Справа № 440/14618/24
Суддя: Р.І. Молодецький
Дата ухвалення: 2025-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/14618/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молодецького Р.І., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції про визнання протиправним та скасування рішення

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 , арбітражний керуючий) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства юстиції України, Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих, в якій просить визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1797 від 30.06.2017) дисциплінарного стягнення у виді тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого строком на 365 (триста шістдесят п`ять) днів, викладене в протоколі № 8/24 від 21.10.2024.

Наявність обставин, які свідчать про порушення прав та охоронюваних законом інтересів, позивач пов`язує з фактом, як на його думку, незаконності та необґрунтованості рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих, що стало наслідком неповного дослідження обставин справи та неправильного застосування норм матеріального права, що порушує гарантоване Конституцією України право на працю за обраню професією. В обґрунтування заявленого позову посилається на ті обставини, що Дисциплінарною комісією арбітражних керуючих, незважаючи на надані під час перевірки пояснення та додані документи, проігноровано надані ОСОБА_1 зауваження та заперечення в яких останній наполягав на необхідності врахування обставин, що прийняття об`єкта нерухомого майна (гуртожитку) до комунальної власності при оформленні результатів перевірки та прийняття рішення за результатами перевірки. Вказаний гуртожиток не належить на праві власності банкруту - ЖКК «Полтавоблагробуд», а перебуває у власності іншої юридичної особи - ПМВОАБ «Полтавоблагробуд», постановою правління якого від 14.05.2012 року № 13 постановлено передати безоплатно відомчий гуртожиток обєднання «Полтавоблагробуд» в м. Полтаві по вул. Бірюзова, 66 до комунальної влансості міста та доручено голові правління підписати акт приймання-передачі гуртожитку. Звертає увагу, що рішенням Полтавської міської ради шостого скликання від 18.04.2012 «Про прийняття до комунальної власності міста Полтава гуртожитку по АДРЕСА_1» вказаний гуртожиток та зовнішні інженерні мережі, призначені для його обслуговування, прийняті до комунальної власності міста. Вважає, що ігнорування під час проведення перевірки вказаних обставин. Враховуючи їх істотне значення для правильного вирішення питання свідчить про необґрунтованість та незаконність рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих. Таким чином, власник гуртожитку - ПМВОАБ «Полтаваоблагробуд» передав вказаний гуртожиток до комунальної власності міста, а територіальна громада в особі Полтавської міської ради прийняла вказаний гуртожиток до комунальної власності міста. На думку позивача, вказані обставини встановлені ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.04.2016 у справі № 554/14548/14-а. Тому, як вважає позивач, сектором з питань банкрутства неповно досліджено матеріали справи та зроблено некоректні висновки, оскільки останній фактично ототожнює банкрута ЖКК «Полтавоблагробуд» та власника гуртожитку - ПОМВОПАБ «Полтавоблагробуд». Посилання сектору з питань банкрутства на рішення Полтавської міської ради сьомого скликання від 29.03.206 «Про прийняття до комунальної власності міста Полтави гуртожитку по АДРЕСА_1» також є наслідком неповного дослідження обставин справи, оскільки вказаним рішенням на виконання ухвали господарського суду Полтавської області від 09.02.2016 у справі № 7/262 лише визначено порядок дій для власника гуртожитку - ПОМВОПАБ «Полтавоблагробуд», але не вирішено питання щодо прийняття гуртожитку до комунальної власності міста. Отже, виснує позивач, сектором з питань банкрутства та Дисциплінарною комісією арбітражних керуючих не встановлено обставин, що свідчать про факт безоплатної передачі гуртожитку до комунальної власності міста, який відбувся, не встановлено наявність у ліквідатора банкрута повноважень, необхідності та реальної можливості здійснити дії щодо розпорядження майном третіх осіб. При цьому зазначає, що у діянні арбітражного керуючого ОСОБА_1 відсутній склад дисциплінарного проступку. Також зазначає, що з точки зору сектору з питань банкрутства та Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих. Порушення, допущені арбітражним керуючим ОСОБА_1 полягають в безпосередній пов`язаності діяльності на посаді керівника ЖК «Гуртожиток Решетилівська 66» та ліквідатора ЖКК «Полтавоблагробуд», що може впливати на неупередженість та об`єктивність ОСОБА_1 , як арбітражного керуючого. На думку позивача сектор з питань банкрутства та Дисциплінарна комісія арбітражних керуючих всупереч приписам чинного законодавства ототожнює різні правові поняття, кваліфікує потенційний конфлікт інтересів, як несумісну діяльність та, відповідно, виходить за межі своїх повноважень і вирішує питання, що відносяться до виключної компетенції господарського суду Полтавської області впровадженні якого перебуває справа про банкрутство (питання конфлікту інтересів). Тому вважає. Що Дисциплінарна комісія арбітражних керуючих приймаючи рішення про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення вийшла за межі своїх повноважень та вирішила питання, що відноситься до викличної компетенції господарського суду Полтавської області (питання конфлікту інтересів) в провадженні якого перебуває справа про банкрутство. Додатковий контроль з боку державного органу з питань банкрутства здійснювався на підставі скарги фізичної особи, яка одночасно із зверненням із скаргою до управління Міністерства юстиції також звернулась із відповідною, аналогічною скаргою до господарського суду Полтавської області. В цьому випадку необхідність здійснення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства була відсутня.

18.12.2024 Полтавським окружним адміністративним судом постановлена ухвала, якою позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження в адміністративній справі 440/14618/24 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. Цією ж ухвалою Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції залучене до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Надано відповідачам строк для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Запропоновано відповідачам надати до суду відзив на позов разом з усіма доказами, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та документами, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього документів іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Витребувано докази від Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих.

24.12.2024 до суду надійшло клопотання представника третьої особи про розгляд справи в порядку загального провадження з викликом (повідомленням) сторін, яким просив постановити ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням; у разі відмови у задоволенні клопотання про розгляд справи в порядку загального провадження з викликом (повідомленням) сторін, розглянути та задовольнити клопотання Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

25.12.2024 до суду надійшло клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, яким просив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження; у випадку, якщо суд не знайде підстав розглядати справу за правилами загального провадження - розгляд проводити в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

08.01.2025 ухвалою суду у задоволенні клопотання представників Міністерства юстиції України та Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про розгляд справи № 440/14618/24 в порядку загального позовного провадження справу відмовлено.

07.01.2025 відповідач - Міністерство юстиції України, подав через систему «Електронний суд» відзив на позовну заяву, у якому просив суд у задоволенні позову по справі № 440/14618/24 відмовити в повному обсязі. В обґрунтування власних заперечень на позов посилався на такі обставини. У відповідності до розділу 7 Порядку здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих, затвердженого наказом Міністерства від 06.12.2019 № 3928/5 (далі - Порядок) підставами для внесення до Комісії подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності є, зокрема, виявлення органом контролю в процесі реалізації повноважень у сфері банкрутства факту невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків та зайняття діяльністю, несумісною з діяльністю арбітражного керуючого (аналогічна норма міститься у статті 19 Кодексу України з процедур банкрутства від 18.10.2018 № 2597-VIII (далі - Кодекс)). У пункті 4 Розділу 7 Порядку зазначено дисциплінарні стягнення, що можуть застосовуватись до арбітражного керуючого, зокрема тимчасове зупинення. Відповідно до вимог Положення про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих, затвердженого наказом Міністерства від 25.09.2019 № 2993/5 (далі - Положення) рішення, що приймаються Комісією, оформлюються протоколом, який підписують усі присутні на засіданні члени Комісії. Протокол засідання Комісії складається в стислій формі та має містити перелік членів Комісії, присутніх на засіданні, порядок денний засідання, питання, що розглядались на засіданні, інформацію про голосування членами Комісії та прийняте рішення за кожним питанням порядку денного засідання. За результатами розгляду питання порядку денного Комісія приймає рішення про: застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення на підставі подання структурного підрозділу Мін`юсту чи саморегулівної організації або відмову в задоволенні звернення фізичної або юридичної особи щодо діяльності арбітражного керуючого. Вищевказані норми є імперативними, відповідно такими, що підлягають чіткому дотриманню. При дотриманні вищевказаних положень рішення Комісії є обґрунтованим, іншого нормативно-правовими актами не передбачено. Аналіз наведених нормативних положень дає підстави дійти до висновку про те, що саме на Міністерство покладено обов`язок щодо здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих та, у випадках порушення вимог законодавства, прийняття рішення про накладення дисциплінарних стягнень. Аналогічний правовий висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 06.04.2023 по справі № 340/2214/21. Так, Комісією за результатами розгляду подання, дослідивши всі наявні матеріали, які стосуються питання вчинення дисциплінарного проступку (довідку, акт), заслухавши учасників засідання, прийнято рішення щодо застосування до Позивача дисциплінарного стягнення у вигляді тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого строком на 365 днів на підставі вчинення арбітражним керуючим дисциплінарного проступку. За результатами проведеної перевірки орган контролю склав акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 05.09.2024 № 41 (далі - Акт), у резолютивній частині якого зазначено наступні порушення, виявлені в діяльності арбітражного керуючого: - частини сьомої статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства, а саме, арбітражним керуючим ОСОБА_1, при тривалості ліквідаційної процедури - понад 17 років та тривалості строку виконання повноважень ліквідатором банкрута ОСОБА_1 - понад 6 років, не виконано обов`язку із передачі територіальній громаді об`єкту житлового фонду, а саме гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 та об`єктів комунальної інфраструктури згідно рішення позачергової третьої сесії Полтавської міської ради сьомого скликання від 29.03.2016 «Про прийняття до комунальної власності міста Полтави гуртожитку по АДРЕСА_1» у період виконання повноважень з 27.03.2018 по теперішній час - понад 6 років, що є затягуванням ліквідаційної процедури банкрута; - частини другої статті 10 Кодексу, якою визначено, що арбітражний керуючий з моменту постановлення ухвали (постанови) про призначення його керуючим санацією або ліквідатором до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства-боржника, що виявилося у створенні арбітражним керуючим під час виконання ним повноважень ліквідатора Житлово-комунальної контори Полтавського обласного міжгосподарського виробничого об`єднання по агропромисловому будівництву «Полтавоблагробуд» Житлового кооператив «Гуртожиток Решетилівська 66», та подальшого виконання арбітражним керуючим повноважень ліквідатора боржника та керівника створеного житлового кооперативу. З урахуванням зазначеного Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції складено пропозицію про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності. Таким чином, після вивчення та аналізу матеріалів проведеної перевірки, врахувавши ступінь вини арбітражного керуючого, за результатом розгляду питання пункту третім порядку денного Комісія правомірно прийняла рішення про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення. Проаналізувавши скаргу ОСОБА_2 від 17.06.2024 щодо діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 під час виконання ним повноважень ліквідатора у справі № 7/262 про банкрутство Житлово-комунальної контори Полтавського обласного міжгосподарського виробничого об`єднання по агропромисловому будівництву «Полтавоблагробуд» і визначенням необхідності здійснення додаткового контролю за діяльністю арбітражного керуючого ОСОБА_1, Міністерство в межах компетенції державного органу за питань банкрутства доручило Східному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції провести перевірку діяльності зазначеного арбітражного керуючого. Звернення заявника із аналогічною скаргою до відповідного господарського суду є його правом та не обмежує Міністерство у визначенні необхідності здійснення додаткового контролю за діяльністю арбітражного керуючого. Таким чином, при розгляді подання та прийнятті оскаржуваного рішення Комісія досліджувала та враховувала пояснення, на які посилається позивач. Отже, твердження арбітражного керуючого про ігнорування Комісією наданих ним під час проведення перевірки пояснень та заперечень не відповідають дійсності. При цьому, Позивач просить скасувати лише прийняте Комісією рішення, не оскаржуючи при цьому висновки проведеної перевірки. Пунктом 1 частини другої статті 12 Кодексу визначено, що арбітражний керуючий зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог законодавства. В частині третій даної статті зазначено, що під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо та з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено). Дисциплінарним проступком, зокрема є факт зайняття діяльністю, несумісною з діяльністю арбітражного керуючого (пункт 1 частини другої статті 19 Кодексу). З вказаного випливає, що порушення імперативної норми тягне наслідком застосування відповідних санкцій до арбітражного керуючого. Арбітражний керуючий для спростування висновків комісії, викладених у Довідці від 27.08.2024 № 36, надав лист з зауваженнями та запереченнями від 02.09.2024 № 034/15. Зокрема, зазначив, що ліквідаційна процедура банкрута перебуває на завершальній стадії та фактично зводиться до затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу. Крім того, господарська діяльність банкрута завершена, банкрут у будь-яких правовідносинах із будь-якими особами не перебуває. ЖК «Гуртожиток Решетилівська 66» не перебуває у будь-яких правовідносинах з банкрутом, здійснює виключно забезпечення мешканців гуртожитку енергоносіями, необхідними комунальними послугами, тощо. Проте, дане твердження не відповідає обставинам справи, оскільки матеріали перевірки, дані Реєстрів та інші документи, напрацьовані в ході перевірки, не свідчать про наявність факту завершення ліквідаційної процедури банкрута та подання ліквідатором ОСОБА_1 звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу до Господарського суду Полтавської області. Арбітражним керуючим надано комісії виписку за рахунком IBAN НОМЕР_1 відкритим в АТ «Сенс Банк», який належить банкруту - Житлово-комунальній конторі Полтавського обласного міжгосподарського виробничого об`єднання по агропромисловому будівництву «Полтавоблагробуд». Надані документи свідчать про взаємодію між банкрутом - Житлово-комунальною конторою Полтавського обласного міжгосподарського виробничого об`єднання по агропромисловому будівництву «Полтавоблагробуд» та ЖК «Гуртожиток Решетилівська 66», що полягає у фінансових взаємовідносинах між юридичними особами, які одночасно очолює ОСОБА_1 у період з 22.06.2023 по 27.08.2024, при цьому будучи ліквідатором Житлово-комунальної контори Полтавського обласного міжгосподарського виробничого об`єднання по агропромисловому будівництву «Полтавоблагробуд» та керівником Житлового кооперативу «Гуртожиток Решетилівська 66». Таким чином, згідно матеріалів перевірки комісія встановила, що така діяльність ліквідатора банкрута ОСОБА_1 є фактом зайняття діяльністю, несумісною з діяльністю арбітражного керуючого, оскільки виконання арбітражним керуючим ОСОБА_1 повноважень ліквідатора Житлово-комунальної контори Полтавського обласного міжгосподарського виробничого об`єднання по агропромисловому будівництву «Полтавоблагробуд» безпосередньо пов`язані із діяльністю ОСОБА_1 на посаді керівника Житлового кооперативу «Гуртожиток Решетилівська 66» у період з 22.06.2023 по 27.08.2024. Зазначене суперечить обов`язковим (імперативним) вимогам частини другої статті 10 Кодексу, якою визначено, що арбітражний керуючий з моменту постановлення ухвали (постанови) про призначення його керуючим санацією або ліквідатором до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства-боржника. Комісія, діючи в межах, спосіб, та на підставах, встановлених Положенням, розглянула подання Міністерства про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності, прийняла відповідне рішення в межах своєї компетенції, а твердження Позивача про те, що Комісією вирішувалися питання щодо наявності або відсутності у діях арбітражного керуючого конфлікту інтересів необґрунтовані та безпідставні. Частиною сьомою статті 61 Кодексу встановлено, що у разі ліквідації підприємства банкрута, зобов`язаного згідно із законодавством передати територіальній громаді об`єкти житлового фонду, в тому числі гуртожитки, дитячі дошкільні заклади та об`єкти комунальної інфраструктури, ліквідатор передає, а орган місцевого самоврядування приймає такі об`єкти без додаткових умов у порядку, встановленому законом. З листа Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради вбачається, що у період з квітня 2016 по вересень 2023 року власник гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 або уповноважена ним особа до органу місцевого самоврядування - Полтавської міської ради, щодо прийняття гуртожитку до комунальної власності, оформлення актів приймання-передачі не зверталися. Документи, визначені чинним законодавством України, для роботи комісії з питань приймання відомчого житлового фонду в комунальну власність міста не надавалися. Отже, як на думку відповідача, арбітражний керуючий ОСОБА_1 ухиляється виконувати рішення органу місцевого самоврядування щодо гуртожитку. Тобто, наявний факт бездіяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 при виконанні повноважень ліквідатора у період з 27.03.2018 по теперішній час - понад 6 років щодо вжиття заходів, відносно передачі об`єктів житлового фонду, а саме - гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 та об`єктів комунальної інфраструктури згідно частини 7 статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства. Отже, як вважає відповідач, відсутні підстави для задоволення позову /а.с. 74-85; т.2/.

