поранення) під час Захисту Батьківщини, що у свою чергу визначається у відповідних висновках військово-лікарських комісій, однак, позивачем не було долучено до матеріалів позову постанови/довідки військово-лікарської комісії, що підтверджує причинно-наслідковий характер травми. З урахуванням викладеного, на думку відповідача, немає підстав для нарахування позивачу за оскаржувані періоди додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн. відповідно до постанови КМУ Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168 (а.с.73-76).
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши позовну заяву, відзиви на позов, та в сукупності письмові докази, встановив наступне.
ОСОБА_1 з лютого 2023 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
25.08.2023 позивач під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Роботине, Запорізька область в результаті ураження БПЛА противником, перебуваючи у засобах індивідуального захисту отримав вибухову травму термічний опік обличчя, перфорацію обох барабанних перетинок, що підтверджується довідкою № 693/6092 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) (а.с.34).
В ході розгляду адміністративної справи судом встановлено, що ОСОБА_1 у зв`язку із отриманою травмою перебував на стаціонарному лікуванні в періоди з:
- з 26.08.2023 по 28.08.2023 у Комунальному некомерційному підприємстві «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради. Повний діагноз: МВТ (25.08.2023) ЗЧМТ. СГМ. Акубаротравма, розрив барабанних перетинок AS, AD. Опік полум`ям 1-2Аст обличчя, голови 3%. Множинні садна обличчя (а.с.34).
- з 28.08.2023 по 06.09.2023 у Комунальному некомерційному підприємстві «Кіровоградська обласна лікарня». Повний діагноз: вибухове поранення (25.03.2023, відкрита непроникаюча ЧМТ, струс головного мозку, цефалія, акуборотравма з порушенням цілісності барабанних перетинок з двох сторін. Гостра змішана приглухуватість зі збереженням шепітної мови на праве вухо 0м, на ліве вухо 0,5 м. Множинні вогнепальні осколкові сліпі поранення грудей, лівого плеча, опік полум`ям 1-2Аст, 3% голови, деструкція скловидного тіла лівого ока (а.с.37).
Відповідно до змісту довідки військово-лікарської комісії від 06.09.2023 за № 900 діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва (вибухова травма 25.08.2023): Травма, поранення, ТАК, пов`язані з проходження військової служби. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.
В подальшому, військовою частино НОМЕР_1 виданий відпускний квиток № Д-23 від 17.09.2023 на відпустку за станом здоров`я терміном з 17.09.2023 по 16.10.2023 (а.с.39).
- з 27.09.2023 по 13.10.2023 у Комунальному некомерційному підприємстві «Центральна районна лікарня Калуської міської ради Івано-Франківської області». Основний діагноз: дифузна травма головного мозку (вибухова травма 25.08.2023) (а.с.40-41).
Відповідно до змісту довідки військово-лікарської комісії від 13.10.2023 за № 403 діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва (вибухова травма 25.08.2023): Травма, поранення, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини (довідка про обставини травми надана командиром військової частини НОМЕР_1 від 09.09.2023 за № 693/6092), ступінь важкості травми травма важка. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів (а.с.42).
В подальшому, військовою частино НОМЕР_1 виданий відпускний квиток № Д-34 від 16.10.2023 на відпустку за станом здоров`я терміном з 13.10.2023 по 11.11.2023 (а.с.43).
- з 06.11.2023 по 21.11.2023 у Комунальному некомерційному підприємстві «Центральна районна лікарня Калуської міської ради Івано-Франківської області», основний діагноз: дифузна травма головного мозку (вибухова травма 25.08.2023) (а.с.44).
Відповідно до змісту довідки військово-лікарської комісії від 21.11.2023 за № 451 діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва (вибухова травма 25.08.2023): Травма, поранення, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини (довідка про обставини травми надана командиром військової частини НОМЕР_1 від 09.09.2023 за № 693/6092), ступінь важкості травми травма важка. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів (а.с.45).
В подальшому, військовою частино НОМЕР_1 виданий відпускний квиток № Д-121 від 01.12.2023 на відпустку за станом здоров`я терміном з 21.11.2023 по 20.12.2023 (а.с.46).
- з 18.12.2023 по 05.01.2024 у Комунальному некомерційному підприємстві «Центральна районна лікарня Калуської міської ради Івано-Франківської області», основний діагноз: стан після мінно-вибухової травми (25.08.2023) (а.с.47).
