Справа № 826/14444/18
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2025-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

05 червня 2025 року (16:00)Справа № 826/14444/18 ЗП/280/739/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у м.Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19; код ЄДРПОУ ВП 44116011) про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

05.09.2018 до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління ДПС у м.Києві (далі відповідач), в якій позивач просить:

визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 26.07.2018, № від 26.07.2018, № від 26.07.2018, № від 26.07.2018, № від 26.07.2018, № від 26.07.2018, № від 26.07.2018, вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-213 від 26.07.2018, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 26.07.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки зроблені податковим органом у Акті перевірки від 23.06.2018 №2831/26-15-42-04-30- є незаконними та необґрунтованими, які містять численні арифметичні неточності. Зазначає, що сума витрат ФОП ОСОБА_1 пов`язаних з одержанням доходу за 2015-2017рр. була сформована на підставі наявних первинних документів, обов`язковість яких визначена Податковим кодексом України. Вказані документи не містять жодних юридичних дефектів, є чинними та ніким не скасованими.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.11.2018 відкрито провадження в адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

13.12.2018 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, висновки зроблені податковим органом у акті перевірки від 23.06.2018 №2831/26-15-42-04-30- є обґрунтованими, а рішення прийняті на підставі них правомірними, у зв`язку із чим підстави для їх скасування відсутні.

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 №2825-IX (далі - Закон № 2825-IX) ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ,» але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена ч. 1 ст. 27, ч. 3 ст. 276, ст. ст. 289-1, 289-4 КАС України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.

27.03.2025 матеріали адміністративної справи №826/14444/18 надійшли до Запорізького окружного адміністративного суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2025 зазначену справу передано на розгляд головуючому судді Калашник Ю.В.

Ухвалою суду від 31.03.2025 прийнято справу №826/14444/18 (ЗП/280/739/25) до свого провадження та продовжено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Згідно зі ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

У період з 29.05.2018 по 18.06.2018, на підставі направлень від 29.05.2018 № №2019/26-15-42-04, 2020/26-15-42-04, наказу від 27.04.2018 №7775, відповідно до пп.20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, ст. 77, п.82.1 ст. 82 Податкового кодексу України, пп.13.1 ст. 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», фахівцями відповідача проведено документальну планову виїзну перевірку ОСОБА_1 ) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності- нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2017, за результатами якої складено Акт від 23.06.2018 №2831/26-15-42-04-30-.

За результатами перевірки встановлені наступні порушення позивача:

п.177.2, пп.177.4.1 - 177.4.4, пп.177.4.5, п.177.4 п.177.6, ст.177 Податкового кодексу України, занижено податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2015 рік у сумі 148 951,33 грн., за 2016 рік у сумі 18 857,42 грн., за 2017 рік у сумі - 39 880,09 грн.

п.16. прим. 1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, занижено та не сплачено до бюджету військовий збір у 2015 р. в сумі 11 544,05 грн., у 2016 р. в сумі 1 571,45 грн., у 2017р. в сумі 3 323,34 грн.;

пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п.176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, не утримано та неперераховано до бюджету податок з доходів фізичних осіб з виплачених доходів фізичній особі у 2016р. на загальну суму 3 891,00 грн. (серпень 2016р. - 1 500,00 грн., грудень 2016р. - 2 391,00грн.);

п.16 прим 1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, не нараховано та не утримано з виплачених сум доходу фізичній особі військовий збір за 2015 рік у сумі 375,00 грн. (серпень 2016р.- 150,00 грн., грудень 2016р.-225,00 грн.);

п.187.1 ст.187, п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України, занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті в бюджет у 2016р. на загальну суму 1086,00 грн. (грудень - 1086,00 грн.), у 2017р. на загальну суму 11 975,00грн. (січень - 202,00 грн., квітень - 9990,00 грн. та грудень - 1 783,00 грн.);