09.01.2025 позивач подав через систему «Електронний суд» відповідь на відзив, в якому зазначив, що наведені Відповідачем у відзиві заперечення не мають істотного значення для справи та в більшій частині суперечать обставинам справи та нормам матеріального права у зв`язку з чим мають бути відхилені, а тому відзив Відповідача задоволенню не підлягає. Позивач зазначає, що відзив на позовну заяву, переважно, фактично зводиться до дублювання змісту довідки про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 27 серпня 2024 року № 36 та акта позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 05.09.2024 року № 41. Вважає, що для правильного вирішення справи, центральним питанням, що підлягає встановленню є розмежування таких правових понять, як «Несумісність діяльності» та «Конфлікт інтересів». Вказане кореспондується із змістом акта позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 05.09.2024 року № 41 (стор. 7-8), згідно якого, саме виявлення комісією «здійснення ОСОБА_1 діяльності, несумісної з діяльністю арбітражного керуючого» стало підставою для відповідного подання до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих. В той же час, за змістом вказаного акта (стор.7), «невиконання ОСОБА_1 обов`язку передати гуртожиток за адресою АДРЕСА_1 до комунальної власності міста» не тягнуло за собою притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, але стало підставою для винесення розпорядження про усунення виявлених порушень. Зважаючи на викладене, позивач звертає увагу, що поданий Відповідачем відзив не містить будь - яких заперечень щодо наведених Позивачем обставин та правових підстав позову, зокрема щодо ототожнення різних правових категорій, кваліфікації потенційного конфлікту інтересів, як несумісної діяльності та, відповідно, виходу Відповідача за межі своїх повноважень і вирішення питання, що відноситься до виключної компетенції Господарського суду Полтавської області в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (питання конфлікту інтересів). Позивач зазначає, що на думку Відповідача обставини свідчать про порушення ОСОБА_1 приписів ч.2 ст. 10 Кодекс України з процедур банкрутства, якою визначено, що арбітражний керуючий з моменту постановлення ухвали (постанови) про призначення його керуючим санацією або ліквідатором до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства-боржника (розділ 2.3, стор. 9 Відзиву). За таких обставин, є незрозумілим, яким чином ОСОБА_1 порушив вказану норму права, у розрізі несумісності діяльності та з огляду на те, що Відповідач заперечує свою помилку, яка полягає у кваліфікації потенційного конфлікту інтересів, як несумісної діяльності. Якщо системно тлумачити вказану позицію Відповідача, останній цілком серйозно намагається заявляти про те, що діяльність службової особи підприємства є несумісною із діяльністю службової особи іншого підприємства або про те, що діяльність арбітражного керуючого не сумісна з діяльністю службової особи підприємства - не боржника і така несумісність прямо передбачена чинним законодавством. Тому позивач зважаючи на викладені в позовній заяві аргументи і пояснення щодо поняття та законодавчого розмежування таких правових категорій, як «Несумісність діяльності» і «Конфлікт інтересів», вважає очевидною помилку кваліфікації Відповідача при прийнятті рішення, що оскаржується, де Відповідач кваліфікує потенційний конфлікт інтересів, як несумісну діяльність. При цьому ні довідка про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 27 серпня 2024 року № 36, ні акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 05.09.2024 року № 41, а так само інші матеріали перевірки не містять викладення пояснень, міркувань та аргументів щодо наведених ОСОБА_1 заперечень і мотивів їх відхилення. Звертає увагу на ігнорування Відповідачем безспірного юридичного факту: власник гуртожитку - ПМВОАБ «Полтаваоблагробуд», код за передав вказаний гуртожиток до комунальної власності міста на підставі постанови правління ПМВОАБ «Полтаваоблагробуд» від 14.05.2012 № 13, а територіальна громада в особі Полтавської міської ради прийняла вказаний гуртожиток до комунальної власності міста на підставі рішення Полтавської міської ради шостого скликання від 18.04.2012 «Про прийняття до комунальної власності міста Полтави гуртожитку по АДРЕСА_1». Особливу увагу суду звертаю на те, що будь-яких зареєстрованих речових прав на вказаний гуртожиток у банкрута немає, а так само документів, які б свідчили про наявність цього права в минулому. Зважаючи на викладене, вважає, що відзив, поданий Відповідачем носить формальний характер та фактично зводиться до дублювання змісту довідки про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 27 серпня 2024 року № 36 та акта позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 05.09.2024 року № 41. Позивач виснує, що наведені Відповідачем у відзиві заперечення не мають істотного значення для справи та в більшій частині суперечать обставинам справи та нормам матеріального права у зв`язку з чим мають бути відхилені, а тому відзив Відповідача задоволенню не підлягає /а.с. 170-173; т. 2/.

13.01.2025 відповідач - Міністерство юстиції України, подав через систему «Електронний суд» заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив, що твердження арбітражного керуючого про ігнорування Комісією наданих ним під час проведення перевірки пояснень та заперечень не відповідають дійсності, оскільки: до подання Міністерства від 14.09.2024 № 71-24 про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності на підставі листа - пропозиції Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 09.09.2024 № було додано зазначену пропозицію органу контролю з усіма додатками, а саме - матеріалами перевірки діяльності ОСОБА_1 включно із наданими арбітражним керуючим під час проведення перевірки поясненнями; арбітражний керуючий ОСОБА_1 брав участь у засіданні Комісії, яке відбулося 21.10.2024. Таким чином, при розгляді подання та прийнятті оскаржуваного рішення Відповідачами досліджено та враховано пояснення Позивача. Власне, доводи Позивача зводяться до незгоди з висновками Комісії та до того, що Комісія, дослідивши надані ним пояснення, не погодилася з ними. Таким чином, вважає відповідач, згідно матеріалів перевірки комісія встановила, що така діяльність ліквідатора банкрута ОСОБА_1 є фактом зайняття діяльністю, несумісною з діяльністю арбітражного керуючого, оскільки виконання арбітражним керуючим ОСОБА_1 повноважень ліквідатора Житлово-комунальної контори Полтавського обласного міжгосподарського виробничого об`єднання по агропромисловому будівництву «Полтавоблагробуд» безпосередньо пов`язані із діяльністю ОСОБА_1 на посаді керівника Житлового кооперативу «Гуртожиток Решетилівська 66» у період з 22.06.2023 по 27.08.2024. Зазначене суперечить обов`язковим (імперативним) вимогам частини другої статті 10 Кодексу, якою визначено, що арбітражний керуючий з моменту постановлення ухвали (постанови) про призначення його керуючим санацією або ліквідатором до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства-боржника. Згідно з частиною першою статті 21 Кодексу, арбітражні керуючі несуть за свої дії та бездіяльність цивільно-правову, адміністративну, дисциплінарну та кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, встановлених законом. В свою чергу, функцією держави, через створені нею державні органи, є захист фізичних та юридичних осіб від порушень та притягнення винних осіб до відповідальності. Відповідно, вищевказане ще раз підтверджує те, що комісією з проведення перевірки виявлено порушення вимог чинного законодавства, які перевірені Комісією та наявність яких не спростовано Позивачем. Натомість, твердження про наявність конфлікту інтересів - це аргумент саме Позивача, викладений ним у позовній заяві та відповіді на відзив. Відповідач посилається на те, що повноваження ПОМВОАБ «Полтаваоблагробуд», як власника майна ЖКК «Полтавоблагробуд» припинені з 23.11.2006р. дати прийняття господарським судом Полтавської області постанови про визнання ЖКК «Полтавоблагробуд» банкрутом, що безумовно свідчить про обов`язок виконання діючим ліквідатором банкрута ОСОБА_1 повноваження, визначеного ч. 7 ст. 61 Кодексу. Крім того відповідач в запереченнях звертає увагу, що пункт 4 рішення позачергової третьої сесії Полтавської міської ради сьомого скликання від 29.03.2016 «Про прийняття до комунальної власності міста Полтави гуртожитку по АДРЕСА_1» зобов`язує ЖКК «Полтавоблагробуд» передати: - КП ПОР «Полтававодоканал» - зовнішні мережі водопостачання та водовідведення; - ПАТ «Полтаваобленерго» - зовнішні мережі електропостачання; - ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» - зовнішні теплові мережі; - ПАТ «Полтавагаз» - зовнішні мережі газопостачання. На даний час, ЖКК «Полтавоблагробуд» чи його ліквідатором не надано всієї необхідної правовстановлюючої та технічної документації для прийняття у встановленому порядку до комунальної власності міста Полтави будинку за адресою: АДРЕСА_1, а також не передано зовнішні мережі відповідним установам, що унеможливлює визначення технічного стану зазначеного об`єкту житлового фонду та об`єктів комунального призначення, що його обслуговують, відповідно до правил оцінки зносу житлових будинків, затверджених Держжитлокомунгоспом, та, відповідно, оформлення актів приймання-передачі гуртожитків в установленому порядку. Передача об`єктів житлового фонду є обов`язковим заходом, що має вчинятися у процедурі банкрутства, що є імперативною нормою, яка визначена положеннями ч. 7 ст. 61 Кодексу, за якою у разі ліквідації підприємства-банкрута, зобов`язаного згідно із законодавством передати територіальній громаді об`єкти житлового фонду, в тому числі гуртожитки, дитячі дошкільні заклади та об`єкти комунальної інфраструктури, ліквідатор передає, а орган місцевого самоврядування приймає такі об`єкти без додаткових умов у порядку, встановленому законом. Однак, арбітражний керуючий ОСОБА_1, виконуючи повноваження ліквідатора з 27.03.2018 обмежився лише направленням листів до Полтавської міської ради, що безумовно свідчить про формальне ставлення арбітражного керуючого ОСОБА_1 до виконання своїх обов`язків та користування правами, наданими йому законодавством України. При цьому, дисциплінарним проступком, зокрема є невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків (пункт 3 частини другої статті 19 Кодексу). Порушення імперативної норми тягне наслідком застосування відповідних санкцій до арбітражного керуючого. Тобто, наявний факт бездіяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 при виконанні повноважень ліквідатора у період з 27.03.2018 по теперішній час - понад 6 років щодо вжиття заходів, відносно передачі об`єктів житлового фонду, а саме - гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 та об`єктів комунальної інфраструктури згідно частини 7 статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства. Таким чином, аргументи відповіді на відзив, що гуртуються на некоректному тлумаченні законодавства та помилковій оцінці доказів, є спростованими. Отже, як на думку відповідача, оскаржуване рішення відповідає вимогам, що закріплені у ч.2 ст.2 КАС України - воно прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Отже просить суд у задоволенні позову по справі № 440/14618/24 відмовити в повному обсязі /а.с.175-181 т.2/.