Відповідно до змісту довідки військово-лікарської комісії від 05.01.2024 за № 8 діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва (вибухова травма 25.08.2023): Травма, поранення, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини (довідка про обставини травми надана командиром військової частини НОМЕР_1 від 09.09.2023 за № 693/6092). Визначено обмежену придатність до військової служби (а.с.48).
- з 25.03.2024 по 15.04.2024 у Комунальному некомерційному підприємстві «Центральна районна лікарня Калуської міської ради Івано-Франківської області», основний діагноз: стан після мінно-вибухової травми (25.08.2023) (а.с.49).
- з 16.04.2024 по 15.05.2024 у Комунальному некомерційному підприємстві «Центральна районна лікарня Калуської міської ради Івано-Франківської області», основний діагноз: стан після мінно-вибухової травми (25.08.2023) (а.с.50-51).
Відповідно до змісту довідки військово-лікарської комісії від 15.05.2024 за № 196 діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва (вибухова травма 25.08.2023): Травма, поранення, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини (довідка про обставини травми надана командиром військової частини НОМЕР_1 від 09.09.2023 за № 693/6092), ступінь важкості травми травма важка. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів (а.с.52).
В подальшому, військовою частиною НОМЕР_1 виданий відпускний квиток № 536 від 08.06.2024 на відпустку за станом здоров`я терміном з 08.06.2024 по 14.06.2024 (а.с.53).
- з 18.06.2024 по 17.07.2024 у Комунальному некомерційному підприємстві «Центральна районна лікарня Калуської міської ради Івано-Франківської області», основний діагноз: стан після мінно-вибухової травми (25.08.2023), 05.07.2024 проведена операція (а.с.54-55).
- з 18.07.2024 по 05.08.2024 у Комунальному некомерційному підприємстві «Центральна районна лікарня Калуської міської ради Івано-Франківської області», основний діагноз: стан після мінно-вибухової травми (25.08.2023) (а.с.56-57).
Відповідно до змісту довідки військово-лікарської комісії від 25.07.2024 за № 310 діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва (вибухова травма 25.08.2023): Травма, поранення, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини (довідка про обставини травми надана командиром військової частини НОМЕР_1 від 09.09.2023 за № 693/6092), ступінь важкості травми тяжка. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів (а.с.58).
В подальшому, військовою частиною НОМЕР_1 виданий відпускний квиток № 678 від 08.08.2024 на відпустку за станом здоров`я терміном з 08.08.2024 по 24.08.2024 (а.с.59).
Свідоцтвом про хворобу № 310 встановлено, що наслідки мінно-вибухової травми (25.08.2023) Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини (довідка про обставини травми надана командиром військової частини НОМЕР_1 від 09.09.2023 за № 693/6092). Ступінь важкості травми тяжка (а.с.60).
Відповідно до змісту довідки Івано-Франківського бюро медико-соціальної експертизи серії 12ААД № 066277 від 24.09.2024 ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності з 13.09.2024 Травма, так пов`язана із захистом Батьківщини (а.с.62).
Проте, як зазначає позивач, йому не виплачено в повному обсязі додаткову винагороду відповідно до постанови КМУ Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168 у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з розрахунку 100000 грн. на місяць, пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, а також пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії (лікарсько-експертної) комісії, що і стало підставою звернення до суду з даною позовною заявою.
Надаючи оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.
Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Відповідно до статті 65 Основного Закону України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Поряд з цим, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-ХІІ від 25.03.1992 (далі - Закон № 2232-ХІІ) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Відповідно до частин 1, 2 статті 1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною 6 статті 2 Закону № 2232-ХІІ передбачено наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Положеннями статті 3 Закону № 2232-XII передбачено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", Закон "Про збройні сили України", Закон "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
За приписами статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (далі - Закон України № 3543-XII) мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Цією ж статтею Закону України № 3543-XII визначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Статтею 1 Закону України «Про оборону України» передбачено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Як встановив суд, позивач проходив військову службу на особливий період та безпосередньо брав участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії в Запорізькій області.
Частиною 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011) передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України № 2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з пунктом 1 статті 9 Закону України № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Відповідно до частини 4 статті 9 Закону № 2011 грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Відповідно до статті 106 Конституції України Президент України, зокрема, приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Порядок проходження військової служби в Збройних Силах України визначений у Положенні про проходження громадянами військової служби в Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі - Положення № 1153/2008).
Згідно з пункту 5 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, громадяни, які проходять військову службу, є військовослужбовцями Збройних Сил України.
Відповідно до частини 2 статті 1-2 Закону № 2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні (затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ), введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.
