Справа № 160/16222/25
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2025-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
03 червня 2025 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «Завод монтажних виробів» через систему «Електронний суд» звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій просить:
визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 05.05.2025 № 2936-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Завод монтажних виробів» (код 00109487).
В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивача зазначив, що наказом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 05.05.2025 №2936-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Завод монтажних виробів» (код 00109487) призначено проведення вищевказаної перевірки з 12 червня 2025 року тривалістю 5 робочих днів.
Відтак, реалізація спірного наказу про призначення перевірки позивача станом на сьогоднішній день не відбулася.
Представник позивача вважає, що в разі, якщо наказ про проведення перевірки від 05.05.2025 року №2936-п, який є предметом спору, буде реалізовано контролюючим органом шляхом його застосування (фактичне проведення перевірки), то його подальше оскарження буде неможливим, оскільки такі позовні вимоги не будуть підлягати розгляду в порядку жодного судочинства, відтак це призведе до неможливості відновлення порушеного права платника податків, бо з моменту складення акта за результатами такої перевірки та винесення на його підставі податкових повідомлень-рішень позивач безповоротно буде позбавлений права на оскарження наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 05.05.2025 року №2936-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Завод монтажних виробів» (код 00109487)».
З урахуванням приписів частини 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України представник позивача вважає, що невжиття вищевказаних заходів забезпечення позову може унеможливити поновлення порушених прав позивача в разі вирішення спору на його користь, у зв`язку з чим звернувся до суду з заявою про забезпечення позову.
В обґрунтування заперечень представник відповідача зазначив, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, або до якого буде подано адміністративний позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову.
Для задоволення судом поданого позивачем клопотання про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.
При цьому, при застосуванні заходів забезпечення позовної заяви суд може застосовувати виключний перелік видів забезпечення позову, визначених частиною 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Однак, представник відповідача зазначила, що в поданій заяві про забезпечення позову позивачем не наведено жодного з передбачених частиною 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України видів забезпечення позову, які належить застосувати з обґрунтуванням такої необхідності.
З урахуванням викладеного представник відповідача просить відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд враховує наступне.
Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Положеннями частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно з частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Аналіз наведених вище норм права дозволяє зробити висновок, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа або до якого буде подано адміністративний позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду у разі задоволення позову.
Для задоволення судом заяви про забезпечення адміністративного позову заявник має обґрунтувати необхідність задоволення такої заяви належними та допустимими доказами та довести, що незадоволення заяви призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно з частиною 6 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання.
Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.
Застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. При цьому небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача має бути очевидною.
Таким чином, при вирішенні питання щодо необхідності забезпечення позову має враховуватися предмет позову, підстави звернення до суду, співрозмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи, а також забезпечення дотримання пропорційного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для позивача та інших заінтересованих осіб внаслідок невжиття таких заходів.
Водночас, забезпечення позову в адміністративній справі є надання тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.
Предметом спору в даній справі є визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 05.05.2025 № 2936-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Завод монтажних виробів» (код 00109487).
У той же час у вказаній заяві представник позивача просить до розгляду справи по суті:
Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд приходить до висновку про відмову в її задоволенні, оскільки позивачем не наведено підстав, передбачених частиною 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, з обґрунтуванням такої необхідності, крім того, не вказано також підстав, які б свідчили про ускладнення чи унеможливлення реалізації права на оскарження протиправності наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 05.05.2025 № 2936-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Завод монтажних виробів» (код 00109487) та необхідності його скасування.
Відтак, правомірність та оцінка наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 05.05.2025 №2936-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Завод монтажних виробів» підлягає з`ясуванню під час розгляду справи по суті про його оскарження та буде надана судом за результатами розгляду справи.
Відповідно до частини 5 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
Згідно частин 1, 2 статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.
Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява представника товариства з обмеженою відповідальністю «Завод монтажних виробів» про забезпечення адміністративного позову задоволенню не підлягає.
Відповідно до частини 8 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
З урахування викладеного, суд зазначає, що у разі незгоди позивача з ухвалою про відмову в задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову позивач у відповідності до положень частини 8 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України має право оскаржити ухвалу до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 150, 154, 156, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні заяви представника товариства з обмеженою відповідальністю «Завод монтажних виробів» про забезпечення адміністративного позову - відмовити.
Відповідно до частини 8 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Апеляційна скарга подається до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Ухвала набирає законної сили у порядку та у строки встановлені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.М. Олійник