Справа № 705/2417/25
Суддя: Гудзенко В. Л.
Дата ухвалення: 2025-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №705/2417/25
2-а/705/55/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 року м. Умань Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко В.Л. розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Головного управління національної поліції в Черкаській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, Головного управління національної поліції в Черкаській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. В позові позивач посилається на те, що 17.04.2025 о 16:09 год. відносно неї поліцейським Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ст..сержантом поліції Семчуком В.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА 4524251 за ч.1 ст. 122 КУпАП. У постанові вказано, що 17.04.2025 о 16:06 год., в м.Умань, вул..Революції Гідності (Чехова) водій порушив вимоги дорожньої відмітки 1.18, чим порушив вимоги п.34 ПДР «Порушення вимог розмітки проїзної частини доріг». Вважає, що винесена постанова є безпідставною, необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню. Вказана постанова не відповідає вимогам ст..283 КУпАП, оскільки у постанові не вказано хто був водієм; яким транспортним засобом водій порушив ПДР України; де саме на вул.. Революції Гідності (Чехова) м.Умань, навпроти якого будинку було скоєно правопорушення, так як вказана вулиця має протяжність в 570 метрів; в чому саме виразилося порушення водієм вимог дорожньої розмітки 1.18, п.34 ПДР. При цьому на вул..Революції Гідності, м.Умань, взагалі відсутня розмітка, у тому числі. передбачена п.1.18. На підставі вищевикладеного позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4524251 від 17.04.2025 за ч.1 ст.122 КУпАП та справу закрити.

29.04.2025 ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

12.05.2025 від представника відповідача Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позов, в якому вказано, що через базу даних Інформаційного порталу Національної поліції (далі ІПНП) було перевірено постанову серії ЕНА №4524251 від 17.04.2025 та встановлено, що постанову складено поліцейським Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ст..сержантом поліції Семчук В.В. Поліцейський Семчук В.В. не є службовою та/або посадовою особою Департаменту патрульної поліції, а безпосередньо підпорядковується Головному управлінню Національної поліції в Черкаській області. Також, відповідно до наданого витягу з бази даних ІПНП, бланк оскаржуваної постанови ЕНА №4524251 рахується за Уманським РУП ГУНП в Черкаській області. Департамент патрульної поліції помилково визначений відповідачем у справі і не має у розпорядженні жодних матеріалів та доказів по справі, згідно якої розглянуто та винесено постанову серії ЕНА №4524251 від 17.04.2025 та не володіє інформацією щодо обставин справи. Головного управління Національної поліції в Черкаській області, у відповідності до ст. 13 Закону України «Про національну поліцію» є структурним підрозділом Національної поліції та прийняте судом рішення по даній справі може вплинути на права та інтереси не Департаменту патрульної поліції, а Головного управління Національної поліції в Черкаській області, як органу державної влади, та на обов`язки встановлені законодавством по забезпеченню виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення. Враховуючи вищевикладене, вказують, що позов до неналежного відповідача не може підлягати задоволенню.

15.05.2025 від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Черкаській області надійшов відзив на позов, в якому вказано, що постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 17.04.2025 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Відповідно до оскаржуваної постанови, 17.04.2025 о 16:06 год., в м.Умань, вул..Революції Гідності (Чехова) позивач керуючи транспортним засобом, а саме автомобілем Mercedes-Benz ML 350, р.н. НОМЕР_1 , порушила вимоги дорожньої відмітки 1.18, чим порушив вимоги п.34 ПДР «Порушення вимог розмітки проїзної частини доріг» та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до записів, що зафіксовано на відеореєстраторі службового автомобіля та бодікамери поліцейських, вбачається, що по вул..Незалежності, 64, де знаходиться АЗС «SOCAR», позивач керуючи автомобілем Mercedes-Benz ML 350, р.н. НОМЕР_1 , порушила вимоги дорожньої розмітки 1.18 (яка показувала дозволений рух виключно праворуч) та здійснила маневр повороту ліворуч, чим порушила п.34 ПДР. Після цього поліцейські увімкнувши на службовому автомобілі звуковий сигнал та проблискові маячки, з метою зупинки почали наздоганяти вказаний автомобіль. Поліцейські наздогнали автомобіль, коли позивач здійснила маневр повороту праворуч, виїхала з вул..Незалежності на вул..Революції Гідності і там зупинилася. Під час розгляду матеріалів, позивач не заперечувала та не спростовувала вчинення нею правопорушення. Крім того, під час складання відповідного протоколу логістичний пристрій (планшет) в цей час знаходився на вул..Революції Гідності, м.Умань, тому автоматично прив`язав місце розгляду справи з місцем вчинення правопорушення, тому помилково місце вчинення правопорушення вказано «вул..Революції Гідності», замість «вул..Незалежності». Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. На підставі викладеного просили в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статті 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).17.04.2025 поліцейським Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ст..сержантом поліції Семчуком В.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4524251, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 340 грн.

У постанові вказано, що ОСОБА_1 17.04.2025 о 16:06 год. у м.Умань по вул..Революції Гідності (Чехова) порушила вимоги дорожньої розмітки 1.18, чим порушено п.34 ПДР Порушення вимог розмітки проїзної частини доріг, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП. Також у постанові вказано транспортний засіб - Mercedes-Benz ML 350, р.н. НОМЕР_1 .