На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнято постанову № 168 (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин), приписами пункту 1-1 якої визначено установити, що на період воєнного стану:
військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;
Згідно із абзацом 4 пунктами 1-2 Постанови № 168 відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Отже, законодавством встановлено, що у разі отримання поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, військовослужбовці мають право на отримання додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн. При цьому, обов`язковими умовами для виплати такої додаткової винагороди є безпосередня участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій або перебування в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) безпосередньо в районах воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів та наявність наказу командира щодо виплати.
Предметом спору, що розглядається судом у даній справі є правомірність розрахунку цього виду щомісячного додаткового виду грошового забезпечення.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 5 постанови № 168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022.
Згідно з пункту 2 цього Порядку грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.
Відповідно до пункту 17 Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
25.03.2022 для врегулювання питання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, Міністром оборони України прийнято рішення від 25.03.2022 № 248/1298 та від 18.04.2022 № 248/1529.
В подальшому, питання виплати додаткової винагороди регулюється рішенням Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29, чинним на час виникнення та існування спірних правовідносин, згідно з яким документальне підтвердження вказаних вище фактів здійснюється на підставі: бойового наказу (бойового розпорядження); журналу бойових дій (вахтовой, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журналу ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорту (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань. При цьому відряджені військові підтверджують безпосередню участь у бойових діях або заходах довідкою керівника органу військового управління, штабу угруповання військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.
Виплата здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) - особовому складу військової військової частини; керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин. При цьому в цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100 000 гривень за місяць обов`язково зазначають підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо. Такі накази за минулий місяць мають бути видані до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Крім цього, у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень також включені військовослужбовців, зокрема, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
При цьому, підставою для видачі наказу є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), в якій має бути зазначено: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травми, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі Довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дії, бойового донесення, тощо).
Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000 грн. виплачується військовослужбовцям, зокрема, тим, які у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
При цьому, суд зауважує, що для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану, немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування особи на стаціонарному лікуванні.
Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.
Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000,00 гривень у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.
Повертаючись до обставин вказаної справи, судом встановлено, що 25.08.2023, виконуючи бойове завдання, пов`язане із захистом Батьківщини, в районі населеного пункту Роботине Запорізької області, солдат ОСОБА_1 отримав поранення.
Так, у зв`язку із отриманою травмою позивач перебував на стаціонарному лікуванні в періоди з:
- з 26.08.2023 по 28.08.2023 у Комунальному некомерційному підприємстві «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради. Повний діагноз: МВТ (25.08.2023) ЗЧМТ. СГМ. Акубаротравма, розрив барабанних перетинок AS, AD. Опік полум`ям 1-2Аст обличчя, голови 3%. Множинні садна обличчя (а.с.34);
- з 28.08.2023 по 06.09.2023 у Комунальному некомерційному підприємстві «Кіровоградська обласна лікарня». Повний діагноз: вибухове поранення (25.03.2023, відкрита непроникаюча ЧМТ, струс головного мозку, цефалія, акуборотравма з порушенням цілісності барабанних перетинок з двох сторін. Гостра змішана приглухуватість зі збереженням шепітної мови на праве вухо 0м, на ліве вухо 0,5 м. Множинні вогнепальні осколкові сліпі поранення грудей, лівого плеча, опік полум`ям 1-2Аст, 3% голови, деструкція скловидного тіла лівого ока (а.с.37);
- з 27.09.2023 по 13.10.2023 у Комунальному некомерційному підприємстві «Центральна районна лікарня Калуської міської ради Івано-Франківської області». Основний діагноз: дифузна травма головного мозку (вибухова травма 25.08.2023) (а.с.40-41);
- з 06.11.2023 по 21.11.2023 у Комунальному некомерційному підприємстві «Центральна районна лікарня Калуської міської ради Івано-Франківської області», основний діагноз: дифузна травма головного мозку (вибухова травма 25.08.2023) (а.с.44);
- з 18.12.2023 по 05.01.2024 у Комунальному некомерційному підприємстві «Центральна районна лікарня Калуської міської ради Івано-Франківської області», основний діагноз: стан після мінно-вибухової травми (25.08.2023) (а.с.47);
- з 25.03.2024 по 15.04.2024 у Комунальному некомерційному підприємстві «Центральна районна лікарня Калуської міської ради Івано-Франківської області», основний діагноз: стан після мінно-вибухової травми (25.08.2023) (а.с.49);
- з 16.04.2024 по 15.05.2024 у Комунальному некомерційному підприємстві «Центральна районна лікарня Калуської міської ради Івано-Франківської області», основний діагноз: стан після мінно-вибухової травми (25.08.2023) (а.с.50-51);
- з 18.06.2024 по 17.07.2024 у Комунальному некомерційному підприємстві «Центральна районна лікарня Калуської міської ради Івано-Франківської області», основний діагноз: стан після мінно-вибухової травми (25.08.2023), 05.07.2024 проведена операція (а.с.54-55);
- з 18.07.2024 по 05.08.2024 у Комунальному некомерційному підприємстві «Центральна районна лікарня Калуської міської ради Івано-Франківської області», основний діагноз: стан після мінно-вибухової травми (25.08.2023) (а.с.56-57).
