Справа № 420/6494/25
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2025-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6494/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі судді Бутенка А.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕСКАДОР» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕСКАДОР» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС в Одеській області, в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати видане ГУ ДПС в Одеській області (ідентифікаційний код юридичної особи 44069166, місцезнаходження: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65015) податкове повідомлення-рішення від 17.12.2024 р. № 55181/15-32-07-01-19;

- визнати протиправним та скасувати видане ГУ ДПС в Одеській області (ідентифікаційний код юридичної особи 44069166, місцезнаходження: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65015) податкове повідомлення-рішення від 17.12.2024 р. № 55182/15-32-07-01-19;

- визнати протиправним та скасувати видане ГУ ДПС в Одеській області (ідентифікаційний код юридичної особи 44069166, місцезнаходження: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65015) податкове повідомлення-рішення від 17.12.2024 р. № 55183/15-32-07-01-19;

- визнати протиправним та скасувати видане ГУ ДПС в Одеській області (ідентифікаційний код юридичної особи 44069166, місцезнаходження: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65015) податкове повідомлення-рішення від 17.12.2024 р. № 55184/15-32-07-01-19.

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем проведено планову виїзну документальну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2021 р. по 30.06.2024 р., валютного законодавства за період з 01.07.2021 р. по 30.06.2024 р., іншого законодавства за період з 01.07.2021 р. по 30.06.2024 р., відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки. За результатами зазначеної перевірки складено Акт № 51545/15- 32-07-01-14 про результати перевірки ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕСКАДОР». На підставі Акту перевірки Головним управління ДПС в Одеській області складено податкові повідомлення-рішення: № 55181/15-32-07-01-19 (податок на додану вартість 14060100) - зменшено від`ємне значення у першому півріччі 2024 р. на суму 96 741 грн.; № 55182/15-32-07-01-19 (податок на додану вартість 14060100) - збільшено на 885 848 грн., в тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями на 80 532 грн.; № 55183/15-32-07-01-19 (податок на додану вартість 14060100) - застосовано штраф на суму 6 716 922 грн.; № 55184/15-32-07-01-19 (адмін. штрафи та інші санкції 21081103) - застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 1020 грн. Позивач, вважаючи податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

07.04.2025 року від Головного управління ДПС в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що згідно п.1 ст 9. Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16 липня 1999 року N 996-XIV із змінами і доповненнями підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. На порушення п.1 ст 9.Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16 липня 1999 року N 996-XIV із змінами і доповненнями затверджених наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 р. N 318 ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ЕСКАДОР» відображено у бухгалтерському обліку вищенаведені суми, які не підтверджені первинними документами. В результаті складено акт ненадання документів від 08.11.2024 р. № 7597/15- 32-07-01-15. Суми, які відображені у бухгалтерському обліку ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ЕСКАДОР» станом на 30.06.2024р. у складі дебетового сальдо по рахункам: - Дт 232 "Послуги транспорту, механізмів", - Дт 205 "Будівельні матеріали" - Дт 203 "Паливо" не мали вплив на фінансовий результат та як наслідок на зобов`язання з податку на прибуток, оскільки залишись не списаними на фінансовий результат ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ЕСКАДОР» , а рахуються станом на 30.06.2024 року у складі оборотних активів, із відповідним відображенням вартості таких запасів у формі №1 «Баланс» у складі виробничих запасів та незавершеного виробництва. Враховуючі зміст викладених вище порушень, встановлено, що ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ЕСКАДОР» завищено податковий кредит за рахунок сум ПДВ по податкових накладних. В порушення абз. а) п.198.1, абз.1 п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VІ із змінами ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ЕСКАДОР» завищено податковий кредит у загальній сумі 902055 грн., у тому числі : січень 2023 року на суму 240092 грн, лютий 2023 року на суму 298530 грн., березень 2023 року на суму 363433 грн. також, в порушення п.201.1, п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ЕСКАДОР» не складено та незареєстровано податкові накладні на суми по операціям з надання послуг та реалізації матеріальних цінностей з урахуванням подій, що сталася раніше (надання послуг(реалізації матеріальних цінностей) чи попередня сплата за них ) Загальна сума операцій, по яким ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ЕСКАДОР» не складно та незареєстровано податкові накладні , сума податку на додану вартість по яких складає та складає 13 352 243 грн.. Так, протягом листопада 2022 року, грудня 2022 року, січня 2023 року, лютого 2023 року та березня 2023 року ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ЕСКАДОР» декларував обсяги наданих послуг, реалізованих матеріальних цінностей у рядку 1.1. «Операції на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою, крім ввезення товарів на митну територію України» податкової декларації з податку на додану вартість на суми, які відповідають даним бухгалтерського обліку та відповідно первинним документам за відповідний період. Аналогічно , в порушення п.201.1, п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ЕСКАДОР» протягом листопада 2022 року, грудня 2022 року, січня 2023 року, лютого 2023 року та березня 2023 року не складено та не зареєстровано податкові накладні по операціям, що оподатковуються за нульовою ставкою, а саме з операцій з надання послуг міжнародного перевезення вантажу . Загальна сума таких операцій, по яким ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ЕСКАДОР» не складно та не зареєстровано податкові накладні складає та складає 11 449 513 грн.

