Справа № 160/10172/25
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2025-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Приватного багатопрофільного підприємства «Енерго-Імпекс» до Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, Дніпровської міської ради третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
Позивач звернувся з позовом до суду, у якому просить:
Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, оформлене листом від 24.01.2015 року № 7/9-81, яким було відмовлено у задоволенні клопотання Приватного багатопрофільного підприємства «Енерго-Імпекс» «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки 30-Д у відання позивача по фактичному розміщенню нежитлових будівель та споруд», оформленого у вигляді листа від 22.04.2024 року № 44 та поданого за належністю 26.04.2024 року;
Зобов`язати Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради прийняти нове рішення (у формі листа чи в іншій спосіб, що не суперечить законодавству), яким задовольнити клопотання Приватного багатопрофільного підприємства «Енерго-Імпекс» «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки 30-Д у відання позивача по фактичному розміщенню нежитлових будівель та споруд», оформленого у вигляді листа від 22.04.2024 року № 44 та поданого за належністю 26.04.2024 року, тобто підготувати рішення про передачу земельної ділянки в оренду Приватному багатопрофільному підприємству «Енерго-Імпекс», погодивши проект землеустрою та закінчити всі інші підготовчі дії, дозволивши винести справу на відповідну сесію Дніпровської міської ради.
Позовні вимоги обґрунтовані наступним:
позивач отримав дозвіл на розробку проекту землеустрою ;
позивач розробив та затвердив проект землеустрою;
підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою у відповідача не було, оскільки проект погоджено у встановленому законодавством порядку;
ефективним заходом захисту порушених прав позивача є саме зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою.
Ухвалою суду від 09.04.2025 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; залучено до участі у справі в якості співвідповідача Дніпровську міську раду; відмовлено у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Дніпровську міську раду.
Відповідач 1 надав суду відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у задоволенні позову з наступних підстав:
Дніпровська міська рада не прийняла ані рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, ані рішення про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;
позивачу направлено лист Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради;
під час процедури візування проекту рішення свої зауваження висловив Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради.
Відповідач 2 надав суду відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у задоволенні позову з аналогічних підстав як у відповідач 1.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, не надала суду письмові пояснення, у яких повідомила наступне.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, встановив наступне.
Позивач є власником об`єкту нерухомого майна за адресою: м. Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги, 30д, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, який міститься у матеріалах справи.
Рішенням Дніпровської міської ради від 13.07.2016 року № 228/11 позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню будівель та споруд по вул. 20-річчя Перемоги, 30Д (Самарський район) м. Дніпро.

Копія проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу міститься у матеріалах справи.

Позивач звернувся до Дніпровської міської ради із клопотанням від 26.04.2024 року № 36/824 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її в оренду.

Відповідач Дніпровська міська рада, не прийняв рішення ані рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, ані рішення про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду.

У матеріалах справи є лист Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 24.01.2025 року № 7/9-81, яким було відмовлено у задоволенні клопотання Приватного багатопрофільного підприємства «Енерго-Імпекс» «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки 30-Д у відання позивача по фактичному розміщенню нежитлових будівель та споруд», оформленого у вигляді листа від 22.04.2024 року № 44 та поданого за належністю 26.04.2024 року.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування врегульовано статтею 123 Земельного кодексу України.

Згідно ч.1 ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі:

проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) та/або надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

технічних документацій із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок у разі поділу та/або об`єднання земельних ділянок.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за документацією із землеустрою, звертається з заявою про надання дозволу на розробку документації із землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки (ч.2 ст. 123 ЗК України).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає заяву і дає дозвіл на розроблення документації із землеустрою або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч.3 ст. 123 ЗК України).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання документації із землеустрою приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (ч.6 ст. 123 ЗК України).

Рішенням про надання земельної ділянки у користування здійснюються: затвердження документації із землеустрою; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат лісогосподарського виробництва (ч.12 ст. 123 ЗК України).

Підставою відмови у затвердженні документації із землеустрою може бути лише її невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Зміна типу акціонерного товариства або перетворення акціонерного товариства в інше господарське товариство не є підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (ч.15 ст. 123 ЗК України).

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення заяви без розгляду можуть бути оскаржені до суду (ч.16 ст. 123 ЗК України).

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у користування та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у користування зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 123 ЗК України органи приймають одне з відповідних рішень.