Свідоцтвом про хворобу № 310 встановлено, що наслідки мінно-вибухової травми (25.08.2023) Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини (довідка про обставини травми надана командиром військової частини НОМЕР_1 від 09.09.2023 за № 693/6092). Ступінь важкості травми тяжка (а.с.60).
Відповідно до змісту довідки Івано-Франківського бюро медико-соціальної експертизи серії 12ААД № 066277 від 24.09.2024 ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності з 13.09.2024 Травма, так пов`язана із захистом Батьківщини (а.с.62).
За таких обставин, позивач у період з 26.08.2023 по 28.08.2023, з 28.08.2023 по 06.09.2023, з 27.09.2023 по 13.10.2023, з 06.11.2023 по 21.11.2023, з 18.12.2023 по 05.01.2024, з 25.03.2024 по 15.04.2024, з 16.04.2024 по 15.05.2024, з 18.06.2024 по 17.07.2024, з 18.07.2024 по 05.08.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) пов`язаним із захистом Батьківщини.
На підставі вказаного, суд дійшов висновку, що позивач за період стаціонарного лікування має право на виплату додаткової винагороди в розмірі до 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні.
Суд зазначає, що вказана сума виплати позивачем не оскаржується.
Однак, як свідчить витяг з відомостей нарахування основних та додаткових видів грошового забезпечення, ОСОБА_1 за перебування на стаціонарному лікуванні 25.08.2023 по 26.08.2023, з 06.11.2023 по 21.11.2023, з 18.12.2023 по 05.01.2024, з 25.03.2024 по 15.04.2024, з 16.04.2024 по 15.05.2024, з 18.06.2024 по 17.07.2024, з 18.07.2024 по 05.08.2024 додаткову винагороду у збільшеному розмірі в сумі 100000,00 грн. пропорційно за місяць не отримував.
Доказів виплати збільшеної додаткової винагороди у вказаний період матеріали справи не містять.
Суд констатує, що позивач має право на отримання додаткової винагороди у збільшеному розмірі із розрахунку 100000,00 грн. на місяць за період перебування на стаціонарному лікуванні 26.08.2023, та у період з 06.11.2023 по 21.11.2023, з 18.12.2023 по 05.01.2024, з 25.03.2024 по 15.04.2024, з 16.04.2024 по 15.05.2024, з 18.06.2024 по 17.07.2024, з 18.07.2024 по 05.08.2024, внаслідок чого, має місце протиправна бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагород передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеної до 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування стаціонарному лікуванні, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого 25.08.2023 по 26.08.2023, з 06.11.2023 по 21.11.2023, з 18.12.2023 по 05.01.2024, з 25.03.2024 по 15.04.2024, з 16.04.2024 по 15.05.2024, з 18.06.2024 по 17.07.2024, з 18.07.2024 по 05.08.2024.
Щодо можливості виплати додаткової винагороди відповідно до постанови КМУ Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168 у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з розрахунку 100000 грн. на місяць, пропорційно часу перебування у відпустці для лікування, суд вказує на таке.
Так, види відпусток, що надаються військовослужбовцям Збройних Сил України чітко встановлені Законом № 2011-ХІІ.
Пунктом 11 статті 10 Закону № 2011-ХІІ (в редакції чинній на момент існування спірних відносин) вказано, що у зв`язку з хворобою військовослужбовця йому надається відпустка для лікування із збереженням грошового та матеріального забезпечення на підставі висновку військово-лікарської комісії. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою не повинен перевищувати 4 місяців підряд (крім випадків, коли законодавством передбачено більш тривалі строки перебування на лікуванні). Після закінчення встановленого безперервного перебування на лікуванні у закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою військовослужбовець підлягає огляду військово-лікарською комісією для вирішення питання про придатність його до військової служби.
Таким чином, спеціальною правовою нормою Закону № 2011-ХІІ, який має вищу юридичну силу відносно постанов Кабінету Міністрів, наказів Міністерства оборони, передбачено надання відпустки для лікування після поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії.