27.12.2024 через систему «Електронний суд» надійшли пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача щодо позову у справі № 440/14618/24, в яких представник третьої особи просив суд у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю. В поясненнях зазначив, що згідно з пунктом 1 розділу V Порядку № 3928/5 за результатами перевірки складено довідку про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 27 серпня 2024 року № 36 та акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 05 вересня 2024 року № 41 в резолютивній частині якого, зазначено, що арбітражний керуючий ОСОБА_1 (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1797, дата видачі 30.06.2017) порушив: - частину 7 статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства, частину 2 статті 10 Кодексу України з процедур банкрутства. Складаючи акт перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1, комісія дійшла висновку, що порушення частини 2 статті 10 Кодексу України з процедур банкрутства, якою визначено, що арбітражний керуючий з моменту постановлення ухвали (постанови) про призначення його керуючим санацією або ліквідатором до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства-боржника таким чином, питання створення Житлового кооперативу «Гуртожиток Решетилівська 66» фізичною особою ОСОБА_1 не відноситься до повноважень ліквідатора банкрута - Житлово-комунальної контори Полтавського обласного міжгосподарського виробничого об`єднання по агропромисловому будівництву «Полтавоблагробуд» ОСОБА_1 як і дії фізичної особи ОСОБА_1 при виконанні повноважень керівника створеного житлового кооперативу, однак така діяльність ліквідатора банкрута ОСОБА_1 є фактом зайняття діяльністю, несумісною з діяльністю арбітражного керуючого, оскільки виконання арбітражним керуючим ОСОБА_1 повноважень ліквідатора Житлово-комунальної контори Полтавського обласного міжгосподарського виробничого об`єднання по агропромисловому будівництву «Полтавоблагробуд» безпосередньо пов`язані із діяльністю ОСОБА_1 на посаді керівника Житлового кооперативу «Гуртожиток Решетилівська 66» у період з 22.06.2023 по 27.08.2024, що суперечить обов`язковим (імперативним) вимогам частини 2 статті 10 Кодексу України з процедур банкрутства. На підставі викладеного, Управління (третя особа) зазначає, що при проведенні позапланової невиїзної перевірки Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, пропорційно, своєчасно та з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення. Враховуючи викладене, Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції вважає, що заявлені в даному адміністративному позові позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, тому задоволенню не підлягають /а.с.65-70; т. 2/.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши докази і письмові пояснення учасників справи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

Постановою господарського суду Полтавської області від 23.11.2006 у справі № 7/262 визнано банкрутом Житлово-комунальну контору «Полтавоблагробуд» (АДРЕСА_1, ідент. код 05454970). Цією ж постановою суду припинені повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядженням його майном, а також припинені повноваження власників майна банкрута /www.reyestr.court.gov.ua/Review/1068630/.

Рішенням двадцять другої сесії шостого скликання від 18 травня 2012 року «Про прийняття до комунальної власності міста гуртожитку по АДРЕСА_1» Полтавська міська рада, серед іншого, на підставі звернення Полтавського обласного міжгосподарського виробничого об`єднання по агропромисловому будівництву «Полтавоблагробуд» вирішила прийняти до комунальної власності територіальної громади міста Полтави гуртожиток по АДРЕСА_1 та зовнішні інженерні мережі, призначені для його обслуговування /https://www.rada-poltava.gov.ua/document/3240/.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 13.03.2015 у справі № 554/14548/14-а Рішення двадцять другої сесії шостого скликання Полтавської ради від 18 травня 2012 року «Про прийняття до комунальної власності міста гуртожитку по АДРЕСА_1» визнане незаконним, скасоване Рішення двадцять другої сесії шостого скликання Полтавської ради від 18 травня 2012 року «Про прийняття до комунальної власності міста гуртожитку по АДРЕСА_1» /https://reyestr.court.gov.ua/Review/43515321/.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2015 року у справі 554/14548/14-а постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 13.03.15 р. по справі № 554/14548/14-а за позовом Житлово-комунальної контори Полтавського міжгосподарського виробничого об`єднання по агропромисловому будівництву до Полтавської міської ради третя особа Полтавське міжгосподарське виробниче об`єднання по агропромисловому будівництву «Полтаваоблагробуд» про визнання рішення незаконним та його скасування залишено без змін /https://reyestr.court.gov.ua/Review/46454862/.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 квітня 2016 року К/800/35714/15 постанова Октябрського районного суду м. Полтава від 13 березня 2015 року та ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 8 липня 2015 року у справі №554/14548/14-а скасовані, а провадження у справі закрите /https://reyestr.court.gov.ua/Review/57201311/.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 09.02.2016 у справі № 7/262 зобов`язано Полтавську міську раду прийняти до комунальної власності територіальної громади без додаткових умов гуртожиток за адресою: АДРЕСА_1, який обліковується на балансі Житлово - комунальної контори «Полтавоблагробуд». Ухвала суду набрала законної сили 15.02.2016 /www.reyestr.court.gov.ua/Review/55824447 /.

29.03.2016 на позачерговій третій сесії сьомого скликання Полтавської міської ради, у тому числі на виконання ухвали господарського суду Полтавської області від 09.02.2016 року, прийняте рішення «Про прийняття до комунальної власності міста Полтави гуртожитку по АДРЕСА_1», яким вирішено, зокрема: прийняти до комунальної власності територіальної громади міста Полтави в особі Полтавської міської ради гуртожиток по АДРЕСА_1; комісії з питань передачі відомчих об`єктів у комунальну власність міста визначити технічний стан гуртожитку та об`єктів комунального призначення, що його обслуговують, відповідно до правил оцінки фізичного зносу житлових будинків, затверджених Держжитлокомунгоспом з оформленням актів приймання-передачі в установленому порядку; ЖКК «Полтавоблагробуд» передати: - КП ПОР «Полтававодоканал» - зовнішні мережі водопостачання та водовідведення, - ПАТ «Полтаваобленерго» - зовнішні мережі електропостачання, - ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» - зовнішні теплові мережі, - ПАТ «Полтавагаз» - зовнішні мережі газопостачання; рішення двадцять другої сесії Полтавської міської ради шостого скликання від 18.05.2012 року «Про прийняття до комунальної власності міста гуртожитку по АДРЕСА_1» вважати таким, що втратило чинність /https://www.rada-poltava.gov.ua/document/7307/.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 27.03.2018 у справі № 7/262 призначено ліквідатором Житлово-комунальної контори "Полтавоблагробуд" арбітражного керуючого ОСОБА_1 (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1797 від 30.06.2017 року) /www.reyestr.court.gov.ua/Review/73098016/.

У період з 21.08.2024 по 27.08.2024 на підставі скарги ОСОБА_2 від 17.06.2024 б/н, доручення Міністерства юстиції України від 15.07.2024 № 100932/1096/15-32-24/21.1, направлення Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 23.07.2024 № 40 та посвідчення на проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 23.07.2024 № 37, Комісією з перевірки у складі посадових осіб сектору з питань банкрутства у Чернігівській області Управління банкрутства Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - Комісія, орган контролю) проведена позапланова невиїзна перевірка діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1797, дата видачі 30.06.2017).

Предмет перевірки: додержання арбітражним керуючим ОСОБА_1 вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Кодексу України з процедур банкрутства, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці під час виконання ним повноважень ліквідатора у справі № 7/262 про банкрутство Житлово-комунальної контори Полтавського обласного міжгосподарського виробничого об`єднання по агропромисловому будівництву "Полтавоблагробуд" з питань, викладених у скарзі ОСОБА_2 від 17.06.2024 б/н, а саме:

- щодо виконання ліквідатором банкрута обов`язку із передачі територіальній громаді об`єкту житлового фонду, а саме гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 та об`єктів комунальної інфраструктури згідно частини 7 статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства та рішення позачергової третьої сесії Полтавської міської ради сьомого скликання від 29.03.2016 "Про прийняття до комунальної власності міста Полтави гуртожитку по АДРЕСА_1" у період виконання повноважень з 27.03.2018 по теперішній час - понад 6 років та щодо затягування ліквідаційної процедури банкрута;

- щодо перевищення повноважень ліквідатора банкрута - Житлово-комунальної контори Полтавського обласного міжгосподарського виробничого об`єднання по агропромисловому будівництву "Полтавоблагробуд" відносно: передачі в оренду приміщень першого поверху та підвальних приміщень гуртожитку по АДРЕСА_1; створення Житлового кооперативу "Гуртожиток Решетилівська 66", акумулювання та розпорядження грошовими коштами мешканців гуртожитку, орендарів на власний розсуд арбітражним керуючим ОСОБА_1 як керівником та засновником створеного житлового кооперативу; ненадання ліквідатором банкрута відповідей та документів на неодноразові звернення ОСОБА_2 ;

- інші питання, викладені у скарзі ОСОБА_2 від 17.06.2024 б/н.

За наслідками позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 27 серпня 2024 року органом контролю - Комісією з перевірки Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складена Довідка № 36 про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого, згідно із висновками якої арбітражним керуючим ОСОБА_1 (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1797, дата видачі 30.06.2017) під час виконання ним повноважень ліквідатора у справі № /262 про банкрутство Житлово-комунальної контори Полтавського обласного міжгосподарського виробничого об`єднання по агропромисловому будівництву «Полтавоблагробуд», порушено:

- частину 7 статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства а саме, арбітражним керуючим ОСОБА_1, при тривалості ліквідаційної процедури - понад 17 років та тривалості строку виконання повноважень ліквідатором банкрута ОСОБА_1 - понад 6 років, не виконано обов`язку із передачі територіальній громаді об`єкту житлового фонду, а саме гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 та об`єктів комунальної інфраструктури згідно рішення позачергової третьої сесії Полтавської міської ради сьомого скликання від 29.03.2016 «Про прийняття до комунальної власності міста Полтави гуртожитку по АДРЕСА_1 » у період виконання повноважень з 27.03.2018 по теперішній час - понад 6 років, що є затягуванням ліквідаційної процедури банкрута. Вказане порушення може бути усунуто.

- частину 2 статті 10 Кодексу України з процедур банкрутства, якою визначено, що арбітражний керуючий з моменту постановлення ухвали (постанови) про призначення його керуючим санацією або ліквідатором до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства-боржника таким чином, питання створення Житлового кооперативу "Гуртожиток Решетилівська 66» фізичною особою ОСОБА_1 не відноситься до повноважень ліквідатора банкрута - Житлово-комунальної контори Полтавського обласного міжгосподарського виробничого об`єднання по агропромисловому будівництву "Полтавоблагробуд" ОСОБА_1 як і дії фізичної особи ОСОБА_1 при виконанні повноважень керівника створеного житлового кооперативу, однак така діяльність ліквідатора банкрута ОСОБА_1 є фактом зайняття діяльністю, несумісною з діяльністю арбітражного керуючого, оскільки виконання арбітражним керуючим ОСОБА_1 повноважень ліквідатора Житлово-комунальної контори Полтавського обласного міжгосподарського виробничого об`єднання по агропромисловому будівництву "Полтавоблагробуд" безпосередньо пов`язані із діяльністю ОСОБА_1 на посаді керівника Житлового кооперативу "Гуртожиток Решетилівська 66" у період з 22.06.2023 по 27.08.2024, що суперечить обов`язковим (імперативним) вимогам частини 2 статті 10 Кодексу України з процедур банкрутства. Вказане порушення може бути усунуто /а.с. 142-158; т.1/.

02.09.2024 арбітражним керуючим ОСОБА_1 за вихідним № 034/15 надані до сектору з питань банкрутства у Чернігівській області Управління банкрутства Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зауваження та заперечення до довідки про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 27 серпня 2024 року № 36 /а.с. 159-162; т.1/.

05.09.2024 органом контролю - Комісією Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виготовлений Акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого № 41, в якому викладені результати перевірки за наслідками розгляду скарги ОСОБА_2 від 17.06.2024 № б/н та опрацювавши письмові заперечення арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 02.09.2024 № 034/15 з додатками, дані з Єдиного державного реєстру судових рішень, інші документи, напрацьовані в ході перевірки, комісією з перевірки встановлено, що арбітражним керуючим ОСОБА_1 (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1797, дата видачі 30.06.2017) під час виконання ним повноважень ліквідатора у справі № 7/262 про банкрутство Житлово-комунальної контори Полтавського обласного міжгосподарського виробничого обєднання по агропромисловому будівництву «Полтавоблагробуд», порушено:

- частину 7 статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства а саме, арбітражним керуючим ОСОБА_1, при тривалості ліквідаційної процедури - понад 17 років та тривалості строку виконання повноважень ліквідатором банкрута ОСОБА_1 - понад 6 років, не виконано обов`язку із передачі територіальній громаді об`єкту житлового фонду, а саме гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 та об`єктів комунальної інфраструктури згідно рішення позачергової третьої сесії Полтавської міської ради сьомого скликання від 29.03.2016 «Про прийняття до комунальної власності міста Полтави гуртожитку по АДРЕСА_1 » у період виконання повноважень з 27.03.2018 по теперішній час - понад 6 років, що є затягуванням ліквідаційної процедури банкрута.

У зв`язку з тим, що вказане порушення може бути усунуто, відносно нього арбітражному керуючому буде винесено Розпорядження про усунення виявленого порушення;

- частину 2 статті 10 Кодексу України з процедур банкрутства, якою визначено, що арбітражний керуючий з моменту постановлення ухвали (постанови) про призначення його керуючим санацією або ліквідатором до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства-боржника таким чином, питання створення Житлового кооперативу "Гуртожиток Решетилівська 66» фізичною особою ОСОБА_1 не відноситься до повноважень ліквідатора банкрута - Житлово-комунальної контори Полтавського обласного міжгосподарського виробничого об`єднання по агропромисловому будівництву "Полтавоблагробуд" ОСОБА_1 як і дії фізичної особи ОСОБА_1 при виконанні повноважень керівника створеного житлового кооперативу, однак така діяльність ліквідатора банкрута ОСОБА_1 є фактом зайняття діяльністю, несумісною з діяльністю арбітражного керуючого, оскільки виконання арбітражним керуючим ОСОБА_1 повноважень ліквідатора Житлово-комунальної контори Полтавського обласного міжгосподарського виробничого об`єднання по агропромисловому будівництву "Полтавоблагробуд" безпосередньо пов`язані із діяльністю ОСОБА_1 на посаді керівника Житлового кооперативу "Гуртожиток Решетилівська 66" у період з 22.06.2023 по 27.08.2024, що суперечить обов`язковим (імперативним) вимогам частини 2 статті 10 Кодексу України з процедур банкрутства.

Вказане порушення є підставою для внесення до Дисциплінарної комісії подання про притягнення арбітражного керуючого ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

За результатами перевірки виявлено факт зайняття діяльністю, несумісною з діяльністю арбітражного керуючого ОСОБА_1 , який є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності /а.с. 163-170; т.1/.