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Диспозиція ч. 1 ст. 122 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, який полягає у перевищенні встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушенні вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненаданні переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушенні встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Так за п. 1.18 Розділу 34 ПДР (Дорожня розмітка) горизонтальна розмітка показує дозволені напрямки руху по смугах на перехресті, транспортній розв`язці в різних рівнях, в місці влаштування віднесеного лівого повороту чи розвороту.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнути до адміністративної відповідальності можна лише ту особу, яка вчинила дії, що підпадають під ознаки адміністративного правопорушення та яка є або може бути суб`єктом адміністративного правопорушення.

Притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Суд звертає увагу, що усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень трактуються на користь позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обов`язку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач. Єдиною умовою для цього є повідомлення позивачем мінімально достатньої інформації про такі рішення чи дії (Постанова Вищого адміністративного суду України від 13 вересня 2006 р. у справі № К-7375/06).

Позивач не погоджується з обставинами, викладеними в постанові про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 17.04.2025 серії ЕНА № 4524251, стверджуючи, що поліцейськими при винесені постанови не дотримано вимог ст.. 283 КУпАП.

Згідно ч.1, 3 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно частини 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 КАС України, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У силу п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення та вина особи у його вчиненні, доводяться шляхом надання належних доказів.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

На підтвердження винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення позивача, до відзиву на позов було долучено диск з відеозаписами події з нагрудної камери поліцейського та службового автомобільного відео реєстратора, який був досліджений судом.

З наданих відповідачем відеозаписів з відео реєстратора з службового автомобіля, вбачається, що працівники поліції на службовому автомобілі рухалися на АЗС «SOCAR», що знаходиться по вул..Незалежності, м.Умань за автомобілем «Mercedes-Benz ML 350», р.н. НОМЕР_1 . При виїзді з АЗС водій автомобілю «Mercedes-Benz ML 350», р.н. НОМЕР_1 проігнорувала вимоги дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», порушила вимоги дорожньої розмітки 1.18 та повернула ліворуч. В послідуючому, з вул..Незалежності водій повернула на право на вул..Революції Гідності м.Умань, де і була зупинена працівниками поліції.

Відповідач вказує, що під час винесення оскаржуваної постанови логістичний пристрій (планшет) знаходився на вул..Революції Гідності м.Умань, оскільки там було зупинено автомобіль, та автоматично прив`язав місце розгляду справи з місцем вчинення правопорушення, тому вважають, що це механічна помилка.

На думку суду, з урахуванням усталеної практики Верховного Суду в справах № 537/1214/17 та № 459/1801/17, основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння, факт вчинення та місце вчинення якого в даному випадку в достатній мірі підтверджено відеозаписом правопорушення.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача та накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством України, яке регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху.

Таким чином, докази, які були надані відповідачем, підтверджують факт вчинення позивачем ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Дослідивши наявні в матеріалах справи відеозаписи та інші подані докази, суд приходить до висновку, що такі містять дані, на підставі яких можливо встановити обставини допущеного позивачем правопорушення, відтак, вказані докази є належними та допустимими в розумінні КАС України і враховується судом при розгляді даної справи.

У зв`язку з вищевказаним, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 щодо скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення в частині позовних вимог до ГУНП в Черкаській області не підлягає задоволенню, оскільки постанова винесена у відповідності до норм чинного законодавства, а зазначені позивачем доводи свідчать про намагання уникнути відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення.

Щодо належного відповідача у справі.

Згідно до п.7 ч.1 ст.4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Аналізуючи вищевикладене, суд зазначає, що умовою надання адміністративним судом захисту прав є встановлення їх порушення відповідачем, який перебуває у відповідних публічних правовідносинах із позивачем, проте своїми протиправними рішеннями, діями (бездіяльністю) впливає на його обов`язки, права чи інтереси.

За приписами ст.222 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, зокрема ч.5 ст.121 КУпАП покладено на органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

У відзиві представник Департаменту патрульної поліції посилається на те, що Департамент не є належним відповідачем у справі, оскільки постанову серії ЕНА №4524251 від 17.04.2025 склав поліцейський Уманського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області старший сержант поліції Семчук В.В., який не є службовою та/або посадовою особою Департаменту патрульної поліції, а безпосередньо підпорядковується Головному управлінню Національної поліції в Черкаській області. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 №730 Департамент патрульної поліції () та Головне управління Національної поліції в Черкаській області () це два самостійних, діючих окремо один від одного державних органа на підставі Положень, дві юридичні особи публічного права, без територіального та/або галузевого підпорядкування.

Підстави та порядок заміни неналежної сторони у адміністративному процесі встановлено приписами статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами частини 3 статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

З будь-якими клопотаннями чи заявами про заміну первісного відповідача належним відповідачем позивач до суду не звертався.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Враховуючи ту обставину, що адміністративний позов заявлено до неналежного відповідача, а саме Департаменту патрульної поліції, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову в частині позовних вимог до відповідача- Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст. ст. 5, 8, 14, 22, 72-79, 211, 241-246, 250, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Головного управління національної поліції в Черкаській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Л. Гудзенко