Справа № 400/4153/25
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2025-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 р. № 400/4153/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54008,
провизнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2025 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі відповідач) про:

визнання протиправною відмову відповідача від 21.03.2025 у проведенні перерахунку пенсійної виплати позивачу з 14.03.2025 (з дня звернення за перерахунком) з врахуванням заробітної плати згідно з довідок від 20.03.2019 № 61, видану ОАО Ленинградский судостроительний завод «Пелла», від 25.03.2019 № 227, видану ООО «Интро-Пелла», від 26.07.2021 № 11, видану ЗАО «Мидель» та від 08.10.2021 № 29, видану ООО «Мидель», за періоди з вересня 2004 року по липень 2014 року та з березня 2016 року по жовтень 2021 року;

зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 14.03.2025 (з дня звернення за перерахунком) в врахуванням заробітної плати згідно довідок про заробітну плату від 20.03.2019 № 61, видану ОАО Ленинградский судостроительний завод «Пелла», від 25.03.2019 № 227, видану ООО «Интро-Пелла», від 26.07.2021 № 11, видану ЗАО «Мидель» та від 08.10.2021 № 29, видану ООО «Мидель», за періоди з вересня 2004 року по липень 2014 року та з березня 2016 року по жовтень 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 23.06.2022 йому призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 14.03.2025 він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії з врахуванням заробітної плати згідно з довідок, виданих російськими юридичними особами. 21.03.2025 відповідач прийняв рішення про відмову у перерахунку пенсії. На думку позивача, таке рішення є протиправним, оскільки згідно із законодавством України та російським законодавством обов`язковою умовою для врахування відомостей про заробітну плату при обчисленні пенсії є сплата страхових внесків за цей період до російського пенсійного фонду, що і підтверджують відповідні довідки.

У відзиві на позовну заяву від 13.05.2025 відповідач заперечив проти позову і просив в його задоволенні відмовити. Відзив умотивовано тим, що рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії позивачу 21.03.2025 приймав не відповідач, а Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. Крім цього, постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 № 1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян-держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення» передбачено вихід України з Угоди від 13.03.1992. За результатами письмового повідомлення Виконавчого комітету Співдружності Незалежних Держав стосовно рішення української сторони вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, зазначений міжнародний договір України припинив свою дію для України 19.06.2023. Тому до страхового стажу зараховуються періоди роботи на території РФСР по 31.12.1991. У такому ж порядку при обчисленні пенсії враховується й заробітна плата.

30.04.2025 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі та розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до статті 263 КАС України (у письмовому провадженні) та про витребування у відповідача доказів.

До відзиву на позовну заяву від 13.05.2025 відповідач додав витребувані в нього докази.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Згідно із записами трудовою книжкою позивача НОМЕР_1 , заповненої 01.09.20204, він у різні періоди в проміжку з 01.09.2004 по 08.10.2021 працював на російській території.

05.07.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком, до якої додав, зокрема, такі довідки:

Відкритого акціонерного товариства «Лєнінградскій судостроітєльний завод «Пєлла» (ОАО Ленинградский судостроительный завод «Пелла» (м. Отрадне, Російська Федерація) від 20.03.2019 № 161, згідно з якою позивачу виплачувалась заробітна плата та утримувались відрахування у повному розмірі до російського пенсійного фонду у періоди з вересня 2004 року по квітень 2005 року, з листопада 2005 року по квітень 2006 року;

Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтро-Пєлла» (ООО «Интро-Пелла» (м. Отрадне, Російська Федерація) від 25.03.2019 № 227, згідно з якою позивачу виплачувалась заробітна плата та утримувались відрахування у повному розмірі до російського пенсійного фонду у період з травня 2006 року по квітень 2007 року;

Закритого акціонерного товариства «Мідель» (ЗАО «Мидель» (м. Отрадне, Російська Федерація) від 26.07.2021 № 11, згідно з якою позивачу виплачувалась заробітна плата та утримувались відрахування у повному розмірі до російського пенсійного фонду у періоди з квітня по травень 2007 року, з липня по вересень 2007 року, з листопада 2007 року по березень 2008 року, у травні та вересні 2008 року, з січня по лютий 2009 року, у квітні та червні 2009 року, з серпня по жовтень 2009 року, з січня по лютий 2010 року, у квітні та червні 2010 року, з серпня 2010 року по квітень 2011 року, з листопада 2011 року по липень 2013 року, з вересня 2013 року по липень 2014 року;

Товариства з обмеженою відповідальністю «Мідель» (ООО «Мидель» (м. Отрадне, Російська Федерація) від 08.10.2021 № 29, згідно з якою позивачу виплачувалась заробітна плата та утримувались відрахування у повному розмірі до російського пенсійного фонду у періоди з березня 2016 року по листопад 216 року, з січня по лютий 2017 року, з вересня 2017 року по серпень 2018 року, з жовтня 2018 року по серпень 2020 року, з грудня 2020 року по березень 2021 року, з травня по липень 2021 року, жовтень 2021 року.

З 23.06.2022 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до форми РС-право за пенсійною справою № 56 до страхового стажу позивача зараховано періоди його роботи на російській території в проміжку з 01.09.2004 по 08.10.2021.

14.03.2025 позивач звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою про зміну надбавки.