п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України протерміновано реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за період з 30.06.2017 по 15.06.2017 у загальній сумі ПДВ 30 333,31 грн., та не видано (а тому не зареєстровано в ЄДРПН) податкові накладні на суму 79914,70 грн. в т.ч. ПДВ 13061,00 грн.: з них 7 602,00грн. в т.ч. ПДВ 1 086,00 грн. (грудень 2016р.), на суму 72 312,70 грн. у т.ч. ПДВ 11 975,0 грн. (січень, квітень та грудень 2017р.);

ст.9 Закону України від 08.07.2010 №2464-УІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», із змінами та доповненнями, у зв`язку з встановленими за результатами перевірки розбіжностей у сумі чистого доходу за 2011р., 2015-2016рр. на який нараховується єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, позивачем занижено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у загальній сумі 157807,55 грн. (2011р.- 7403,04 грн., 2015р.- 78614,22 грн., 2016р. - 23047,96 грн., 2017р.-48742,33 грн.);

п.1 ст.3 Закону України від 06.07.95 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг», а саме підприємцем на торговому місці (магазині - складі) застосовується банківський термінал для розрахунків з фізичними особами банківськими картками без приєднання та використання РРО.

На підставі Акту перевірки від 23.06.2018 №2831/26-15-42-04-30- та виявлених порушень податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення від 26.07.2018:

№ , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами на загальну суму 9242,36 грн., у т.ч.: за податковими зобов`язаннями 3891,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 1570,50 грн., пеня 3780,86 грн.;

№ , яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг на суму 1,00 грн.;

№ , яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції з податку на додану вартість на суму 6530,50 грн.;

№ , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: податок на додану вартість на загальну суму 16 326,25 грн., у т.ч. за податковими зобов`язаннями 13061,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 3265,25 грн.

№ , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на загальну суму 889,21 грн., у т.ч.: за податковими зобов`язаннями 375,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 150,00 грн., пеня 364,21 грн.

№ , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на загальну суму 16 281,15 грн., у т.ч.: за податковими зобов`язаннями 13024,92 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 3256,23 грн.

№ , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок з доходів фізичних осіб, на загальну суму 208 402,54 грн., у т.ч.: за податковими зобов`язаннями 166722,03 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 41680,51 грн.;

вимогу про плату боргу (недоїмки) №Ф-213 з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 107736,79 грн.;

рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким застосовано штрафну санкцію у розмірі 28347,28 грн.

Не погодившись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, вимогою про плату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та рішенням про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Проаналізувавши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Так, в акті перевірки від 23.06.2018 №2831/26-15-42-04-30- контролюючим органом зазначено, що за результатами перевірки правильності відображення доходу та витрат ФОП ОСОБА_1 встановлено порушення пп.177.2 пп.177.4.1 - 177.4.4 пп.177.4.5, п.177.4 п.177.6, ст.1775 Податкового кодексу України, а саме занижено податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2015 рік у сумі - 148 951,33грн., за 2016 рік у сумі 18 857,42 грн., за 2017р. у сумі 39 880,09 грн.

Порядок оподаткування доходів фізичних осіб - підприємців визначений ст. 177 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України).

Загальний оподатковуваний дохід ФОП ОСОБА_1 формувався за рахунок коштів що надходили на розрахунковий рахунок підприємці від продажу автозапчастин та надання послуг СТО.

Документальною плановою виїзною перевіркою загальний доход визначався на підставі даних розрахункового рахунку (поточного № НОМЕР_2 відкритого в ПАТ «Приватбанк»).

За період з 01.01.2015 по 31.12.2017 перевіркою правильності визначення доходів, відображених у декларації про доходи за 2015р. - 2017р. встановлено їх заниження.

По-перше за 2015р. - до складу загального доходу ФОП ОСОБА_1 не включено пеню у розмірі 460,00 грн., що була сплачена підприємцю 07.04.2015 боржником ДП НДГ Оріон згідно акту звірки; штрафні санкції у сумі 85 443,60 грн., що були сплачені підприємцю боржником Концерн РРТ, за рішенням суду, відповідно 08.07.2015 та 09.07.2015.