09.09.2024 Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції за № 41413/35050-1-24/15.7 направлена до структурного підрозділу Мін`юсту - Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України пропозиція «Про притягнення арбітражного керуючого ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності» з копіями акта позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 05.09.2024 року № 41, матеріалів позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 для внесення відповідним структурним підрозділом Міністерства юстиції України до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих подання про притягнення арбітражного керуючого ОСОБА_1 (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1797, дата видачі 30.06.2017) до дисциплінарної відповідальності /а.с. 173-176; т.1/.

14.09.2024 заступником директора Департаменту-начальником відділу контролю за діяльністю арбітражних керуючих та підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації арбітражних керуючих Департаменту з питань банкрутства підготовлене та внесене до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих Подання № 71-24 про притягнення арбітражного керуючого ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності /а.с. 177; т.1/.

21.10.2024 за результатами розгляду питання пункту третього порядку денного Дисциплінарна комісія арбітражних керуючих прийняла оформлене протоколом № 8/24 рішення: застосувати до арбітражного керуючого ОСОБА_1 (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1797 від 30.06.2017) дисциплінарне стягнення у виді тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого строком на 365 (триста шістдесят п`ять) днів на підставі подання структурного підрозділу Мінюсту від 14.09.2024 № 71-24 і вчинення арбітражним керуючим дисциплінарного проступку. Ініціювати направлення територіальним органом Мінюсту до органів Національної поліції матеріалів перевірки стосовно порушення законодавства, виявленого під час перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 , яке містить ознаки кримінального правопорушення /а.с.179-180; т.1/.

29.10.2024 Міністерством юстиції України виданий наказ № 2624/7 «Про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого», згідно із пунктом 1 якого до арбітражного керуючого ОСОБА_1 застосоване дисциплінарне стягнення у виді тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого строком на 365 (триста шістдесят п`ять) днів /а.с. 178; т.1/.

Позивач не погодився з рішенням Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих, оформленим протоколом № 8/24 від 21.10.2024 про застосувати до арбітражного керуючого ОСОБА_1 (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1797 від 30.06.2017) дисциплінарного стягнення у виді тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого строком на 365 (триста шістдесят п`ять) днів, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між позивачем та суб`єктом владних повноважень та оскаржуваному рішенню Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих, оформленого протоколом № 8/24 від 21.10.2024, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України e справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Основним завданням адміністративного судочинства відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

21 жовтня 2019 року введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства (КУзПБ) від 18.10.2018 №2597-VIII, який замінив собою Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Цей кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Статтею 1 КУзПБ визначено, що арбітражний керуючий - фізична особа, яка отримала відповідне свідоцтво та інформація про яку внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України; ліквідатор - арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення ліквідаційної процедури.

Згідно з частиною першою статті 3 КУзПБ, державний орган з питань банкрутства, з-поміж іншого, встановлює порядок здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих, перевірки організації їх роботи, дотримання ними вимог законодавства з питань банкрутства.

Відповідно до статті 10 КУзПБ арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності. Арбітражний керуючий з моменту постановлення ухвали (постанови) про призначення його керуючим санацією або ліквідатором до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства-боржника. Одна й та сама особа може здійснювати повноваження арбітражного керуючого на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство відповідно до вимог цього Кодексу. Право на здійснення діяльності арбітражного керуючого надається особі, яка отримала відповідне свідоцтво у порядку, встановленому цим Кодексом, та внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.

Згідно з частинами 1, 3 статті 12 КУзПБ арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства.

Під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо та з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено).

Відповідно до частин 1, 3, 5 статті 20 КУзПБ контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється державним органом з питань банкрутства або саморегулівною організацією арбітражних керуючих. Державний орган з питань банкрутства здійснює контроль за діяльністю арбітражних керуючих шляхом проведення планових і позапланових перевірок у встановленому ним порядку.

Позапланові виїзні та невиїзні перевірки проводяться за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, якщо з таких звернень випливає необхідність здійснення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства. Для проведення невиїзної перевірки державний орган з питань банкрутства надсилає арбітражному керуючому письмовий запит у межах предмета звернення. У зазначений у запиті строк арбітражний керуючий надсилає державному органу з питань банкрутства вмотивовану відповідь та копії відповідних документів.

У разі виявлення під час перевірки діяльності арбітражного керуючого порушень норм законодавства державний орган з питань банкрутства може зупинити діяльність арбітражного керуючого та передати матеріали на розгляд дисциплінарної комісії для застосування до порушника дисциплінарного стягнення.

Наказом Міністерства юстиції України від 06.12.2019 року №3928/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.12.2019 року за №1228/34199, затверджено Порядок здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих (надалі - Порядок №3928/5).

Згідно з пунктами 1, 2, 3 Порядку №3928/5 контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок.

Контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється щодо дотримання ними вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Кодексу України з процедур банкрутства, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці.

Пунктом 2 розділу І Порядку здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 06.12.2019 №3928/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.12.2019 за №1228/34199 (далі - Порядок №3928/5), передбачено, що контроль за діяльністю арбітражних керуючих відповідно до цього Порядку здійснюють Мін`юст як державний орган з питань банкрутства та міжрегіональні управління Мін`юсту (далі - територіальні органи Мін`юсту) за згодою Мін`юсту. Мін`юст та його територіальні органи є органами контролю.

Пунктом 3 розділу ІІ цього Порядку визначено, що здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих складається з таких етапів: проведення перевірки; складання довідки про результати перевірки діяльності арбітражного керуючого (далі - Довідка); надання арбітражним керуючим комісії з перевірки пояснень, зауважень, заперечень до Довідки та/або усунення зазначених у Довідці порушень; складання акта перевірки діяльності арбітражного керуючого (далі - Акт перевірки) з урахуванням Довідки, пояснень, зауважень, заперечень та усунутих арбітражним керуючим порушень.

Пунктами 6, 7 та 9 розділу ІІ Порядку №3928/5 передбачено, що підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення (скарги) фізичних та юридичних осіб щодо дій арбітражного керуючого з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, з яких вбачається необхідність здійснення контролю.

Предметом позапланової перевірки є додержання арбітражним керуючим вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Кодексу України з процедур банкрутства, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці з питань, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення такої перевірки.

Позапланову перевірку проводить територіальний орган Мін`юсту за наявності згоди Мін`юсту на її проведення, крім випадків проведення позапланової перевірки з підстав, передбачених абзацами четвертим, п`ятим пункту 6 цього розділу.

В останній день перевірки орган контролю складає та підписує довідку про результати перевірки діяльності арбітражного керуючого (додаток 7) у двох примірниках. Один примірник Довідки надається арбітражному керуючому, діяльність якого перевіряється, або його представнику, інший зберігається в органі контролю (пункт 1 розділу V Порядку №3928/5).

Відповідно до пункту 4 Розділу V Порядку №3928/5 у резолютивній частині Довідки комісія підсумовує результати перевірки та зазначає:

порушення та посилання на структурні елементи нормативно-правового акта, вимоги якого порушено, - у разі встановлення під час проведення перевірки порушень вимог законодавства;

порушення, які підлягають усуненню, та порушення, усунення яких є неможливим (арбітражний керуючий пропустив строки виконання повноважень, встановлено порушення, допущені на попередній стадії процедури банкрутства (неплатоспроможності), тощо);

дату, до якої комісія приймає пояснення, зауваження, заперечення до Довідки, або інформацію про усунення порушень, зазначених у Довідці;

дату, час і місце підписання Акта перевірки.

За приписами пунктів 3, 13 розділу VI Порядку №3928/5 Комісія готує акт перевірки діяльності арбітражного керуючого (додаток 8) протягом: двох робочих днів з дня підписання Довідки, якщо арбітражний керуючий підписав Довідку без зауважень і заперечень; двох робочих днів після завершення строку для надання арбітражним керуючим пояснень, зауважень, заперечень до Довідки.

У резолютивній частині Акта перевірки комісія з урахуванням Довідки та пояснень, зауважень, заперечень до Довідки і документів, наданих арбітражним керуючим та/або представниками саморегулівної організації арбітражних керуючих, залученими до проведення перевірки, або усунених порушень, а також Висновку (якщо територіальний орган Мін`юсту було зобов`язано надіслати Довідку до Мін`юсту для проведення її аналізу) робить висновок щодо наявності (відсутності) порушень законодавства в діяльності арбітражного керуючого.

У разі виявлення за результатами перевірки порушень у резолютивній частині Акта перевірки зазначаються всі порушення з посиланням на конкретні структурні одиниці нормативно-правових актів. Довільне викладення або трактування вимог нормативно-правових актів не допускається. Порушення, усунені арбітражним керуючим до моменту складання Акта перевірки, вважаються такими, що не вчинені, та в резолютивній частині Акта перевірки не зазначаються.

У резолютивній частині Акта перевірки окремо зазначаються порушення, щодо яких органом контролю буде винесено розпорядження про усунення порушень, та порушення, щодо яких буде винесено припис про недопущення повторних порушень.

У разі виявлення за результатами перевірки грубого порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, комісія обов`язково зазначає причинно-наслідковий зв`язок між вчиненим арбітражним керуючим порушенням та наслідками, які настали (можуть настати) для боржника та/або кредиторів.

У випадку, передбаченому абзацами першим, третім та четвертим пункту 13 Порядку №3928/5 у разі виявлення за результатами перевірки порушень, які є підставою для внесення до Дисциплінарної комісії подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності, орган контролю обов`язково зазначає про це в Акті перевірки. У такому разі Припис та/або Розпорядження не виносяться до моменту прийняття Дисциплінарною комісією рішення за результатами розгляду подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності.

У випадку, передбаченому абзацом першим цього пункту, орган контролю протягом трьох робочих днів з дня підписання Акта перевірки надсилає до структурного підрозділу Мін`юсту пропозицію щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності.

До пропозиції орган контролю додає завірені належним чином копію Акта перевірки та копії усіх документів, що є невід`ємною частиною Акта перевірки.

В пункті 1 розділу VII Порядку №3928/5 визначено, що підставами для внесення до Дисциплінарної комісії подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності є: вчинення арбітражним керуючим протягом року після винесення Припису чи Розпорядження повторного порушення, аналогічного раніше вчиненому; невиконання арбітражним керуючим Розпорядження в терміни, визначені органом контролю; відмова арбітражного керуючого в проведенні перевірки; грубе порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до порушення прав та законних інтересів боржника та/або кредиторів боржника; встановлення за результатами перевірки факту зайняття діяльністю, несумісною з діяльністю арбітражного керуючого; встановлення за результатами моніторингу осіб, які пройшли підвищення кваліфікації, факту непроходження арбітражним керуючим підвищення кваліфікації в порядку, встановленому Мін`юстом.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що перевіркою, зокрема, має бути встановлено як факт грубого порушення позивачем законодавства під час виконання своїх повноважень, так і наслідки таких його дій - грубе порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника.

Водночас, спеціальне законодавство не містить визначення поняття «грубого порушення», а тому за сталою судовою практикою, викладеною у постановах Верховного Суду від 15.11.2019 у справі №813/4449/15, від 12.06.2020 у справі №815/2748/17, від 16.11.2023 у справі №640/16003/22 грубим порушенням арбітражним керуючим є таке порушення вимог, що призвело до настання незворотних істотно-негативних наслідків для боржника (банкрута) чи його кредиторів, які можуть полягати, зокрема, у реальному заподіянні матеріальної шкоди боржнику (банкруту) чи його кредиторам, за умови наявності причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями (бездіяльністю) арбітражного керуючого і наслідками, що настали.

Відповідна правова позиція викладена також і в постанові Верховного Суду від 30.04.2020 у справі № 820/2875/17.

Відповідно при встановлені такого грубого порушення Дисциплінарна комісія арбітражних керуючих має дослідити наслідки таких порушень, що підтверджують порушення прав та законних інтересів боржника та/або кредиторів боржника, встановити які саме права та інтереси боржника та/або кредиторів боржника порушені та причинно-наслідковий зв`язок.

Згідно пункту 2 Розділу VII Порядку № 3928/5 у разі отримання від органу контролю пропозиції щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності структурний підрозділ Мін`юсту протягом п`яти робочих днів готує та вносить до Дисциплінарної комісії подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності (далі - Подання).

До Подання додається пропозиція органу контролю з усіма додатками.

У разі виявлення факту зайняття арбітражним керуючим діяльністю, несумісною з діяльністю арбітражного керуючого, структурний підрозділ Мін`юсту готує та вносить до Дисциплінарної комісії Подання на підставі абзацу шостого пункту 1 цього розділу. Копія Подання надсилається арбітражному керуючому до відома.

Види дисциплінарних стягнень, що накладаються на арбітражного керуючого, наведені у пункті 4 Розділу VII Порядку № 3928/5, а саме: попередження; тимчасове зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого; позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого. Мін`юст за поданням Дисциплінарної комісії застосовує до арбітражних керуючих дисциплінарні стягнення своїм наказом.

Статтею 22 КУзПБ визначено, що дисциплінарна комісія утворюється у встановленому державним органом з питань банкрутства порядку для розгляду питань щодо притягнення арбітражних керуючих до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку.

До складу дисциплінарної комісії входять сім осіб, три з яких призначаються наказом керівника державного органу з питань банкрутства, а чотири призначаються з`їздом арбітражних керуючих. Строк повноважень членів дисциплінарної комісії становить два роки.

Очолює дисциплінарну комісію керівник державного органу з питань банкрутства або визначена ним відповідальна особа зазначеного органу.

Дисциплінарна комісія:

- розглядає подання державного органу з питань банкрутства, саморегулівної організації арбітражних керуючих про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності;

- у разі надходження звернень фізичних і юридичних осіб щодо діяльності арбітражних керуючих направляє відповідні звернення на перевірку до державного органу з питань банкрутства чи саморегулівної організації арбітражних керуючих;

- приймає рішення на підставі подання державного органу з питань банкрутства чи саморегулівної організації арбітражних керуючих про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення.