Відповідно до норм частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно з частинами 1, 2 статті 59 Закону № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Виходячи з наведених правових норм, рішення про затвердження або відмову у затвердженні проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у користування належить до виключних повноважень міської ради шляхом прийняття відповідних рішень на пленарному засіданні. Рішення, дії або бездіяльність міської ради про затвердження або відмову у затвердженні проекту землеустрою, надання земельних ділянок, залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Умови, за яких орган відмовляє у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - затвердити проект землеустрою або відмовити в його затвердженні, якщо для цього є законні підстави. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Відповідачами не надано суду пояснень стосовно допущеної бездіяльності стосовно не прийняття жодного рішення за клопотанням позивача про затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у користування.

Листи Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради не є рішеннями Дніпровської міської ради.

За вказаних обставин відповідач Дніпровська міська рада, допустив протиправну бездіяльність при затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу у користування на умовах оренди.

За вказаних обставин, суд у відповідності до вимог ч.2 ст. 9 КАС України виходить за межі заявлених позовних вимог та визнає протиправною бездіяльність Дніпровської міської ради при затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу у користування на умовах оренди.

Що стосується способу захисту прав позивача, то суд виходить з того, що метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ст. 2 КАС України).

Частиною 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06.11.2019 у справі № 509/1350/17 оцінюючи ефективність обраного судом способу захисту (зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву) зазначила, що суд має право визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії. Суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. При цьому застосування такого способу захисту вимагає з`ясування судом, чи виконано позивачем усі визначені законом умови, необхідні для одержання дозволу на розробку проекту землеустрою. Разом з тим наведених обставин судами не встановлено. Оцінка правомірності відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою стосувалася лише тих мотивів, які наведені відповідачем у оскаржуваному рішенні. Однак суди не досліджували у повній мірі, чи ці мотиви є вичерпними і чи дотримано позивачем усіх інших умов для отримання ним такого дозволу. Отже, як зазначила Велика Палата Верховного Суду, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що належним способом захисту та відновлення прав позивача у цій справі буде зобов`язання відповідача повторно розглянути відповідну заяву позивача про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою (п. 36- 39).

Тобто, застосування такого способу захисту прав та інтересів позивача як зобов`язання уповноваженого органу прийняти конкретне рішення, є правильним, коли уповноважений орган розглянув клопотання заявника та прийняв рішення, яким відмовив в його задоволенні.

В такому разі, суд під час перевірки підстав прийняття рішення, перевіряє конкретні підстави відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. У разі визнання незаконності підстав, що стали причиною прийняття рішення про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, доцільним способом захисту є власне зобов`язання уповноваженого суб`єкта прийняти конкретне рішення, а не зобов`язання повторно розглянути клопотання.

Оскільки клопотання позивача не було розглянуто Дніпровською міською радою, жодного рішення не прийнято, то суд не вправі зобов`язувати Дніпровську міську раду прийняти рішення про затвердження погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу.

Однак у відповідності до вимог ч.2 ст. 9 КАС України суд виходить за межі заявлених позовних вимог та зобов`язує Дніпровську міську раду розглянути клопотання позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ділянки 30-Д у відання позивача по фактичному розміщенню нежитлових будівель та споруд, та прийняти відповідне рішення: або про затвердження проекту землеустрою або про відмову у затвердженні проекту землеустрою, з урахуванням висновків суду.

Позовні вимоги заявлені позивачем до Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, на думку суду, не є ефективними способами захисту порушених прав позивача, оскільки не призведуть до їх поновлення.

Обрання особою неефективного способу захисту свого порушеного права є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

За вказаних обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

У відповідності до вимог частини 3 статті 139 КАС України розподілити судові витрати.

Керуючись ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Приватного багатопрофільного підприємства «Енерго Імпекс» (49127, м. Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги, 30Д, ) до Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр-т. Дмитра Яворницького, 75, ), Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр-т. Дмитра Яворницького, 75, ) третя особоа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Департамент економіки, фінансів, та міського бюджету Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр-т. Дмитра Яворницького, 75 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Дніпровської міської ради при затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Приватному багатопрофільному підприємству «Енерго Імпекс».

Зобов`язати Дніпровську міську раду розглянути клопотання Приватного багатопрофільного підприємства «Енерго Імпекс» про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки 30-Д у відання Приватного багатопрофільного підприємства «Енерго Імпекс» по фактичному розміщенню нежитлових будівель та споруд та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Стягнути з Дніпровської міської ради за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Приватного багатопрофільного підприємства «Енерго Імпекс» сплачену суму судового збору у розмірі 1514 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Златін