По-друге, до складу загального доходу не було включено кошти у сумі 100 000,00 грн., що надійшли на розрахунковий рахунок підприємця 15.05.2015 у вигляді повернення безвідсоткової фінансової допомоги, платник ТОВ «Авто Альянс Сервіс» (). Документи, що підтверджують статус безвітсоткової фінансової допомоги підприємцем не надано (фінансові документи щодо її перерахування на рахунок позичальника).

Лист який надано до заперечення (№б/н від 12.03.2015), щодо заміни призначення платежу, не може бути прийнятий до уваги оскільки вказана сума у платіжному дорученні та виписки банку від 10.03.2015 була сплачена як передплата за товар згідно діючого договору з нарахуванням ПДВ на всю суму. Отже, позивачу (з огляду на подію яка була першою) видавались податкові накладні, які в свою чергу були включені до податкового кредиту у відповідному періоді.

Згідно п.3.7 та п.3.8 Постанови Національного банку України про Затвердження «Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» від 21.01.2004 №22 із змінами та доповненнями, фізичні особи використовують платіжні доручення в разі перерахування коштів зі своїх поточних та вкладних/депозитних рахунків згідно з режимом використання цих рахунків, що встановлений нормативно-правовими актами Національного банку з питань порядку відкриття та використання рахунків, без будь-яких підтвердних документів. Реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками. Отже при зміні реквізитів платіжного доручення банк повинен був отримати лист від платника щодо зміни призначення платежу у попередніх платіжних дорученнях.

Виходячи з вище наведеного, ФОП ОСОБА_1 не підтвердив документально належність отриманої ним суми коштів у розмірі 100 000,00 грн. до фінансової допомоги. Таким чином зазначена сума вважається доходом та підлягає оподаткуванню.

По-третє у 2017р. - до складу загального доходу ФОП ОСОБА_1 не включено суму коштів у розмірі 42 482,03грн., яка надійшла на рахунок підприємця 20.04.2017, як сума стягнутого боргу з ТОВ «Росавто» на користь ОСОБА_1 . Оскільки, підприємцем не здійснювався облік доходів і витрат, перевіркою формування доходу здійснювалось на підставі даних розрахункового рахунку.

Також, ФОП ОСОБА_1 не включив до складу доходу суму коштів у розмірі 49 950,05грн., яка надійшла на рахунок підприємця 05.04.2017 у вигляді зворотньої фінансової допомоги через транзитний рахунок (платник невідомий). Підтверджуючі документи щодо отриманої суми безвідсоткової фінансової допомоги підприємцем не надано (договір про надання фінансової допомоги, фінансові документи щодо її перерахування на рахунок позичальника тощо).

Так, судом встановлено, що до заперечення ФОП ОСОБА_1 надав договір позики №1 від 05.04.2017 з фізичною особою ОСОБА_2 . Сума позички складає 49 950,05грн.

Згідно вимог параграфа 1 «Позика» ст.1047 «Форма укладання договору» Цивільного кодексу України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш, як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Також договір з фізичною особою або розписка завіряються нотаріусом. Якщо кошти перераховувались на розрахунковий рахунок фізичною особою (позикодавцем) через термінал, у призначенні платежу повинно бути зазначено «надання поворотної фінансової допомоги згідно договору позики» та прізвище ім`я по батькові такого позикодавця. ФОП ОСОБА_1 до заперечення не надано підтверджуючих документів про те, що отримані ним кошти 05.04.2017 через термінал банку є позикою фізичної особи ОСОБА_2 (копія квитанції банківського терміналу із зазначенням даних позикодавця, або іншого фінансового документу).

Витрати фізичних осіб - підприємців формуються на підставі п.п.177.4.1-177.4.9 п.177.4 ст. 177 Податкового кодексу України.