Рішення дисциплінарної комісії приймаються на її засіданні шляхом голосування простою більшістю голосів присутніх на засіданні членів комісії. Дисциплінарна комісія вважається повноважною у разі присутності на засіданні не менше п`яти членів комісії.

Рішення дисциплінарної комісії оформлюється протоколом, який підписують усі присутні на засіданні члени комісії.

Відповідно до статті 23 КУзПБ дисциплінарні стягнення, що застосовуються до арбітражного керуючого: 1) попередження; 3) тимчасове зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого; 4) позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

Під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховуються ступінь вини арбітражного керуючого, тяжкість вчиненого ним дисциплінарного проступку, а також те, чи застосовувалися раніше до арбітражного керуючого дисциплінарні стягнення.

Рішення про застосування дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення (частина четверта статті 21 КУзПБ).

Порядок утворення при Мін`юсті як державному органі з питань банкрутства Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих, її завдання, функції та засади діяльності визначає Положення про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 25 вересня 2019 року № 2993/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2019 р. за № 1068/34039) (далі - Положення № 2993/5).

Відповідно до пункту 4 Положення № 2993/5 Комісія відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: розглядає подання структурного підрозділу Мін`юсту, що забезпечує реалізацію повноважень державного органу з питань банкрутства (далі - структурний підрозділ Мін`юсту), саморегулівної організації арбітражних керуючих (далі - саморегулівна організація) про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності; приймає рішення про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення на підставі подання структурного підрозділу Мін`юсту чи саморегулівної організації про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності (далі - подання).

Рішення, що приймаються Комісією, оформлюються протоколом, який підписують усі члени Комісії, які брали участь у її засіданні, протягом двох робочих днів після цього засідання (пункт 17 Положення № 2993/5).

Протокол засідання Комісії протягом трьох робочих днів з дня його підписання направляється до структурного підрозділу Мін`юсту для забезпечення виконання рішення Комісії.

У разі прийняття Комісією рішення про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення до протоколу засідання Комісії додається подання Комісії про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення, в якому зазначається вид дисциплінарного стягнення.

У разі прийняття Комісією рішення про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого у протоколі засідання Комісії та поданні Комісії зазначається строк, на який зупинено право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (пункт 27 Положення № 2993/5).

Поряд з цим, законодавець не визначає конкретної послідовності та черговості накладення дисциплінарних стягнень за ступенем строгості таких, вид стягнення визначається в залежності від конкретних обставин дисциплінарного проступку.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню суд виходить з такого.

Вирішуючи питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності арбітражного керуючого, як суб`єкта дисциплінарного проступку, необхідно довести наявність вини у його рішеннях, діях чи бездіяльності.

При наданні оцінки діям арбітражного керуючого, як ліквідатора у справі про банкрутство, Дисциплінарна комісія повинна передусім правильно визначити кваліфікацію вчиненого ним дисциплінарного проступку, тобто встановити склад проступку, його тяжкість та наслідки. Крім того, застосування дисциплінарного стягнення має бути співмірним вчиненим протиправним діям (бездіяльності) арбітражного керуючого.

В межах спірних правовідносин позовні вимоги заявлені щодо рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих, оформленого протоколом № 8/24 від 21.10.2024 про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1797 від 30.06.2017) дисциплінарного стягнення у виді тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого строком на 365 (триста шістдесят п`ять) днів (далі - Рішення, рішення Дисциплінарної комісії).

Матеріалами справи підтверджено, що таке Рішення прийнято Дисциплінарною комісією за результатами вивчення матеріалів Подання № 71-24 від 14.09.2024 про притягнення арбітражного керуючого ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, підготовленого та внесеного до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих заступником директора Департаменту - начальником відділу контролю за діяльністю арбітражних керуючих та підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації арбітражних керуючих Департаменту з питань банкрутства (далі - Подання) на підставі лиса пропозиції Східного міжрегіонального управління юстиції від 09.09.2024 № /а.с. 173-177; т.1/.

Відповідно до змісту пункту 3 витягу з Протоколу № 8/24 від 21.10.2024 засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих згідно з пунктом третім порядку денного засідання Комісії розглядалося питання: розгляд подання від 14.09.2024 № 71-24 про притягнення арбітражного керуючого ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та прийняття рішення про притягнення арбітражного керуючого ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за невиконання та неналежне виконання повноважень ліквідатора у справі № 7/262 про банкрутство Житлово-комунальної контори Полтавського обласного міжгосподарського виробничого об`єднання по агропромисловому будівництву «Полтавоблагробуд», а саме: невиконання обов`язку щодо передачі територіальній громаді об`єкту житлового фонду (гуртожитку) та об`єктів комунальної інфраструктури згідно з рішенням позачергової третьої сесії Полтавської міської ради сьомого скликання від 29.03.2016 «Про прийняття до комунальної власності міста Полтава гуртожитку по АДРЕСА_1»; зайняття діяльністю, несумісною з діяльністю арбітражного керуючого.

За результатами розгляду питання пункту третього порядку денного Комісія прийняла рішення: застосувати до арбітражного керуючого ОСОБА_1 (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1797 від 30.06.2017) дисциплінарне стягнення у виді тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого строком на 365 (триста шістдесят п`ять) днів на підставі подання структурного підрозділу Мінюсту від 14.09.2024 № 71-24 і вчинення арбітражним керуючим дисциплінарного проступку. Ініціювати направлення територіальним органом Мінюсту до органів Національної поліції матеріалів перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 , яке містить ознаки кримінального правопорушення.

Суд зазначає, що техніка викладення змісту оскаржуваного рішення, застосована Дисциплінарною комісією у його резолютивній частині, не містить викладення об`єктивної сторони та ідентифікуючих ознак конкретного дисциплінарного проступку, за вчинення якого до арбітражного керуючого застосоване дисциплінарне стягнення.

З огляду на рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих в поєднанні зі змістом пункту 3 витягу з Протоколу № 8/24 від 21.10.2024 засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих вбачається, що дисциплінарне стягнення у виді тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого строком на 365 (триста шістдесят п`ять) днів застосоване до позивача за вчинення двох дисциплінарних проступків:

- невиконання обов`язку щодо передачі територіальній громаді об`єкту житлового фонду (гуртожитку) та об`єктів комунальної інфраструктури, що кореспондує нормі пункту 3 частини 2 статті 19 КУзПБ, яка відносить до переліку дисциплінарних проступків арбітражних керуючих невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків;

- зайняття діяльністю, несумісною з діяльністю арбітражного керуючого, що кореспондує нормі пункту 1 частини 2 статті 19 КУзПБ, яка відносить до переліку дисциплінарних проступків арбітражних керуючих факт зайняття діяльністю, несумісною з діяльністю арбітражного керуючого.

Наведене також не спростовувалось представником відповідача - Міністерства юстиції України у наданому суду відзиві.

При наданні правової оцінки рішенню Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих оформленого Протоколом № 8/24 від 21.10.2024 щодо застосування до позивача дисциплінарного стягнення за встановлене позаплановою перевіркою діяльності арбітражного керуючого невиконання обов`язку щодо передачі територіальній громаді об`єкту житлового фонду (гуртожитку) та об`єктів комунальної інфраструктури, а саме: порушення частини 7 статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства а саме, арбітражним керуючим ОСОБА_1, при тривалості ліквідаційної процедури - понад 17 років та тривалості строку виконання повноважень ліквідатором банкрута ОСОБА_1 - понад 6 років, не виконано обов`язку із передачі територіальній громаді об`єкту житлового фонду, а саме гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 та об`єктів комунальної інфраструктури згідно рішення позачергової третьої сесії Полтавської міської ради сьомого скликання від 29.03.2016 «Про прийняття до комунальної власності міста Полтави гуртожитку по АДРЕСА_1 » у період виконання повноважень з 27.03.2018 по теперішній час - понад 6 років, що є затягуванням ліквідаційної процедури банкрута, суд виходить з наступного.

За приписами частини 4 статті 55 Господарського кодексу України (тут і надалі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суб`єкти господарювання реалізують свою господарську компетенцію на основі права власності, права господарського відання, права оперативного управління відповідно до визначення цієї компетенції у цьому Кодексі та інших законах.

Згідно частини 1 статті 133 Господарського кодексу України основу правового режиму майна суб`єктів господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права - право господарського відання, право оперативного управління. Господарська діяльність може здійснюватися також на основі інших речових прав (права володіння, права користування тощо), передбачених Цивільним кодексом України.

Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів на час ухвалення Постанови господарського суду Полтавської області від 23.11.2006 у справі № 7/262 про визнання банкрутом Житлово-комунальної контори «Полтавоблагробуд» (АДРЕСА_1, ідент. код 05454970), якою припинені повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядженням його майном, а також припинені повноваження власників майна банкрута, визначались Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

За змістом норми статті 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, чинній на момент постановлення господарським судом Полтавської області ухвали 09.02.2016 у справі № 7/262 про зобов`язання Полтавської міської ради прийняти до комунальної власності територіальної громади без додаткових умов гуртожиток за адресою: АДРЕСА_1, який обліковується на балансі Житлово - комунальної контори «Полтавоблагробуд», усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об`єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об`єктів комунальної інфраструктури, що належать юридичній особі - банкруту, які передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

За приписами частини 1 статті 62 КУзПБ (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси.

Відповідно до частини 7 статті 61 КУзПБ у разі ліквідації підприємства-банкрута, зобов`язаного згідно із законодавством передати територіальній громаді об`єкти житлового фонду, в тому числі гуртожитки, дитячі дошкільні заклади та об`єкти комунальної інфраструктури, ліквідатор передає, а орган місцевого самоврядування приймає такі об`єкти без додаткових умов у порядку, встановленому законом.

Отже зміст наведених норм, як чинного на момент визнання банкрутом Житлово-комунальної контори «Полтавоблагробуд» Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», та і Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) свідчать про сталий підхід законодавця до визначення правового режиму в процедурі банкрутства об`єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, щодо передачі яких органу місцевого самоврядування покладений відповідний обов`язок на ліквідатора, а орган місцевого самоврядування зобов`язаний прийняти такий об`єкт без додаткових умов.

Порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій (далі - відомчий житловий фонд), у разі банкрутства, зміни форми власності або ліквідації цих підприємств, установ та організацій визначає Положення про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 6 листопада 1995 р. № 891 (далі - Положення № 891).

Передача в комунальну власність відомчого житлового фонду в інших випадках здійснюється в такому ж порядку з дотриманням вимог Законів України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», «Про місцеве самоврядування в Україні» та інших законодавчих актів (абзац 2 пункту 1 Положення № 891).

Передачі в комунальну власність підлягають житлові будинки відомчого житлового фонду у тому числі гуртожитки (пункт 2 Положення № 891).

Відомчий житловий фонд передається у комунальну власність безоплатно. Разом з відомчим житловим фондом передаються відповідним комунальним підприємствам зовнішні мережі електро-, тепло-, газо-, водопостачання і водовідведення, а також будівлі, призначені для обслуговування цього фонду (бойлерні, котельні, каналізаційні та водопровідні споруди, вбудовані і прибудовані приміщення, обладнання тощо) (пункт 3 Положення № 891).

Передача будинків відомчого житлового фонду в комунальну власність провадиться комісією з питань приймання відомчого житлового фонду в комунальну власність, яка утворюється Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями або виконкомами відповідної Ради. До складу цієї комісії входять представники відповідних місцевих комунальних підприємств, житлово-експлуатаційної організації, на баланс якої передаються будинки відомчого житлового фонду, регіонального відділення (представництва) Фонду державного майна, місцевого фінансового органу, бюро технічної інвентаризації, спеціалізованого проектного інституту, підприємства, установи чи організації, що передає відомчий житловий фонд, та представники інших заінтересованих підприємств, установ і організацій. Комісію очолює заступник голови держадміністрації або заступник голови відповідної ради (пункт 5 Положення № 891).

Основні засади передачі об`єктів права державної власності у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах або у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, а також об`єктів права комунальної власності у державну власність безоплатно або шляхом обміну визначає Закон України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності».

Відповідно до статті 1 зазначеного Закону України цей Закон регулює відносини, пов`язані з передачею об`єктів права державної власності у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах або у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, а також об`єктів права комунальної власності у державну власність. Дія цього Закону поширюється на об`єкти права державної та комунальної власності, у тому числі передані в безоплатне користування самоврядним установам і організаціям або в оренду. Передача у державну або комунальну власність об`єктів права інших форм власності може регулюватися положеннями цього Закону, якщо інше не передбачено законом або рішеннями відповідних місцевих рад.

За змістом норми статті 2 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» об`єктами передачі згідно з цим Законом, зокрема, є: об`єкти житлового фонду (у тому числі гуртожитки як об`єкти нерухомого майна, житлові комплекси та/або їх частини) та інші об`єкти соціальної інфраструктури (навчальні заклади, заклади культури (крім кінотеатрів), фізичної культури та спорту, охорони здоров`я (крім санаторіїв, профілакторіїв, будинків відпочинку та аптек), соціального забезпечення, дитячі оздоровчі табори), які перебувають у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, установ, організацій (далі - підприємств) або не увійшли до статутного капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), у тому числі не завершені будівництвом.

Згідно статті 6 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» передача об`єктів здійснюється комісією з питань передачі об`єктів, до складу якої входять представники виконавчих органів відповідних рад, місцевих органів виконавчої влади, органів, уповноважених управляти державним майном, самоврядних організацій, фінансових органів, підприємств, трудових колективів підприємств, майно яких підлягає передачі.

Утворює комісію з питань передачі об`єктів та призначає її голову, зокрема: виконавчий орган відповідної сільської, селищної, міської, районної у місті ради, якщо інше не передбачено законом, - у разі передачі об`єктів у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах (абзац другий частини другої статті 6 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності»).