Як вже зазначалося судом, відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 гривень, включаються особи, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько- експертної, медичної) комісії.
З аналізу наведених норм, станом на час виникнення спірних правовідносин, слідує, що в особливий період під час дії воєнного стану військовослужбовцям можуть надаватися, зокрема, відпустки у зв`язку з хворобою або для лікування після поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, але додаткова винагорода, розмір якої збільшується до 100000,00 гривень, виплачується на підставі наказів командирів (начальників) за підтвердженням таких обставин:
- у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини;
- перебуванням військовослужбовця у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної медичної) комісії.
Тобто, Законом № 2011-ХІІ визначено випадки надання відпустки у період воєнного стану, а Постановою КМ України № 168 встановлено підстави та порядок виплати додаткової винагороди.
При цьому, не зважаючи на те, що спеціальним законодавством врегульовано основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей (Закон № 2011-ХІІ), однак ним не врегульовано порядок виплати спірної додаткової винагороди. Оскільки порядок та підстави виплати спірної додаткової винагороди регулюється постановою КМ України № 168, саме його норми підлягають застосуванню у даному випадку.
Так, згідно з абзацом 4 пункту 1 постанови № 168 умовою для виплати додаткової винагороди є перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Суд зазначає, що нормативно-правовим актом, який визначає порядок організації та проведення військово-лікарської експертизи у Збройних силах України є Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджене наказом Міністерства оборони України від14.08.2022 № 402 (далі - Положення № 402).
Відповідно до п. 1.1 розділу І Положення № 402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Медичний огляд проводиться військово-лікарською комісією з метою визначення придатності, зокрема: до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); військовослужбовців до військової служби; військовослужбовців до військової служби за військовою спеціальністю.
Серед основних завдань військово-лікарської експертизи, згідно п. 1.3 розділу І Положення № 402, є визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних.
У розумінні п. 1.2 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза це медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України, учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання, компонентами ракетного палива, джерелами електромагнітних полів, лазерного випромінювання, мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України.
Порядок проведення медичного огляду військовослужбовців урегульований нормами глави 6 розділу ІІ Положення № 402.
У відповідності до пункту 6.10. Положення № 402 медичний огляд військовослужбовців, які отримали захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії), з метою визначення ступеня придатності до військової служби проводиться при визначеному лікарсько-експертному наслідку (результаті) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії).
Визначений наслідок (результат) захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва - це такий стан здоров`я, коли результати обстеження та лікування дають підстави ВЛК (ЛЛК) винести постанову про ступінь придатності до військової служби (служби за військовою спеціальністю), а подальше лікування не призведе до відновлення придатності до військової служби.
Згідно з п. 6.5 зазначеної глави для вирішення питання про потребу у відпустці за станом здоров`я або звільненні від виконання службових обов`язків (у тому числі і повторно) військовослужбовець може направлятися на медичний огляд начальником відділення або профільним головним (провідним) фахівцем військового лікувального закладу, у якому він знаходиться на стаціонарному або амбулаторному лікуванні, про що робиться запис в історії хвороби (медичній книжці), який завіряється підписом відповідної посадової особи.
Згідно з п. 6.11. Положення № 402 постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у відпустці за станом здоров`я приймається після закінчення стаціонарного лікування в разі, коли для повного відновлення функції і працездатності необхідний термін - не менше 30 календарних днів. Постанова про потребу у відпустці за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка підлягає контролю штатною ВЛК (без затвердження).
Відповідно до п. 6.12. Положення № 402 у разі коли є незаперечні дані, що здатність до проходження військової служби за станом здоров`я не відновиться, постанова ВЛК про потребу військовослужбовців у відпустці за станом здоров`я не приймається, а вирішується питання про придатність їх до військової служби.
Пунктом 6.17. Положення № 402 передбачено, що медичний огляд для визначення ступеня придатності до військової служби військовослужбовців, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво, захворювання) під час захисту держави, у ММО, у країнах, де ведуться бойові дії, здійснюється ВЛК тільки після закінчення лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі.
Згідно з п. 6.35. Положення № 402 у воєнний час лікування військовослужбовців має бути закінчене у військовому лікувальному закладі (солдатів, матросів, сержантів і старшин - у батальйонах (командах) видужуючих). У виняткових випадках військовослужбовцям може бути надана відпустка за станом здоров`я на 30 календарних днів. За постановою ВЛК відпустка за станом здоров`я може бути продовжена на такий самий строк, а за відповідних медичних показань - повторно продовжена ще на 30 календарних днів. Постанова ВЛК про продовження відпустки за станом здоров`я записується в книгу протоколів засідань ВЛК та в довідку ВЖ, на підставі якої була надана перша відпустка за станом здоров`я, і підписується головою, членами комісії (не менше двох), секретарем комісії та скріплюється гербовою печаткою.