Заяви чи клопотання від сторін.

08.04.2025 року від представника Головного управління ДПС в Одеській області надійшло клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

14.05.2025 року від представника Головного управління ДПС в Одеській області надійшли додаткові пояснення по справі.

16.05.2025 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Процесуальні дії вчинені судом.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 року розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 29.04.2025 року о 12:00 год.

29.04.2025 року відкладено розгляд справи на 13.05.2025 року на 12:00 год.

13.05.2025 року відкладено розгляд справи на 20.05.2025 року на 12:00 год.

20.05.2025 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі та вирішено перейти до судового розгляду справи по суті в порядку письмового провадження.

Обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕСКАДОР» (далі ТОВ «БК «ЕСКАДОР») є юридичною особою, зареєстрованою в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 16.08.2005 року за номером 0010520.

Основним видом діяльності за КВЕД є 23.99 Виробництво неметалевих мінеральних виробів, н.в.і.у.

Відповідно до Наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 04.10.2024 року № 10105-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕСКАДОР»», на підставі п.п. 20.1.4, п. 20.1, ст. 20, п. 77.1, ст. 77 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами), відповідно до плану-графіка на 2024 рік проведення планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання, призначено провести документальну планову виїзну перевірку ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕСКАДОР», код за , з 21 жовтня 2024 року тривалістю 10 робочих днів. Перевірку провести за період діяльності з 01.07.2021 року по 30.06.2024 року з метою здійснення контролю за дотриманням вимог податкового, валютного та іншого законодавства.

Наказом Головного управління ДПС в Одеській області від 30.10.2024 року № 11142-п продовжено термін проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕСКАДОР» з 04.11.2024 року на 5 робочих днів.

21.10.2024 року посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області на підставі наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 04.10.2024 року № 10105-п та відповідних направлень № 20908/15-32-07-01-12, № 22000/15-32-07-01-12, № 21999/15-32-07-01-12, № 20909/15-32-07-01-12, № 20997/15-32-07-01-12, № 21002/15-32-07-01-12, № 21003/15-32-07-01-12, № 21008/15-32-07-01-12, № 21009/15-32-07-01-12, № 21004/15-32-07-01-12 та № 21006/15-32-07-01-12 від 18.10.2024 року проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕСКАДОР» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2021 по 30.06.2024, валютного законодавства за період з 01.07.2021 по 30.06.2024, іншого законодавства за період з 01.07.2021 по 30.06.2024.

Копію наказу контролюючого органу надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення 07.10.2024 року на адресу ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕСКАДОР».

З направленнями на право проведення перевірки 21.10.2024 року ознайомлено під підпис Моісеєва Олександра Григоровича, директора ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕСКАДОР».

За результатами перевірки складено Акт фактичної перевірки від 22.11.2024 року № 51545/15-32-07-01-14.

У ході фактичної перевірки встановлено наступні порушення:

- абз. а) п. 198.1, абз.1 п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕСКАДОР» результаті чого занижено податок на додану вартість 805316 грн., у тому числі:

січень 2023 року на суму 240092 грн. лютий 2023 року на суму 198790 грн. березень 2023 року на суму 364026 грн. квітень 2023 року на суму 2393 грн. травень 2023 року на суму 15 грн.

та завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду станом на 30.06.2024 р. на 96741 грн.;

- п.201.1, п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України підприємством не складено та не зареєстровано податкові накладні за період: листопад 2022 року, грудень 2022 року, січень 2023 року, лютий 2023 року та березень 2023 року;

- ст.51. п.119.1. ст. 119 п. 176.2 ст. 176 з урахуванням ст.521 та п.69.2 ст.69 підрозділу 10 розділу XX Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, із змінами та доповненнями. Наказу Міністерства фінансів України від 33.01.2015 року №4 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску і Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, зарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску» із змінами та доповненнями.

17.12.2024 року на підставі Акту фактичної перевірки від 22.11.2024 року № 51545/15-32-07-01-14 Головним управління ДПС в Одеській області складено податкові повідомлення-рішення:

№ 55181/15-32-07-01-19 (податок на додану вартість 14060100) - зменшено від`ємне значення у першому півріччі 2024 р. на суму 96 741 грн.;

№ 55182/15-32-07-01-19 (податок на додану вартість 14060100) - збільшено на 885 848 грн., в тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями на 80 532 грн.;

№ 55183/15-32-07-01-19 (податок на додану вартість 14060100) - застосовано штраф на суму 6 716 922 грн.;

№ 55184/15-32-07-01-19 (адмін. штрафи та інші санкції 21081103) - застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 1020 грн.

Вважаючи податкові повідомлення-рішення протиправними позивач звернувся до суду з цим позовом.

Джерела права й акти їх застосування.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, які виникають з приводу справляння податків і зборів, порядок адміністрування податків і зборів, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства в Україні регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі ПК України).

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За приписами пп.20.1.6 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування (податок на прибуток підприємств) є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Підпунктом «а» пункту 185.1 статті 185 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування (ПДВ) є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу / орендарю.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів / послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Згідно з абзацами першим та другим пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів / послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними в абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «'Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16 липня 1999 року № 996-ХIV (далі Закон № 996-ХIV).