Отже, зміст наведених норм Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», Положення № 891 надає суду підстав для висновку про множинність суб`єктів, які є учасниками правовідносин з передачі, зокрема, гуртожитків у власність територіальних громад, наділених відповідними правами та обов`язками. При цьому передача об`єктів житлового фонду здійснюється комісією з питань передачі об`єктів, яку утворює відповідний орган і до складу якої входять представники виконавчих органів відповідних рад, місцевих органів виконавчої влади, органів, уповноважених управляти державним майном, самоврядних організацій, фінансових органів, підприємств, трудових колективів підприємств, майно яких підлягає передачі.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про наявність порушень в діяльності арбітражного керуючого необхідно довести наявність у нього відповідного обов`язку та вини у його рішеннях, діях чи бездіяльності.

Матеріали справи свідчать, що листом № 034/09 від 21.08.2024, до складання Довідки та Акту про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого, позивач надав до Сектору з питань банкрутства у Чернігівській області управління банкрутства Східного міжрегіонального управління юстиції власні пояснення з додатками - письмовими копіями звернень до Полтавської міської ради з 2018 по 2021 роки стосовно внесення на розгляд комісії питання щодо приймання до комунальної власності міста гуртожитку за адресою: м. Полтава, АДРЕСА_1 /а.с. 155-164; т.2/.

В той же час, в обґрунтування висновків позапланової невиїзної перевірки, викладених у Довідці та Акті щодо встановленого порушення арбітражним керуючим ОСОБА_1 частини 7 статті 61 КУзПБ внаслідок невиконання ним обов`язку із передачі територіальній громаді об`єкту житлового фонду, третя особа пов`язувала затягування такої передачі саме бездіяльністю виключно з боку позивача, не пересвідчившись при цьому, чи виконано іншими суб`єктами правовідносин їх кореспондуючі обов`язки, зокрема, щодо утворення у відповідному складі визначеному Законом України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» та Положенням № 891 комісії з питань передачі об`єкту житлового фонду - гуртожитку в АДРЕСА_1, що дозволило б арбітражному керуючому передати такі об`єкти у власність територіальної громади, тобто не з`ясувала наявності вини в поведінці позивача у досліджуваних правовідносинах з передачі гуртожитку.

Як у Довідці, так і в Акті позапланової невиїзної перевірки позивача Комісія з перевірки в обґрунтування власних висновків щодо встановленого порушення арбітражним керуючим ОСОБА_1 частини 7 статті 61 КУзПБ, посилається, у тому числі, на зміст ухвали господарського суду Полтавської області від 09.02.2016 у справі № 7/262, якою Полтавську міську раду зобов`язано прийняти до комунальної власності територіальної громади без додаткових умов гуртожиток за адресою: АДРЕСА_1, який обліковується на балансі Житлово - комунальної контори «Полтавоблагробуд».

При цьому посадовими особами, що здійснювали перевірку, не враховано мотиви постановлення зазначеного судового рішення. Так в згадуваній ухвалі йдеться про те, що ліквідатором неодноразово направлялися листи (копії додані до клопотання) голові Полтавської міської ради з проханням вирішити питання щодо прийому гуртожитку до комунальної власності територіальної громади м. Полтави. Крім цього, 11.06.2015р. на адресу голови Полтавської міської ради ліквідатором було направлено лист №02-01/7-16, яким було надано правовстановлюючу та технічну документацію на гуртожиток за адресою: АДРЕСА_1. Відповідь на зазначений лист не надійшла. Полтавською міською радою не надано суду документальних доказів, які б підтверджували вчинення останньою дій, зокрема, створення комісії з питань приймання відомчого житлового фонду за адресою АДРЕСА_1 в комунальну власність міста.

Отже суд констатує, що висновки перевірки, викладені в Довідці та Акті зроблені без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Разом з тим згідно абзацу 2 пункту 3 Положення № 891 разом з відомчим житловим фондом передаються відповідним комунальним підприємствам зовнішні мережі електро, тепло-, газо, водопостачання і водовідведення, а також будівлі, призначені для обслуговування цього фонду (бойлерні, котельні, каналізаційні та водопровідні споруди, вбудовані і прибудовані приміщення, обладнання тощо).

29.03.2016 на позачерговій третій сесії сьомого скликання Полтавської міської ради, у тому числі на виконання ухвали господарського суду Полтавської області від 09.02.2016 року, прийняте рішення «Про прийняття до комунальної власності міста Полтави гуртожитку по АДРЕСА_1», яким вирішено, зокрема: прийняти до комунальної власності територіальної громади міста Полтави в особі Полтавської міської ради гуртожиток по АДРЕСА_1; комісії з питань передачі відомчих об`єктів у комунальну власність міста визначити технічний стан гуртожитку та об`єктів комунального призначення, що його обслуговують, відповідно до правил оцінки фізичного зносу житлових будинків, затверджених Держжитлокомунгоспом з оформленням актів приймання-передачі в установленому порядку; ЖКК «Полтавоблагробуд» передати: - КП ПОР «Полтававодоканал» - зовнішні мережі водопостачання та водовідведення, - ПАТ «Полтаваобленерго» - зовнішні мережі електропостачання, - ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» - зовнішні теплові мережі, - ПАТ «Полтавагаз» - зовнішні мережі газопостачання; рішення двадцять другої сесії Полтавської міської ради шостого скликання від 18.05.2012 року «Про прийняття до комунальної власності міста гуртожитку по АДРЕСА_1» вважати таким, що втратило чинність /https://www.rada-poltava.gov.ua/document/7307/.

Відповідно до частини 1 статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Отже пунктом 4 рішення позачерговій третій сесії сьомого скликання Полтавської міської ради від 29.03.2016 «Про прийняття до комунальної власності міста Полтави гуртожитку по АДРЕСА_1», яке є обов`язковим для виконання, на ЖКК «Полтавоблагробуд» покладений обов`язок передати: - КП ПОР «Полтававодоканал» - зовнішні мережі водопостачання та водовідведення, - ПАТ «Полтаваобленерго» - зовнішні мережі електропостачання, - ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» - зовнішні теплові мережі, - ПАТ «Полтавагаз» - зовнішні мережі газопостачання.

Відповідно до частини 2 статті 10 КУзПБ арбітражний керуючий з моменту постановлення ухвали (постанови) про призначення його керуючим санацією або ліквідатором до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства-боржника.

За викладених обставин на позивача рішенням позачерговій третій сесії сьомого скликання Полтавської міської ради від 29.03.2016 «Про прийняття до комунальної власності міста Полтави гуртожитку по АДРЕСА_1» покладений обов`язок передати: - КП ПОР «Полтававодоканал» - зовнішні мережі водопостачання та водовідведення, - ПАТ «Полтаваобленерго» - зовнішні мережі електропостачання, - ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» - зовнішні теплові мережі, - ПАТ «Полтавагаз» - зовнішні мережі газопостачання.

Належних та допустимих доказів на підтвердження виконання зазначеного пункту рішення Полтавської міської ради, або наявності поважних причин його невиконання, в частині передачі відповідним комунальним підприємствам зовнішніх мереж електро-, тепло-, газо-, водопостачання і водовідведення позивач під час проведення позапланової невиїзної перевірки, а так само суду не надав.

За таких обставин суд погоджується з встановленими перевіркою обставинами невиконання позивачем пункту 4 рішення позачерговій третьої сесії сьомого скликання Полтавської міської ради від 29.03.2016 «Про прийняття до комунальної власності міста Полтави гуртожитку по АДРЕСА_1», що є порушенням з боку арбітражного керуючого частини 7 статті 61 КУзПБ.

При наданні оцінки правомірності оскаржуваного рішення суд також виходить з наступного.

Аналіз наведених вище нормативних положень дає підстави дійти до висновку про те, що саме на Мін`юст покладено обов`язок щодо здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих та, у випадках порушення вимог законодавства, прийняття рішення про накладення дисциплінарних стягнень, зокрема, про позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого, яке у подальшому може бути предметом судового контролю.

Відповідно до положень Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Таким чином Мін`юст, здійснюючи свої дискреційні повноваження, дійсно має певну свободу вибору, однак наявність вибору обмежена положеннями частини другої статті 19 Конституції України.

Зокрема, здійснення цих повноважень має відбуватися з дотриманням критеріїв правової (справедливої) процедури, як складової принципу верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України) і принципу законності (частина друга статті 19 Конституції України).

У свою чергу, суд, ураховуючи завдання адміністративного судочинства та юрисдикцію адміністративних судів під час розгляду та вирішення справи, наділений усією повнотою повноважень щодо перевірки оспорюваного рішення суб`єкта владних повноважень не лише на предмет його законності, тобто чи було таке рішення прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, але й з точки зору дотримання інших критеріїв, перелік яких наведено у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Такий правовий підхід узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 30 липня 2019 року у справі № 826/9705/17 та від 08 грудня 2022 року.

Відповідно до частини 1 статті 13 КУзПБ арбітражний керуючий під час здійснення своїх повноважень є незалежним. Забороняється будь-який незаконний вплив, тиск або втручання в діяльність арбітражного керуючого.

Незалежність арбітражного керуючого забезпечується, зокрема: особливим порядком його призначення, притягнення до відповідальності та припинення його повноважень (пункт 1 частини 2 статті 13 КУзПБ).

За приписами статті 20 КУзПБ контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється державним органом з питань банкрутства та саморегулівною організацією арбітражних керуючих.

Державний орган з питань банкрутства здійснює контроль за діяльністю арбітражних керуючих шляхом проведення планових і позапланових перевірок у встановленому ним порядку.

Згідно абзаців другого та четвертого частини 4 статті 22 КУзПБ дисциплінарна комісія: розглядає подання державного органу з питань банкрутства, саморегулівної організації арбітражних керуючих про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності; приймає рішення про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення на підставі подання державного органу з питань банкрутства чи саморегулівної організації арбітражних керуючих про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності.

Пунктом 4 Положення про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 25 вересня 2019 року № 2993/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2019 р. за № 1068/34039) передбачено, що Комісія відповідно до покладених на неї завдань: розглядає подання структурного підрозділу Мін`юсту, що забезпечує реалізацію повноважень державного органу з питань банкрутства (далі - структурний підрозділ Мін`юсту), саморегулівної організації арбітражних керуючих (далі - саморегулівна організація) про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності; у разі надходження звернень фізичних і юридичних осіб щодо діяльності арбітражних керуючих направляє відповідні звернення на перевірку до структурного підрозділу Мін`юсту чи саморегулівної організації; приймає рішення про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення на підставі подання структурного підрозділу Мін`юсту чи саморегулівної організації про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності (далі - подання).

За результатами розгляду питання порядку денного Комісія приймає рішення, зокрема, про: застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення на підставі подання структурного підрозділу Мін`юсту чи саморегулівної організації; відхилення подання структурного підрозділу Мін`юсту чи саморегулівної організації; ініціювання проведення структурним підрозділом Мін`юсту або територіальним органом Мін`юсту чи саморегулівною організацією позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого, якщо із звернення або подання вбачається необхідність проведення додаткового контролю (абзац другий, третій, четвертий пункту 26 Положення про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих).

Отже зміст наведених нормативно-правових актів надає суду підстав для висновку, що рішення про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення може бути прийняте Дисциплінарною комісією як наслідок розгляду подання державного органу з питань банкрутства, саморегулівної організації арбітражних керуючих про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності і виключно на підставі подання державного органу з питань банкрутства чи саморегулівної організації арбітражних керуючих про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності. Інших підстав для розгляду та прийняття Дисциплінарною комісією рішення про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення КУзПБ не встановлено. Виконання суб`єктом владних повноважень такого, встановленого законодавцем, порядку притягнення арбітражного керуючого до відповідальності, є забезпеченням його незалежності відповідно до частини 1 статті 13 КУзПБ.

Як вже було зазначено вище, порядок оформлення результатів перевірки; порядок підготовки за результатами перевірки подання на Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (далі - Дисциплінарна комісія) про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності встановлює Порядок № 3928/5.

Довідка про результати перевірки складається із вступної, описової та резолютивної частин. У резолютивній частині Довідки комісія підсумовує результати перевірки та зазначає: порушення та посилання на структурні елементи нормативно-правового акта, вимоги якого порушено,- у разі встановлення під час проведення перевірки порушень вимог законодавства; порушення, які підлягають усуненню, та порушення, усунення яких є неможливим (арбітражний керуючий пропустив строки виконання повноважень, встановлено порушення, допущені на попередній стадії процедури банкрутства (неплатоспроможності), тощо) (пункт 4 Розділу V Порядку № 3928/5).

Згідно пункту 6 Розділу VI Порядку № 3928/5 у резолютивній частині Акта перевірки комісія з урахуванням Довідки та пояснень, зауважень, заперечень до Довідки і документів, наданих арбітражним керуючим та/або представниками саморегулівної організації арбітражних керуючих, залученими до проведення перевірки, або усунених порушень, а також Висновку (якщо територіальний орган Мін`юсту було зобов`язано надіслати Довідку до Мін`юсту для проведення її аналізу) робить висновок щодо наявності (відсутності) порушень законодавства в діяльності арбітражного керуючого.

У разі виявлення за результатами перевірки порушень у резолютивній частині Акта перевірки зазначаються всі порушення з посиланням на конкретні структурні одиниці нормативно-правових актів. Довільне викладення або трактування вимог нормативно-правових актів не допускається. Порушення, усунені арбітражним керуючим до моменту складання Акта перевірки, вважаються такими, що не вчинені, та в резолютивній частині Акта перевірки не зазначаються.

У резолютивній частині Акта перевірки окремо зазначаються порушення, щодо яких органом контролю буде винесено розпорядження про усунення порушень, та порушення, щодо яких буде винесено припис про недопущення повторних порушень.

У разі виявлення за результатами перевірки грубого порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, комісія обов`язково зазначає причинно-наслідковий зв`язок між вчиненим арбітражним керуючим порушенням та наслідками, які настали (можуть настати) для боржника та/або кредиторів.

За пунктом 13 Розділу VI Порядку № 3928/5 у разі виявлення за результатами перевірки порушень, які є підставою для внесення до Дисциплінарної комісії подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності, орган контролю обов`язково зазначає про це в Акті перевірки. У такому разі Припис та/або Розпорядження не виносяться до моменту прийняття Дисциплінарною комісією рішення за результатами розгляду подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності.