У 2015 році розбіжності між задекларованою сумою витрат (в частині придбання ТМЦ) та результатами перевірки у розмірі 597 421,39 грн. виникли у зв`язку з наступним:

ФОП ОСОБА_1 включено до складу витрат сплачені на протязі трьох місяців 2015р. кошти у загальній сумі 402 143,78 грн. без ПДВ за рахунками-фактурами, які виписувались контрагентами у листопаді - грудні 2014р. ФОП ОСОБА_1 до перевірки не надано інформацію (не зважаючи на неодноразові запити контролюючого органу) щодо наявності у нього залишків станом на 01.01.2015 та інформацію щодо наявності дебіторської та кредиторської заборгованості.

Таким чином, підприємець сплачував вище зазначені кошти за товар, який він отримав у 2014 році.

Інформація щодо відвантаження цього товару у 2015 році відсутня (так як відсутні залишки станом на 01.01.2015). За попередній рік (2014) фізична особа- підприємець ОСОБА_1 отримав на розрахунковий рахунок від покупців - боржників за відвантажений у 2014р. товар кошти на суму 66 897,10 грн. без ПДВ. Інформація щодо продажу решти товару на суму 335 246,68 грн. без ПДВ (402143,78грн. - 66897,10грн. без ПДВ) та відповідно отримання підприємцем у 2015р. доходу відсутня.

ФОП ОСОБА_1 включено до складу витрат суму коштів у загальному розмірі 262 174,71 грн. без ПДВ (червень 2015р - 130 000,00грн. у т.ч. ПДВ - 21 666,67грн. та липень 2015р. - 184609,65 грн. у т.ч. ПДВ 30768,27 грн.) яка була сплачена ним за договором відступлення прав вимоги №01/06-15 від 01.06.2015 (номер та дату договору взято з банківських виписок) ТОВ «ТК Прайм-Дон» ().

Згідно із пп. 14.1.255 п. 14.1 ст. 14 ПК України, відступлення права вимоги - це операція з переуступки кредитором прав вимоги боргу третьої особи новому кредитору з попередньою або наступною компенсацією вартості такого боргу кредитору або без такої компенсації.

ФОП ОСОБА_1 під час перевірки та до заперечення не надано підтверджуючих документів щодо переуступки прав вимоги первісним кредитором до другого кредитора ТОВ «ТК Прайм - Дон» (), а саме: договору переуступки боргу, який повинен бути підписаним трьома сторонами.

Таким чином підприємцем не підтверджено відношення сплачених коштів ТОВ «ТК Прайм -Дон» у сумі 262 174,71 грн. без ПДВ до його господарської діяльності оскільки, ФОП ОСОБА_1 у зазначеного підприємства товарів (робіт) не отримував.

У 2016 році розбіжності між задекларованою сумою витрат (в частині придбання ТМЦ) та фактичною у розмірі 105 240,32 грн. виникли у зв`язку з наступним.

ФОП ОСОБА_1 включено до складу витрат суму коштів у загальному розмірі 105 240,32грн. без ПДВ (грудень 2016р - 126 288,39 грн. у т.ч. ПДВ - 21 048,06 грн.), яка була сплачена ним за договором відступлення прав вимоги №12/12-2016 від 12.12.2016 (номер та дату договору взято з банківських виписок) ТОВ «Елігія» ().

Оскільки, ФОП ОСОБА_1 до заперечення були надані відповідні документи, а саме договір поставки товару першим постачальником товару , видаткові накладні, податкові накладні, зареєстровані в ЄДР, договір переуступки боргу, то вище зазначена сума у розмірі 105 240,32 грн. без ПДВ буде включена до складу витрат 2016р.

У 2017 році розбіжності між задекларованою сумою витрат (в частині придбання ТМЦ) та фактичною у розмірі 122 829,94 грн. виникли у зв`язку з наступним.

Позивачем включено до складу витрат суму коштів у розмірі 122 829,94 грн, без ПДВ (квітень 2017р. - 147 395,93 грн. у тому числі ПДВ - 24 565,99 грн.), яка була сплачена ним за договором відступлення прав вимоги №18/04-2017 від 18.04.2017 (номер та дату договору взято з банківських виписок) ТОВ «Юберлін» ().