Відповідно до статті 1 цього Закону № 996-ХIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно із частиною першою статті 9 Закону № 996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Вимоги, яким повинні відповідати первинні документи, визначені частиною другою зазначеної статті.

Так, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК встановлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

За правилами пункту 198.3 цієї статті податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6 статті 198 ПК).

Відповідно до абзацу першого підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК (у редакції, чинній станом на 2016 рік) об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Відповідно до пунктів 6, 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 ''Витрати'', затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248), витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Висновки суду.

З аналізу положень вищевказаних норм законодавства вбачається, що витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

У податковому обліку господарські операції та витрати за цими операціями, які враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток, повинні бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення та понесені у зв`язку з цією операцією фінансові витрати. Податковий кредит, крім іншого, має бути обов`язково підтверджений податковою накладною.

Встановлюючи обов`язкове підтвердження платником податків задекларованих показників податкового обліку належними документами, законодавець презумує, що ці документи мають відображати реальний стан речей щодо задекларованих об`єктів оподаткування.

Превалювання сутності над формою (операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми), як один із принципів бухгалтерського обліку, закріплений в статті 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", та відповідає сутності податкового обліку, який відповідно до частини другої статті 3 цього Закону ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Надання контролюючому органу належним чином оформлених документів, передбачених правовими нормами, з метою одержання податкова вигоди є підставною для її одержання, якщо контролюючий орган не встановив і не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні, суперечливі або ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи контролюючого органу, зокрема про наявність таких обставини, як: неможливість реального здійснення операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, господарської діяльності у зв`язку з відсутності управлінського або технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для цього виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність документів обліку.

Обов`язковою умовою для визнання документів доказом у адміністративній справі відповідно до вимог статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України є їх достовірність. Якщо документи складені від імені суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи), створеного з метою фіктивного підприємництва, вони не можуть бути підставою бухгалтерського та/чи податкового обліку, оскільки статус нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Відповідно, вчинені під час здійснення нелегальної діяльності операції не можуть бути легалізовані, а їх відображення у бухгалтерському та податковому обліках не може надавати встановлені законом податкові вигоди.

Верховний Суд України неодноразово висловлювався щодо такого правозастосування у подібних правовідносинах, зокрема у постановах від 05.03.2012 у справі №21-421а11, від 22.11.2016 у справі №826/11397/14, від 24.05.2016 у справі №21-5332а15, від 14.06.2016 у справі №21-1318а16, від 22.11.2016 у справі №21-2430а16.

Висновок Верховного Суду України полягає у тому, що надання платником податків податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, окрім як якщо податковий орган не довів, що відомості, які містяться в документах, є недостовірними. Така обставина як наявність кримінального провадження, зареєстрованого за фактом вчинення злочину, передбаченого статтею 205 Кримінального кодексу України, стосовно фіктивності підприємства - контрагента покупця, має бути врахована судом, оскільки статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального підтвердження її первинними документами. Первинні документи, які виписані фіктивним підприємством, не можуть вважатися належно оформленими документами, що підтверджують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту є безпідставним.

Такої ж правової позиції дотримується і Верховний Суд в ряді постанов, зокрема в постановах від 26.02.2020 у справі №826/1308/18, від 28.10.2019 у справі №280/5058/18.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивачем на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій з ТОВ «Мережа сервісних станцій «ТІДІС ДАЛЬНОБОЙ» (), ТОВ «АВ метал груп» (), ТОВ «НІКАТРАК» (), ТОВ «СП З ЦІ ПЕГАС АВТОТРЕЙД» ( ) не надано суду жодних первинних документів, які б дали можливість оцінити господарські операції.

Зазначене унеможливлює з`ясувати чи розкрити зміст операцій.

З огляду на вирішальні чинники правовідносин та характер спору, беручи до уваги сукупність вищевикладених обставин, суду залишається лише підсумувати, що системний аналіз правових норм при застосуванні до правовідносин, що є предметом судового дослідження, свідчить про обґрунтованість висновків податкової перевірки та адекватність і співмірність вжитих заходів за її результатами.

З огляду на зазначене, враховуючи обґрунтованість висновків акта перевірки від 22.11.2024 року № 51545/15-32-07-01-14, суд приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення від 17.12.2024 року № 55181/15-32-07-01-19, № 55182/15-32-07-01-19, № 55183/15-32-07-01-19, № 55184/15-32-07-01-19 винесені Головним управлінням ДПС в Одеській області у межах повноважень та у способи, що передбачені Конституцією та законами України.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволенняс позовних вимог.

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Розподіл судових витрат.

Враховуючи відмову у задоволенні позову, суд приходить до висновку про відсутність підстав для повернення судового збору.

Керуючись ст.ст. 6, 72-73, 77, 132, 139, 143, 241-246, 250-251 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЕСКАДОР» (вул. Генуезька, 1-а, м. Одеса, 65009, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, буд. 5, м. Одеса, 65044, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя А.В. Бутенко

.