Якщо після продовження відпустки за станом здоров`я військовослужбовець не може приступити до виконання службових обов`язків, то він оглядається ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби.
Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку, що лікування травми (поранення, каліцтва, контузії) військовослужбовця завершується у військовому лікувальному закладі. Лікування завжди завершується проходженням військовослужбовцем військово-лікарської експертизи для встановлення ступеня придатності до військової служби. Відпустка за станом здоров`я після стаціонарного лікування надається виключно після його закінчення. При незакінченому лікуванні, за відсутністю визначеного лікарсько- експертного наслідку (результату) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії) військово-лікарська експертиза не проводиться.
В чергове повертаючись до обставин справи, суд вказує, що відповідно до змісту довідки військово-лікарської комісії від 06.09.2023 за № 900 діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва (вибухова травма 25.08.2023): Травма, поранення, ТАК, пов`язані з проходження військової служби. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів (а.с.38).
На підставі вказаного висновку, військовою частиною НОМЕР_1 виданий відпускний квиток № Д-23 від 17.09.2023 на відпустку за станом здоров`я терміном з 17.09.2023 по 16.10.2023 (а.с.39).
Однак, у зв`язку із перериванням вказаної відпуски періодом стаціонарного лікування з 27.09.2023 по 13.10.2023, позивач перебував у відпустці за станом здоров`я відповідно до відпускного квитка № Д-23 від 17.09.2023 в період з 17.09.2023 по 26.09.2023.
Відповідно до змісту довідки військово-лікарської комісії від 13.10.2023 за № 403 діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва (вибухова травма 25.08.2023): Травма, поранення, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини (довідка про обставини травми надана командиром військової частини НОМЕР_1 від 09.09.2023 за № 693/6092), ступінь важкості травми травма важка. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів (а.с.42).
В подальшому, військовою частиною НОМЕР_1 виданий відпускний квиток № Д-34 від 16.10.2023 на відпустку за станом здоров`я терміном з 13.10.2023 по 11.11.2023 (а.с.43).
Позивач перебував у відпустці з 13.10.2023 по 11.11.2023.
Відповідно до змісту довідки військово-лікарської комісії від 21.11.2023 за № 451 діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва (вибухова травма 25.08.2023): Травма, поранення, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини (довідка про обставини травми надана командиром військової частини НОМЕР_1 від 09.09.2023 за № 693/6092), ступінь важкості травми травма важка. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів (а.с.45).
В подальшому, військовою частиною НОМЕР_1 виданий відпускний квиток № Д-121 від 01.12.2023 на відпустку за станом здоров`я терміном з 21.11.2023 по 20.12.2023 (а.с.46).
Однак, у зв`язку із перериванням вказаної відпуски періодом стаціонарного лікування з 18.12.2023 по 05.01.2023, позивач перебував у відпустці за станом здоров`я відповідно до відпускного квитка № Д-121 від 01.12.2023 в період з 21.11.2023 по 17.12.2023.
Відповідно до змісту довідки військово-лікарської комісії від 15.05.2024 за № 196 діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва (вибухова травма 25.08.2023): Травма, поранення, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини (довідка про обставини травми надана командиром військової частини НОМЕР_1 від 09.09.2023 за № 693/6092), ступінь важкості травми травма важка. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів (а.с.52).
В подальшому, військовою частиною НОМЕР_1 виданий відпускний квиток № 536 від 08.06.2024 на відпустку за станом здоров`я терміном з 08.06.2024 по 14.06.2024 (а.с.53).
Позивач перебував у відпустці з 08.06.2024 по 14.06.2024.
Відповідно до змісту довідки військово-лікарської комісії від 25.07.2024 за № 310 діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва (вибухова травма 25.08.2023): Травма, поранення, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини (довідка про обставини травми надана командиром військової частини НОМЕР_1 від 09.09.2023 за № 693/6092), ступінь важкості травми тяжка. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів (а.с.58).
В подальшому, військовою частиною НОМЕР_1 виданий відпускний квиток № 678 від 08.08.2024 на відпустку за станом здоров`я терміном з 08.08.2024 по 24.08.2024 (а.с.59).
Позивач перебував у відпустці з 08.08.2024 по 24.08.2024.