Оскільки, ФОП ОСОБА_1 до заперечення були надані відповідні документи, а саме договір поставки товару першим постачальником товару, видаткові накладні, податкові накладні, зареєстровані в ЄДР, договір переуступки боргу, то вище зазначена сума у розмірі 122 829,94 грн. без ПДВ була включена до складу витрат 2017р.

Розбіжності між задекларованою сумою витрат (інші витрати) та фактичною у розмірі 6 294,04грн. виникли у зв`язку з тим, що під час перевірки сформовано витрати що зазначені у додатку Ф2 до податкової декларації про майновий стан і доходи гр.7 за даними банківського рахунку та наявності первинних документів, до складу яких увійшли наступні витрати: оренда приміщень 48 942,05 грн. без ПДВ, комісія та послуги банку - 33 888,31 грн. без ПДВ, ЄСВ 5 423,85 грн., послуги зв`язку, комунікаційні послуги, заправка картриджу, послуги шиномонтажу 8 625,00 грн. без ПДВ.

Таким чином фактично, сума інших витрат склала 96 879,21 грн. без ПДВ, що відрізняється від зазначеної ФОП ОСОБА_1 суми на 6294,04 грн. (задекларовано суму інших витрат у 2017р. у розмірі 103 173,25 грн.).

Підприємцю виключено зі складу витрат сплату ПДВ що сплачувався за даними декларацій у сумі 6 794,00 грн., податку на доходи фізичних осіб за даними річного декларування у сумі 7 600,04 грн., військового збору у сумі 525,00 грн.

За результатами перевірки встановлено чистий оподатковуваний дохід в сумі 802 401,12 грн. за 2015 рік.

Ставка 15%, 20% застосовується так, як загальна сума отриманих платником податку у звітному податковому місяці доходів, перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати на 2015 рік: 802 401,12 /12 = 66 866,76 грн. > 12 180,00 грн.

За ставкою 15% податок складає: 12 180,00 грн. х 15% х 12 = 21 924,00 грн.

За ставкою 20% податок складає: (66 866,76 12 180,00 грн.) х 20% х 12 131 248,22 грн.

Загальна сума нарахованого податку складає: 153 172,22 грн. (21 924,00 грн. + 131 248,22 грн.)

ФОП ОСОБА_1 визначив до сплати податок з доходів фізичних осіб за 2015 рік в сумі 4220,69 грн.

Отже, ФОП ОСОБА_1 занижено суму податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за 2015 рік у сумі 148 951,53 грн. (153 172,22грн. - 4 220,69грн.).

За результатами перевірки встановлено чистий оподатковуваний дохід в сумі 148 985,04 грн. за 2017 рік.

За ставкою 18% податок складає: 148 985,04 грн. х 18% = 26 817,31 грн.

ФОП ОСОБА_1 визначив до сплати податок з доходів фізичних осіб за 2017 рік в сумі 9 046,78грн.

Отже, ФОП ОСОБА_1 занижено податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за 2017 рік у сумі 17 770,53 грн. (26 817,31 грн. - 9 046,78 грн.).

Законом України від 28 грудня 2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності з 01.01.2015, внесено зміни до Податкового кодексу України, зокрема у частині оподаткування військовим збором. Згідно з пп.1.1 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, платниками збору є особи, визначені п.162.1 ст. 162 Податкового кодексу України, а саме фізична особа - резидент (нерезидент), яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) військового збору до бюджету здійснюється у порядку, встановленому ст.168 ПК України, за ставкою 1,5 відсотка (пп.1.4 п.16 1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України).

Враховуючи вищевикладене, відповідачем встановлено, що позивачем занижено та не сплачено до бюджету військовий збір у 2015 р. в сумі 11 544,05грн., у 2016 р. в сумі 1 571,45грн., у 2017р. в сумі 3 323,34 грн. (стор. 15 акту).