Припис та/або Розпорядження (за потреби) орган контролю виносить не пізніше ніж на третій робочий день з дня отримання повідомлення про прийняте Дисциплінарною комісією рішення за результатами розгляду подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності.

У випадку, передбаченому абзацом першим цього пункту, орган контролю протягом трьох робочих днів з дня підписання Акта перевірки надсилає до структурного підрозділу Мін`юсту пропозицію щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності.

До пропозиції орган контролю додає завірені належним чином копію Акта перевірки та копії усіх документів, що є невід`ємною частиною Акта перевірки.

Відповідно до пункту 1 Розділу VII Порядку № 3928/5 підставами для внесення до Дисциплінарної комісії подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності є: вчинення арбітражним керуючим протягом року після винесення Припису чи Розпорядження повторного порушення, аналогічного раніше вчиненому; невиконання арбітражним керуючим Розпорядження в терміни, визначені органом контролю; відмова арбітражного керуючого в проведенні перевірки; грубе порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до порушення прав та законних інтересів боржника та/або кредиторів боржника; виявлення органом контролю в процесі реалізації повноважень у сфері банкрутства факту зайняття діяльністю, несумісною з діяльністю арбітражного керуючого; встановлення за результатами моніторингу осіб, які пройшли підвищення кваліфікації, факту непроходження арбітражним керуючим підвищення кваліфікації в порядку, встановленому Мін`юстом.

У разі отримання від органу контролю пропозиції щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності структурний підрозділ Мін`юсту протягом п`яти робочих днів готує та вносить до Дисциплінарної комісії подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності (далі - Подання). До Подання додається пропозиція органу контролю з усіма додатками. У разі виявлення факту зайняття арбітражним керуючим діяльністю, несумісною з діяльністю арбітражного керуючого, структурний підрозділ Мін`юсту готує та вносить до Дисциплінарної комісії Подання на підставі абзацу шостого пункту 1 цього розділу. Копія Подання надсилається арбітражному керуючому до відома (пункт 2 розділу VII Порядку № 3928/5).

Матеріали справи свідчать, що встановлене порушення арбітражним керуючим частини 7 статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства згідно висновків Довідки № 36 про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 27.08.2024, та Акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого № 41 від 05.09.2024 окремо не зазначене у якості порушення, яке є підставою для внесення до Дисциплінарної комісії подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності. Зазначене порушення також не кваліфіковане Комісією в Акті перевірки як грубе порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, та не зазначений причинно-наслідковий зв`язок між вчиненим арбітражним керуючим порушенням та наслідками, які настали (можуть настати) для боржника та/або кредиторів. Так само зазначене порушення не пов`язане із вчиненням арбітражним керуючим протягом року після винесення Припису чи Розпорядження повторного порушення, аналогічного раніше вчиненому; невиконанням арбітражним керуючим Розпорядження в терміни, визначені органом контролю; відмовою арбітражного керуючого в проведенні перевірки, встановлення за результатами моніторингу осіб, які пройшли підвищення кваліфікації, факту непроходження арбітражним керуючим підвищення кваліфікації в порядку, встановленому Мін`юстом.

Отже зазначене порушення в силу приписів 13 Розділу VI, пункту 1 Розділу VII Порядку № 3928/5 не є підставою для внесення до Дисциплінарної комісії подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності.

09.09.2024 органом контролю за № 41413/35050-1-24/15.7 направлена до структурного підрозділу Мін`юсту - Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України пропозиція «Про притягнення арбітражного керуючого ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності» для внесення відповідним структурним підрозділом Міністерства юстиції України до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих подання про притягнення арбітражного керуючого ОСОБА_1 (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1797, дата видачі 30.06.2017) до дисциплінарної відповідальності. Як вбачається зі змісту пропозиції про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності, вона направлена лише за наслідками виявлення органом контролю факту зайняття діяльністю, несумісною з діяльністю арбітражного керуючого. При цьому встановлене перевіркою порушення арбітражним керуючим частини 7 статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства не знайшло відображення в пропозиції в якості підстави притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності /а.с. 173-176; т.1/.

14.09.2024 заступником директора Департаменту-начальником відділу контролю за діяльністю арбітражних керуючих та підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації арбітражних керуючих Департаменту з питань банкрутства підготовлене та внесене до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих Подання № 71-24 про притягнення арбітражного керуючого ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності /а.с. 177; т.1/.

За викладених обставин, оскільки встановлене перевіркою порушення арбітражним керуючим частини 7 статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства не кваліфіковане Комісією з перевірки в Акті перевірки як грубе порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, та не зазначений причинно-наслідковий зв`язок між вчиненим арбітражним керуючим порушенням та наслідками, які настали (можуть настати) для боржника та/або кредиторів, а так само не зазначене в Акті позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого № 41 від 05.09.2024 у якості будь-якого іншого порушення, яке є підставою для внесення до Дисциплінарної комісії подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності, та не визначене підставою пропозиції «Про притягнення арбітражного керуючого ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності» для внесення відповідним структурним підрозділом Міністерства юстиції України до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих подання про притягнення арбітражного керуючого ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що Дисциплінарна комісія арбітражних керуючих включивши згідно протоколу № 8/24 засідання від 21.10.2024 до порядку денного та розглянувши питання про притягнення позивача до відповідальності за невиконання обов`язку щодо передачі територіальній громаді об`єкту житлового фонду (гуртожитку) та об`єктів комунальної інфраструктури згідно з рішенням позачерговій третьої сесії Полтавської міської ради сьомого скликання від 29.03.2016 «Про прийняття до комунальної власності міста Полтави гуртожитку по АДРЕСА_1» діяла не на підставі та у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, отже діяла протиправно.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих, оформленого Протоколом № 8/24 від 21.10.2024 засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих щодо застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого строком на 365 (триста шістдесят п`ять) днів за зайняття діяльністю, несумісною з діяльністю арбітражного керуючого, в частині встановлення наявності підстав для застосування дисциплінарного стягнення, суд виходить з наступного.

За наслідками позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 27 серпня 2024 року Комісією з перевірки складена Довідка № 36, згідно із висновками якої арбітражним керуючим ОСОБА_1, зокрема, порушено: частину 2 статті 10 Кодексу України з процедур банкрутства, якою визначено, що арбітражний керуючий з моменту постановлення ухвали (постанови) про призначення його керуючим санацією або ліквідатором до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства-боржника таким чином, питання створення Житлового кооперативу "Гуртожиток Решетилівська 66» фізичною особою ОСОБА_1 не відноситься до повноважень ліквідатора банкрута - Житлово-комунальної контори Полтавського обласного міжгосподарського виробничого об`єднання по агропромисловому будівництву "Полтавоблагробуд" ОСОБА_1 як і дії фізичної особи ОСОБА_1 при виконанні повноважень керівника створеного житлового кооперативу, однак така діяльність ліквідатора банкрута ОСОБА_1 є фактом зайняття діяльністю, несумісною з діяльністю арбітражного керуючого, оскільки виконання арбітражним керуючим ОСОБА_1 повноважень ліквідатора Житлово-комунальної контори Полтавського обласного міжгосподарського виробничого об`єднання по агропромисловому будівництву "Полтавоблагробуд" безпосередньо пов`язані із діяльністю ОСОБА_1 на посаді керівника Житлового кооперативу "Гуртожиток Решетилівська 66" у період з 22.06.2023 по 27.08.2024, що суперечить обов`язковим (імперативним) вимогам частини 2 статті 10 Кодексу України з процедур банкрутства. Вказане порушення може бути усунуто /а.с. 142-158; т.1/.

05.09.2024 Комісією Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виготовлений Акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого № 41, в якому викладені результати перевірки, згідно якого комісією з перевірки встановлено, що арбітражним керуючим ОСОБА_1, зокрема, порушено: - частину 2 статті 10 Кодексу України з процедур банкрутства, якою визначено, що арбітражний керуючий з моменту постановлення ухвали (постанови) про призначення його керуючим санацією або ліквідатором до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства-боржника таким чином, питання створення Житлового кооперативу "Гуртожиток Решетилівська 66» фізичною особою ОСОБА_1 не відноситься до повноважень ліквідатора банкрута - Житлово-комунальної контори Полтавського обласного міжгосподарського виробничого об`єднання по агропромисловому будівництву "Полтавоблагробуд" ОСОБА_1 як і дії фізичної особи ОСОБА_1 при виконанні повноважень керівника створеного житлового кооперативу, однак така діяльність ліквідатора банкрута ОСОБА_1 є фактом зайняття діяльністю, несумісною з діяльністю арбітражного керуючого, оскільки виконання арбітражним керуючим ОСОБА_1 повноважень ліквідатора Житлово-комунальної контори Полтавського обласного міжгосподарського виробничого об`єднання по агропромисловому будівництву "Полтавоблагробуд" безпосередньо пов`язані із діяльністю ОСОБА_1 на посаді керівника Житлового кооперативу "Гуртожиток Решетилівська 66" у період з 22.06.2023 по 27.08.2024, що суперечить обов`язковим (імперативним) вимогам частини 2 статті 10 Кодексу України з процедур банкрутства.

Вказане порушення є підставою для внесення до Дисциплінарної комісії подання про притягнення арбітражного керуючого ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

За результатами перевірки виявлено факт зайняття діяльністю, несумісною з діяльністю арбітражного керуючого ОСОБА_1 , який є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності /а.с. 163-170; т.1/.

09.09.2024 органом контролю за № 41413/35050-1-24/15.7 направлена до структурного підрозділу Мін`юсту - Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України пропозиція «Про притягнення арбітражного керуючого ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності» з копіями акта позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 05.09.2024 року № 41, матеріалів позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 для внесення відповідним структурним підрозділом Міністерства юстиції України до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих подання про притягнення арбітражного керуючого ОСОБА_1 (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1797, дата видачі 30.06.2017) до дисциплінарної відповідальності /а.с. 173-176; т.1/.

14.09.2024 заступником директора Департаменту-начальником відділу контролю за діяльністю арбітражних керуючих та підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації арбітражних керуючих Департаменту з питань банкрутства підготовлене та внесене до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих Подання № 71-24 про притягнення арбітражного керуючого ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності /а.с. 177; т.1/.

Так відповідно до абзацу третього пункту 2 розділу VII Порядку № 3928/5 у разі виявлення факту зайняття арбітражним керуючим діяльністю, несумісною з діяльністю арбітражного керуючого, структурний підрозділ Мін`юсту готує та вносить до Дисциплінарної комісії Подання на підставі абзацу шостого пункту 1 цього розділу. Копія Подання надсилається арбітражному керуючому до відома.

Згідно визначення термінів, передбаченого статтею 1 КУзПБ арбітражний керуючий - фізична особа, яка отримала відповідне свідоцтво та інформація про яку внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України; ліквідатор - арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення ліквідаційної процедури.

Зі змісту норми частини 1 статті 12 КУзПБ вбачається, що арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 12 КУзПБ арбітражний керуючий, зокрема, зобов`язаний: неухильно дотримуватися вимог законодавства.

За приписами частин 3, 4, 5 статті 12 КУзПБ під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо та з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено).

Під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний додержуватися вимог Закону України "Про запобігання корупції" щодо обмеження використання своїх повноважень з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб, одержання дарунків (пожертв).

Порушення арбітражним керуючим вимог Закону України "Про запобігання корупції", а також виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів під час здійснення арбітражним керуючим повноважень є підставою для відсторонення його від виконання обов`язків арбітражного керуючого під час провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), про що господарський суд виносить ухвалу.

Нормами статті 10 КУзПБ встановлено, що арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності.

Арбітражний керуючий з моменту постановлення ухвали (постанови) про призначення його керуючим санацією або ліквідатором до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства-боржника.

Одна й та сама особа може здійснювати повноваження арбітражного керуючого на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство відповідно до вимог цього Кодексу.

Згідно абзацу шостого частини 1 статті 61 КУзПБ ліквідатор з дня свого призначення виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута.

За змістом положень статті 19 КУзПБ, підставою для притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку. Дисциплінарним проступком, у тому числі є факт зайняття діяльністю, несумісною з діяльністю арбітражного керуючого.

Відповідно до частини 1 статті 13 КУзПБ арбітражний керуючий під час здійснення своїх повноважень є незалежним. Забороняється будь-який незаконний вплив, тиск або втручання в діяльність арбітражного керуючого.

Незалежність арбітражного керуючого забезпечується, зокрема: особливим порядком його призначення, притягнення до відповідальності та припинення його повноважень (пункт 1 частини 2 статті 13 КУзПБ).

Суд зазначає, що правовий статус арбітражного керуючого не повинен розглядатися поза зв`язком з конституційним статусом людини і громадянина. Разом з тим особливість його професійної діяльності може передбачати деякі обмеження (виключення) свободи вибору його поведінки в певній сфері правовідносин.

При визначенні правового регулювання тих чи інших суспільних відносин повинен додержуватися конституційний принцип верховенства права, який є пріоритетним у правовій державі і який не повинен зводитися до ієрархії нормативно-правових актів.

Так, відповідно до частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Невід`ємною складовою принципу верховенства права, закріпленого у статті 8 Конституції України, є принцип правової визначеності. Виходячи з того, що правовий статус арбітражних керуючих не повинен розглядатися поза зв`язком з конституційним статусом людини і громадянина за змістом та обсягом прав, основних свобод та обов`язків, закріплених у Конституції України, обмеження, пов`язані із його діяльністю повинні мати легітимну мету, тобто відповідати принципу пропорційності в кожному випадку правозастосування. Необхідність будь-якого обмеження реалізації права завжди має бути обґрунтованою. Слід перевіряти встановлення відповідних обмежень у національному законі, визначати наявність обставини для його застосування, та вирішувати питання співмірності, і саме з таких позицій повинна аналізуватися можливість або неможливість обмеження певної діяльності арбітражних керуючих.