Суд зазначає, що всі надані позивачем виписки, епікризи та виписні епікризи щодо подальшого лікування містять розділ щодо лікувальних рекомендації, в якому перераховано конкретні види лікування, необхідні для застосування після закінчення стаціонарного лікування, внаслідок чого, суд дійшов висновку, що всі надані за станом здоров`я відпустки фактично були відпустками для лікування, оскільки рекомендації щодо лікування передбачалися після кожної виписки з медичних закладів, які передували таким відпусткам.
Відповідно, перебування особи у відпустці за станом здоров`я за постановою ВЛК, якщо такій відпустці передувало лікування у стаціонарному закладі у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, проходженням військової служби із визначенням лікувальним закладом подальших лікувальних рекомендації на час перебування у відпустці, є підставою для включення такої особи до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 гривень, на підставі абзацу 4 пункту 1 постанови № 168.
При цьому, фактичне зазначення інших словосполучень у висновку ВЛК про відпустку не може бути підставою для відмови позивачу у виплаті належного грошового забезпечення. Проблеми, які виникають під час створення таких довідок не можуть мати негативні наслідки для такого військовослужбовця, а отже, й не може впливати на його особисті права, в тому числі на право отримання спірної додаткової винагороди за період перебування у відпустках за станом здоров`я.
Як вже зазначалося, підставою для виплати підвищеної додаткової винагороди є час перебування військовослужбовця, котрий отримав поранення під час проходження служби, на стаціонарному лікуванні у вітчизняному чи закордонному закладі охорони здоров`я, а також постанова ВЛК у вигляді довідки про потребу у відпустці за станом здоров`я, котра видається тільки у випадку, якщо військовослужбовець після закінчення лікування у лікарському закладі потребує часу для відновлення та не може приступити до виконання службових обов`язків, отже, як наслідок ОСОБА_1 мав право на виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, у зв`язку перебуванням у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько- експертної, медичної) комісії.
Однак, виплата такої винагороди військовою частиною не знайшла свого відображення в матеріалах справи.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що військовою частиною НОМЕР_1 протиправно не виплачено позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 гривень, за період його відпустки для лікування після тяжкої травми з 17.09.2023 по 26.09.2023, з 13.10.2023 по 11.11.2023, з 22.11.2023 по 17.12.2023, з 08.06.2024 по 14.06.2024, з 08.08.2024 по 24.08.2024.
В той час, відповідач вказує про те, що у позивача не має права на додаткову винагороду у збільшеному розмірі в сумі 100000,00 грн., оскільки позивачем не було долучено до матеріалів позову постанови/довідки військово-лікарської комісії, що підтверджує причинно-наслідковий характер травми.
Разом з тим, суд не погоджується з такими доводами відповідача та наголошує на тому, що, в матеріалах справи наявні всі докази, що вказують та підтверджують причинно-наслідковий характер травми ОСОБА_1 .
Суд зазначає, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки, відповідно до положень статті 17 Конституції України, є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Нормами статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів визнано обов`язком громадянина України. Громадяни відбувають на військову службу відповідно до закону.
Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей (стаття 17 Конституції України).
За змістом статей 17, 65 Основного Закону України громадяни України, які захищають Вітчизну, незалежність та територіальну цілісність України, виконують конституційно значущі функції, тож держава повинна надавати їм і членам їхніх сімей особливий статус та забезпечувати їх додатковими гарантіями соціального захисту відповідно до частини 5 статті 17 Конституції України як під час проходження служби, так і після її закінчення; закріплення в Конституції України обов`язку держави щодо забезпечення соціального захисту громадян України, які захищають Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України, є запорукою його реалізації державою та недопущення зниження рівня соціального захисту цих осіб та членів їхніх сімей (Рішення Конституційного Суду України від 18 грудня 2018 року № 12-р/2018, від 25 квітня 2019 року № 1-р(II)/2019).
Враховуючи реалії, пов`язані зі збройною агресією російської федерації проти України, головну роль в обороні Української держави, її суверенітету, незалежності та територіальної цілісності відіграють Збройні Сили України та інші військові формування, які своєю мужньою боротьбою здійснюють ефективний захист Української держави та Українського народу.
З огляду на, що виконання державою конституційного обов`язку щодо забезпечення посиленого соціального захисту військовослужбовців покликане не тільки забезпечити соціальний захист кожного з них індивідуально, а й сприяти ефективному виконанню громадянами України обов`язку щодо захисту Вітчизни - України, її суверенітету, незалежності та територіальної цілісності.