Разом з цим, перевіряючими ДПІ у Деснянському районі м. Києва була проведена документальна планова виїзна перевірка, Акт №1974/17-10/ від 03.07.2012) за результатами якої позивачу у 2011 році було збільшено суму чистого оподатковуваного доходу на 21 334,00 грн., тобто фактично сума чистого оподатковуваного доходу у 2011 році склала 35 560,00 грн. ФОП ОСОБА_1 не було самостійно визначено ЄСВ на суму доходу у розмірі 21 334,00 грн. та не було сплачено до бюджету єдиний соціальний внесок у сумі 7403,04грн.

Твердження позивача щодо того, що всі висновки за Актом №1974/17-10/ НОМЕР_1 від 03.07.2012 буди скасовані рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 травня 2014 року по справі №826/3819/14 не відповідають дійсності, оскільки як встановлено судом предметом розгляду у зазначеній справі були рішення Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, винесені на підставі акту перевірки від 03.03.2014 №659/26-52-17-01/ НОМЕР_1 .

Позивачем не надано суду жодних доказів скасування донарахованих за актом перевірки №1974/17-10/ НОМЕР_1 від 03.07.2012 сум податків. Таких обставин судом також не встановлено.

Під час аналізу даних розрахункового рахунку контролюючим органом встановлено, що 05.08.2015 та 29.12.2015 через касу Приватбанк з розрахункового рахунку ФОП ОСОБА_1 були перераховані кошти у загальній сумі 25000,00 грн. (05.08.2015- 10000,00 грн,; 29.12.2015-15000,00 грн.) фізичній особі ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 ). Інформація щодо трудових або інших цивільно - правових відносин ФОП ОСОБА_1 з вищезазначеною фізичною особою відсутня.

Згідно з пп. 14.1.180 п.14.1 ст. 180 ПК України, ФОП ОСОБА_1 є податковим агентом який зобов`язаний нараховувати, утримувати та сплачувати податок з доходів фізичних осіб до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів що виплачуються такій особі.

Таким чином, в порушення вимог пл. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п.176.2 ст.176 ПК України ФОП ОСОБА_1 не було утримано та перераховано до бюджету податок з доходів фізичних осіб з виплаченої суми коштів фізичній особі ОСОБА_4 у сумі 25000,00 грн. Підлягає перерахуванню до бюджету податок з доходів фізичних осіб у сумі 3891,00 грн. (серпень 2015р. 1500,00 грн. = 10000,00 грн. х 15%; грудень 2015р., - 2391,00 грн. - 12180,00 х 15% + 2820,00 х 20%).

Керуючись вимогами п.п. 1.1, 1.2 та п.п. 1.4 п.16.1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України перевіркою донараховано військового збору на виплачений фізичній особі дохід, встановлений за результатами перевірки за 2015р. у розмірі - 25000,00 грн.

Підлягає перерахуванню до бюджету військовий збір у сумі 375,00 грн., (серпень 2015р.-150,00 грн. - 10000,00 грн. х 1,5%; грудень 2015р. -225,00 грн. = 15000,00 грн. х 1,5%).

Позивачем на спростування висновків податкового органу не надано довідки з ПАТ «Приватбанк» на підтвердження того, що громадянка ОСОБА_3 , є працівником банку (касиром) та приймала кошти від ФОП ОСОБА_1 , а не отримувала їх у вигляді доходу.