Виконання суб`єктом владних повноважень встановленого законодавцем порядку притягнення арбітражного керуючого до відповідальності, є забезпеченням його незалежності. При наданні оцінки діям арбітражного керуючого, як ліквідатора у справі про банкрутство, Дисциплінарна комісія стосовно обставин у цій справі повинна передусім правильно визначити наявність та суть обмежень у національному законі, кваліфікацію вчиненого дисциплінарного проступку, та встановити його склад.

Отже в цій справі, в даних конкретних правовідносинах щодо притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності у вигляді тимчасового зупинення права на здійснення діяльності, підлягає встановленню факт існування заборони та суть обмежень на здійснення певної діяльності позивача, з якими законодавець пов`язує несумісність з діяльністю арбітражного керуючого.

Так, Комісія Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в Акті позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого дійшла висновку про порушення арбітражним керуючим ОСОБА_1 , частини 2 статті 10 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки виконання арбітражним керуючим ОСОБА_1 повноважень ліквідатора Житлово-комунальної контори Полтавського обласного міжгосподарського виробничого об`єднання по агропромисловому будівництву "Полтавоблагробуд" безпосередньо пов`язані із діяльністю ОСОБА_1 на посаді керівника Житлового кооперативу "Гуртожиток Решетилівська 66" у період з 22.06.2023 по 27.08.2024, що суперечить обов`язковим (імперативним) вимогам частини 2 статті 10 Кодексу України з процедур банкрутства.

При цьому Комісія з перевірки констатує у власних висновках, що «питання створення Житлового кооперативу "Гуртожиток Решетилівська 66» фізичною особою ОСОБА_1 не відноситься до повноважень ліквідатора банкрута - Житлово-комунальної контори Полтавського обласного міжгосподарського виробничого об`єднання по агропромисловому будівництву "Полтавоблагробуд" ОСОБА_1 як і дії фізичної особи ОСОБА_1 при виконанні повноважень керівника створеного житлового кооперативу, однак така діяльність ліквідатора банкрута ОСОБА_1 є фактом зайняття діяльністю, несумісною з діяльністю арбітражного керуючого».

Позивач за матеріалами адміністративного позову, не заперечує обставину створення ЖК «Гуртожиток Решетилівська, 66» у формі обслуговуючого кооперативу та перебування ОСОБА_1 на керівній посаді в такому кооперативі, створеного за його ініціативою для передачі функцій із забезпечення доступом до житлово-комунальних послуг.

Згідно частини 2 статті 10 КУзПБ арбітражний керуючий з моменту постановлення ухвали (постанови) про призначення його керуючим санацією або ліквідатором до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства-боржника.

Відповідно до абзацу шостого частини 1 статті 61 КУзПБ ліквідатор з дня свого призначення виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута.

Поряд з встановленим нормою пункту 1 частини 2 статті 19 КУзПБ видом дисциплінарного проступку: «факт зайняття діяльністю, несумісною з діяльністю арбітражного керуючого», КУзПБ не містить спеціального визначення поняття «діяльності, несумісною з діяльністю арбітражного керуючого» та не встановлює правові та організаційні засади визначення такої діяльності, не передбачає перелік видів, у тому числі професійної діяльності, які є несумісними з діяльністю арбітражного керуючого, не регламентує критерії визначення діяльності, несумісною з діяльністю арбітражного керуючого.

Частина 2 статті 10 КУзПБ, на яку посилається Комісія з перевірки, передбачає, що арбітражний керуючий за визначених зазначеною нормою умов, прирівнюється до службової особи підприємства-боржника.

Отже з моменту постановлення ухвали (постанови) про призначення керуючим санацією або ліквідатором, тобто за спеціальним повноваженням, арбітражний керуючий здійснює відповідні організаційно-розпорядчі або адміністративно-господарські функції, як службова особа підприємства-боржника.

При цьому хоча наведена норма частини 2 статті 10 КУзПБ і визначає правовий статус арбітражного керуючого (ліквідатора) у якості службової особи підприємства-боржника, але вона не передбачає видів діяльності, які є несумісним з діяльністю арбітражного керуючого, як службової особи підприємства-боржника.

За приписами норми, викладеної в абзацах п`ятому та шостому пункту 6 розділу VI Порядку № 3928/5 у резолютивній частині Акта перевірки комісія з урахуванням Довідки та пояснень, зауважень, заперечень до Довідки і документів, наданих арбітражним керуючим та/або представниками саморегулівної організації арбітражних керуючих, залученими до проведення перевірки, або усунених порушень, а також Висновку (якщо територіальний орган Мін`юсту було зобов`язано надіслати Довідку до Мін`юсту для проведення її аналізу) робить висновок щодо наявності (відсутності) порушень законодавства в діяльності арбітражного керуючого. У разі виявлення за результатами перевірки порушень у резолютивній частині Акта перевірки зазначаються всі порушення з посиланням на конкретні структурні одиниці нормативно-правових актів. Довільне викладення або трактування вимог нормативно-правових актів не допускається. Порушення, усунені арбітражним керуючим до моменту складання Акта перевірки, вважаються такими, що не вчинені, та в резолютивній частині Акта перевірки не зазначаються.

Стосовно виконання органом контролю наведеного припису пункту 6 розділу VI Порядку № 3928/5, суд звертає увагу, що зазначаючи в Акті перевірки у якості елементу складу дисциплінарного порушення позивача набуття ним повноважень службової особи підприємства-боржника в силу приписів частини 2 статті 10 КУзПБ, у взаємозв`язку з обставиною діяльності ОСОБА_1 на посаді керівника Житлового кооперативу "Гуртожиток Решетилівська 66", Комісія з перевірки з посиланням на конкретні структурні одиниці нормативно-правових актів не навела правових засад визначення такої діяльності у якості несумісної з діяльністю арбітражного керуючого, отже не встановила причинно-наслідковий зв`язок між законодавчо встановленою забороною на здійснення арбітражним керуючим певного виду діяльності із діяльністю позивача, як керівника ЖК «Гуртожиток Решетилівська, 66». Разом з тим частина 2 статті 10 КУзПБ, на яку посилається орган контролю в обґрунтування висновків Акту перевірки, прирівнює правовий статус арбітражного керуючого до службової особи підприємства-боржника не встановлюючи при цьому видів діяльності, несумісних з діяльністю арбітражного керуючого, як службової особи підприємства-боржника.

Водночас згідно підпункту б пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є у тому числі, особи, які не є державними службовцями, посадовими особами місцевого самоврядування, але надають публічні послуги (аудитори, нотаріуси, приватні виконавці, оцінювачі, а також експерти, арбітражні керуючі, незалежні посередники, члени трудового арбітражу, третейські судді під час виконання ними цих функцій, інші особи, визначені законом).

Отже арбітражний керуючий є суб`єктом, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Статтею 25 Закону України «Про запобігання корупції» встановлені обмеження щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності.

Згідно з пунктами 1, 2 частини 1 статті 25 Закону України «Про запобігання корупції» особам, зазначеним у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, забороняється:

1) займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, якщо інше не передбачено Конституцією або законами України;

2) входити до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, коли особи здійснюють функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі чи територіальній громаді, та представляють інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді)), якщо інше не передбачено Конституцією або законами України, крім випадку, передбаченого абзацом першим частини другої цієї статті.

При цьому наведена норма статті 25 Закону України «Про запобігання корупції» не містить посилань про поширення обмеження щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності на осіб зазначених в підпункті б) пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» до яких належать і арбітражні керуючі.

Разом з тим згідно статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

За змістом частини 3 статі 1 КУзПБ термін "реальний конфлікт інтересів" та "потенційний конфлікт інтересів" вживаються у цьому Кодексі у значеннях, наведених у Законі України "Про запобігання корупції".

Згідно частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Нормою пункту 9 частини 2 статті 12 КУзПБ на арбітражного керуючого покладений обов`язок вживати заходів до недопущення будь-якої можливості виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів та невідкладно повідомляти суду про наявність такого конфлікту інтересів.

За приписами частини 5 статті 12 КУзПБ порушення арбітражним керуючим вимог Закону України «Про запобігання корупції», а також виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів під час здійснення арбітражним керуючим повноважень є підставою для відсторонення його від виконання обов`язків арбітражного керуючого під час провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), про що господарський суд виносить ухвалу.

Згідно вимог пункту 5 частини 3 статті 28 КУзПБ розпорядником майна, керуючим реструктуризацією, керуючим санацією, ліквідатором, керуючим реалізацією не можуть бути призначені арбітражні керуючі, а призначені арбітражні керуючі підлягають відстороненню: які мають реальний чи потенційний конфлікт інтересів.

Частиною 4 статті 28 КУзПБ передбачено, що арбітражний керуючий може бути відсторонений господарським судом від виконання повноважень розпорядника майна, керуючого реструктуризацією, керуючого санацією, ліквідатора, керуючого реалізацією за його заявою.

За змістом норми пункту 6 абзацу другого частини 4 статті 28 КУзПБ відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень здійснюється господарським судом за клопотанням учасника провадження у справі або за власною ініціативою у разі: наявності реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Отже системний аналіз наведених норм Закону України «Про запобігання корупції» та КУзПБ надає підстав суду для висновку, що на арбітражного керуючого покладений обов`язок вживати заходів до недопущення будь-якої можливості виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів та невідкладно повідомляти суду про наявність такого конфлікту інтересів; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів. Виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів може мати наслідком для такого арбітражного керуючого відсторонення господарським судом від виконання повноважень розпорядника майна, керуючого реструктуризацією, керуючого санацією, ліквідатора, керуючого реалізацією під час провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), про що господарський суд виносить ухвалу.

Враховуючи викладене та встановлені органом контролю під час здійснення перевірки діяльності арбітражного керуючого обставини, в ситуації, коли позивач будучи в силу вимог частини 2 статті 10 Кодексу України з процедур банкрутства прирівняним до службової особи підприємства-боржника - Житлово-комунальної контори Полтавського обласного міжгосподарського виробничого об`єднання по агропромисловому будівництву "Полтавоблагробуд" та одночасно виконуючи повноваження керівника створеного житлового кооперативу «Гуртожиток Решетилівська, 66» у період з 22.06.2023 по 27.08.2024, можуть свідчати про існування конфлікту інтересів у особи арбітражного керуючого, що передбачає виникнення підстав для відсторонення його господарським судом від виконання обов`язків арбітражного керуючого під час провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), про що господарський суд виносить ухвалу. Тобто за іншою процедурою, господарським судом і з іншими наслідками, ніж ті, які встановлені у разі виявлення факту зайняття діяльністю, несумісною з діяльністю арбітражного керуючого.

Тому, оскільки при наданні оцінки діям арбітражного керуючого, як ліквідатора у справі про банкрутство, про порушення частини 2 статті 10 Кодексу України з процедур банкрутства, Дисциплінарна комісії арбітражних керуючих щодо виявлення факту зайняття позивачем діяльністю, несумісною з діяльністю арбітражного керуючого невірно визначила власні повноваження, наявність та суть обмежень у національному законі, кваліфікацію вчиненого дисциплінарного проступку та його склад, суд приходить до висновку, що приймаючи рішення оформлене протоколом № 8/24 засідання від 21.10.2024 про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1797 від 30.06.2017) дисциплінарного стягнення у виді тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого строком на 365 (триста шістдесят п`ять) днів на підставі подання структурного підрозділу Мін`юсту від 14.09.2024 № 71-24 і вчинення арбітражним керуючим дисциплінарного проступку Дисциплінарна комісія арбітражних керуючих діяла не на підставі та у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, отже діяла протиправно.

Статтею 13 Конвенції про захист людських прав і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Окрім цього, адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин і задоволеними в адміністративному судочинстві можуть бути лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин. При зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який би міг відновити його становище і захистити порушене, на його думку, право.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності (частина 3 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України).

За результатами розгляду питання пункту третього порядку денного Дисциплінарна комісія арбітражних керуючих прийняла оформлене протоколом № 8/24 від 21.10.2024 рішення: застосувати до арбітражного керуючого ОСОБА_1 (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1797 від 30.06.2017) дисциплінарне стягнення у виді тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого строком на 365 (триста шістдесят п`ять) днів на підставі подання структурного підрозділу Мінюсту від 14.09.2024 № 71-24 і вчинення арбітражним керуючим дисциплінарного проступку. Ініціювати направлення територіальним органом Мінюсту до органів Національної поліції матеріалів перевірки стосовно порушення законодавства, виявленого під час перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 , яке містить ознаки кримінального правопорушення.

Позивач звернувся до суду із позовом в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1797 від 30.06.2017) дисциплінарного стягнення у виді тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого строком на 365 (триста шістдесят пять) днів, викладене в протоколі № 8/24 від 21.10.2024.

За огляду на викладене, виходячи з фактичних обставин справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, отже адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог в повному обсязі, шляхом визнання протиправним та скасування рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих, оформлене протоколом № 8/24 засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих від 21.10.2024 про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1797 від 30.06.2017) дисциплінарного стягнення у виді тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого строком на 365 (триста шістдесят п`ять) днів на підставі подання структурного підрозділу Мінюсту від 14.09.2024 № 71-24 і вчинення арбітражним керуючим дисциплінарного проступку.

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду з позовом у цій справі сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн., що підтверджується квитанцією ID: 8717-7440-2747-4627 від 04.12.2024.

Таким чином, при задоволенні позову суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) до Міністерства юстиції України (вул. Архітектора Городецького, буд. 13, м. Київ 01001, ідентифікаційний код 00015622), Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (вул. Архітектора Городецького, 13, м. Київ, 01001), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (вул. Герасима Кондратьєва, 28, м. Суми, 40003, ) про визнання протиправним та скасування рішення, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих, оформлене протоколом № 8/24 засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих від 21.10.2024 про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1797 від 30.06.2017) дисциплінарного стягнення у виді тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого строком на 365 (триста шістдесят п`ять) днів на підставі подання структурного підрозділу Мінюсту від 14.09.2024 № 71-24 і вчинення арбітражним керуючим дисциплінарного проступку.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р.І. Молодецький