В умовах воєнного стану держава зобов`язана мобілізувати всі доступні їй ресурси для посилення своєї обороноздатності та відсічі збройної агресії російської федерації. Відтак усебічна підтримка військовослужбовців Збройних Сил України є одним із засобів розширення оборонних можливостей держави.
Конституційний Суд України зазначав, що статус військовослужбовців обумовлює високий ризик отримання поранення, ушкодження здоров`я чи навіть загибелі під час виконання службових обов`язків під час захисту Вітчизни (Рішення Конституційного Суду України від 06 квітня 2022 року № 1-р(II)/2022).
Конституційний Суд України в Рішенні від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 наголосив на тому, що організаційно-правові та економічні заходи, спрямовані на забезпечення належного соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей, пов`язані не з втратою працездатності, безробіттям або відсутністю достатніх засобів для існування (стаття 46 Конституції України), а з особливістю виконуваних ними обов`язків щодо забезпечення однієї з найважливіших функцій держави - захист суверенітету і територіальної цілісності України (частина перша статті 17 Основного Закону України); потреба в додаткових гарантіях соціального захисту цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена, зокрема, тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.
Військовослужбовець, виконуючи накази командування щодо здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, не повинен перейматися питаннями імовірності недотримання військовою частиною, яка уособлює в собі державу, усіх встановлених формальностей, що в подальшому може впливати на його особисті права, у тому числі право на отримання спірної додаткової винагороди.
Принцип належного урядування не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу помилку не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу.
Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Позивач виконував свій конституційний обов`язок по захисту Батьківщини, забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, в тому числі, шляхом безпосередньої участі у бойових діях, у зв`язку з чим піддавався ризику для життя і здоров`я, внаслідок чого, відповідач мав здійснити перерахунок такої виплати апріорі, за фактом наявності тяжкої травми та перебування на стаціонарному лікування чи у відпустці за станом здоров`я, без будь-яких клопотань/заяви зі сторони позивача.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачеві додаткової винагороди, відповідно до пункту 1 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» збільшеної до 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування стаціонарному лікуванні, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого 25.08.2023 по 26.08.2023, з 06.11.2023 по 21.11.2023, з 18.12.2023 по 05.01.2024, з 25.03.2024 по 15.04.2024, з 16.04.2024 по 15.05.2024, з 18.06.2024 по 17.07.2024, з 18.07.2024 по 05.08.2024, та за період відпустки для лікування після тяжкої травми з 17.09.2023 по 26.09.2023, з 13.10.2023 по 11.11.2023, з 22.11.2023 по 17.12.2023, з 08.06.2024 по 14.06.2024, з 08.08.2024 по 24.08.2024 та зобов`язати відповідача здійснити нарахування і виплату зазначеної додаткової винагороди, з урахуванням виплачених сум.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно із нормами частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до положень статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому, в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Водночас, всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів в повному об`ємі правомірності своїх дій.
Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на те, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України Про судовий збір, а доказів понесення сторонами інших витрат, пов`язаних з розглядом справи суду не представлено, судові витрати розподілу не підлягають.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 задоволити.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови КМУ Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168 у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, збільшеної до 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування стаціонарному лікуванні, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого 25.08.2023 по 26.08.2023, з 06.11.2023 по 21.11.2023, з 18.12.2023 по 05.01.2024, з 25.03.2024 по 15.04.2024, з 16.04.2024 по 15.05.2024, з 18.06.2024 по 17.07.2024, з 18.07.2024 по 05.08.2024, а також пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії (лікарсько-експертної) комісії за період з 17.09.2023 по 26.09.2023, з 13.10.2023 по 11.11.2023, з 22.11.2023 по 17.12.2023, з 08.06.2024 по 14.06.2024, з 08.08.2024 по 24.08.2024.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168 у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, збільшеної до 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування стаціонарному лікуванні, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого 25.08.2023 по 26.08.2023, з 06.11.2023 по 21.11.2023, з 18.12.2023 по 05.01.2024, з 25.03.2024 по 15.04.2024, з 16.04.2024 по 15.05.2024, з 18.06.2024 по 17.07.2024, з 18.07.2024 по 05.08.2024, а також пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії (лікарсько-експертної) комісії за період з 17.09.2023 по 26.09.2023, з 13.10.2023 по 11.11.2023, з 22.11.2023 по 17.12.2023, з 08.06.2024 по 14.06.2024, з 08.08.2024 по 24.08.2024, з урахуванням виплачених сум.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ).

Відповідач:

Військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ).

Суддя /підпис/ Панікар І.В.