Разом з цим, ФОП ОСОБА_1 не здійснював облік доходів і витрат за щоденними підрахунками, тому підтвердити, що доходи, які отримані від кінцевого споживача на вказані в Акті перевірки суми були ним включені до складу податкових зобов`язань на певні дати у відповідних періодах (чеки терміналу у кількості 2 шт. від 02.12.2016 - 1 508,22 грн., чеки терміналу у кількості 2шт. від 03.12.2016 - 841,96 грн., чеки терміналу у кількості 2 шт. від 05.12.2016 - 628,56грн., від 06.12.2016 - 710,00 грн., чеки терміналу у кількості 2шт. від 07.12.2016 - 255,22 грн., від 12.12.2016- 72,75 грн., від 15.12.2016 1 532,96грн., від 15.12.2015 - 60,14 грн., чеки терміналу у кількості 2шт. від 16.12.2016 - 565,51грн., від 21.12.2016 - 262,87 грн., від 22.12.2016 - 76,63 грн., чек терміналу 18.01.2017 на суму 1212,50 грн. у т.ч. ПДВ 202,08 грн.). У квітні 2017 року отримано дохід через транзитний рахунок у сумі 49 950,05грн. без ПДВ, у грудні 2017 року отримано доход від кінцевого споживача у сумі 11 160,15грн. у т.ч. ПДВ 1 783,00грн. (чек терміналу: від 16.12.2017 - 724,23 грн., від 17.12.2017 - 195,00 грн., чеки у кількості 4 шт. від 20.12.2017 - 1 947,19 грн., чеки у кількості 3 шт. від 21.12.2017 - 325,95грн., від 22.12.2017 - 223,10грн., від 23.12.2017 - 164,90грн., чеки у кількості 3 шт. від 27.12.2017 - 733,52грн., чеки у кількості 2 шт. від 28.12.2017 - 5225,39 грн. від 29.12.2017 - 175,57 грн., від 30.12.2017 - 1 445,30 грн.).

Також перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 не видавав та, відповідно, не зареєстрував в ЄДРПН податкові накладні на суму 79 914,70 грн. в т.ч. ПДВ 13 061,00грн. (кошти були отримані від кінцевого споживача через термінал що знаходиться в магазині (складі) підприємця ) з них 7 602,00грн. в т.ч. ПДВ 1 086,00грн. у грудні 2016р., на суму 72 312,70 грн. у т.ч. ПДВ 11 975.00 грн. у січні, квітні та грудні 2017р. чим порушено вимоги 201.7.ст. 201 ПК України (податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Вказані висновки податкового органу не спростовано позивачем та доказів на підтвердження їх необґрунтованості не надано.

Відповідно до ст.9 Закону України від 08.07.2010 №2464-УІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у зв`язку з встановленими за результатами перевірки розбіжностей у сумі чистого доходу за 2011р., 2015-2017р.р. на який нараховується єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, ФОП ОСОБА_1 занижено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у загальній сумі 107736,79 грн. (2011р.- 7403,04 грн., 2015р. - 78614,22 грн., 2017р. - 21719,53 грн.).

Згідно з п.1 ст. 3 Закону України від 06.07.95 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг», а саме підприємцем на торговому місці (магазині - складі) застосовується банківський термінал для розрахунків з фізичними особами банківськими картками без приєднання та використання РРО.

Так, суд зазначає, що позивачем не надано належних доказів на спростування порушень, встановлених під час проведеної перевірки, викладених у акті перевірки від 23.06.2018 №2831/26-15-42-04-30-.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що встановлені порушення позивачем вимог пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п.176.2 ст. 176, п.177.2, пп.177.4.1 - 177.4.4, пп.177.4.5, п.177.4 п.177.6, ст.177, п.187.1 ст.187, п.200.1 ст.200, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, ст.9 Закону України від 08.07.2010 №2464-УІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», п.1 ст.3 Закону України від 06.07.95 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг», під час розгляду справи позивачем не спростовані.

Таким чином, висновки викладені в акті перевірки від 23.06.2018 №2831/26-15-42-04-30- є обґрунтованими та відповідають вимогам чинного законодавства, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення № від 26.07.2018, № від 26.07.2018, № від 26.07.2018, № від 26.07.2018, № від 26.07.2018, № від 26.07.2018, № від 26.07.2018, вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-213 від 26.07.2018 та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 26.07.2018 є правомірними. Підстави для їх скасування відсутні.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, не встановивши під час розгляду справи факту порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача та встановивши, що дії відповідача є такими, що відповідають вимогам частини 2 статті 2 КАС України, приймаючи оскаржувані ППР, вимогу про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень, а тому суд не вбачає правових підстав для задоволення заявленого позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що особі, що не є суб`єктом владних повноважень у разі відмови у задоволені позову - судовий збір поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у м.Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19; код ЄДРПОУ ВП 44116011) про визнання протиправними та скасування рішень, - відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 05.06.2025.

Суддя Ю.В. Калашник