У зв`язку з тим, що призначення / перерахунок пенсії здійснюється за екстериторіальним принципом, вищенаведена заява позивача була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, яке 21.03.2025 прийняло рішення № 56 про відмову у перерахунку пенсії (далі Рішення від 21.03.2025). Вказане рішення про відмову аргументовано тим, що до його страхового стажу не зараховано стаж з 01.09.2004 по 01.10.2021 за періоди роботи в Російській Федерації.

Листом від 15.04.2025 № 1400-0305-8/31900 відповідач проінформував позивача, що при обрахунку його пенсії не врахований розмір отриманої ним заробітної плати, який вказаний у довідках, виданих російськими юридичними особами, оскільки з 01.01.2023 російська федерація припинала участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

Вважаючи відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом. Так, він переконаний, що цим рішенням відповідача порушено його право на отримання пенсії за віком у належному розмірі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частиною першою статті 27 Закону № 1058-IV встановлено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп ? Кс, де:

П розмір пенсії, у гривнях;

Зп заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 25 Закону № 1058-IV коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою:

Кс = (См х Вс) / (100 % х 12), де:

Кс коефіцієнт страхового стажу;

См сума місяців страхового стажу;

Вс визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Отже, розмір пенсії за віком є прямопропорційним розміру заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною п`ятою статті 40 Закону № 1058-IV встановлено, що заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Частиною другою статті 4 Закону № 1058-IV встановлено, що якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Відповідно до статті 7 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, укладеної 14.01.1993 (далі Угода від 14.01.1993) (припинила дію 04.07.2023 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2023 № 639 «Про припинення дії Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн»), питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі.

Відповідно до абзаців два і три статті 6 Угоди від 14.01.1993 трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на території обох Сторін, взаємно визначається сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалася трудова діяльність.

Необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у встановленому порядку на території держав-учасників Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР до 1 грудня 1991 р., приймаються на території держав-членів Співдружності без легалізації (стаття 11 Угоди від 13.03.1992).

Статтею 13 Угоди від 13.03.1992 встановлено, що кожен учасник її може вийти із неї, направивши відповідне письмове повідомлення депозитарію. Дія Угоди щодо цього учасника припиняється зі спливом 6-ти місяців з дня отримання депозитарієм такого повідомлення. Пенсійні права громадян держав-членів Співдружності, які виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і у випадку її виходу з Угоди держави-члена, на території якого вони проживають.

Згідно із Федеральним Законом Російської Федерації від 11.06.2022 № 175-ФЗ «Про денонсацію Російською Федерацією Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року» Російська Федерація денонсувала Угоду від 13.03.1992.

Відтак Російська Федерація припинила з 01.01.2023 участь в Угоді від 13.03.1992.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з пунктом «b» частини першої статті 70 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, складену 23.05.1969, якщо договором не передбачається інше або якщо учасники не погодились про інше, припинення договору відповідно до його положень або відповідно до цієї Конвенції не впливає на права, зобов`язання або юридичне становище учасників, які виникли в результаті виконання договору до його припинення.

Таким чином, необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані роботодавцями на російській території до 01.01.2023, підлягають прийняттю в Україні без легалізації.

Суд встановив, що 14.03.2025 позивач звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою про зміну надбавки.

Матеріали пенсійної справи позивача містять довідки про розмір його заробітної плати, яку він отримував у період його роботи на російській території з 01.09.2004 по 08.10.2021, що були ним подані разом із заявою від 05.07.2022 про призначення йому пенсії.

Згідно з довідками ВАТ «Лєнінградскій судостроітєльний завод «Пєлла» від 20.03.2019 № 161, ТзОВ «Інтро-Пєлла» від 25.03.2019 № 227, ЗАТ «Мідель» від 26.07.2021 № 11 і ТзОВ «Мідель» від 08.10.2021 № 29 з усього розміру виплаченої позивачу заробітної плати сплачені у повному розмірі страхові внески до російського пенсійного фонду.

Таким чином, оскільки усі вищенаведені довідки були видані юридичними особами, які знаходяться на російській території, до 01.01.2023, і страхові внески згідно з ними були сплачені до російського пенсійного фонду у повному розмірі, тому органи Пенсійного фонду України зобов`язані були прийняти ці довідки без легалізації та врахувати зазначені в них розміри заробітної плати позивача при обчислені розміру його пенсії за віком.

У позовній заяві позивач просить суд визнати протиправною відмову відповідача від 21.03.2025 у проведенні перерахунку пенсійної виплати позивачу на підставі довідок ВАТ «Лєнінградскій судостроітєльний завод «Пєлла» від 20.03.2019 № 161, ТзОВ «Інтро-Пєлла» від 25.03.2019 № 227, ЗАТ «Мідель» від 26.07.2021 № 11 і ТзОВ «Мідель» від 08.10.2021 № 29.

Проте, відповідач такого рішення не приймав.

Рішення від 21.03.2025 № 56 про відмову у перерахунку пенсії було прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

За таких обставин позовні вимоги в частині визнання відмови відповідача протиправною задоволенню не підлягають.

Натомість Відповідно до підпункту 2, абзацу п`ятого підпункту 3, підпункту 4 пункту 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 21.12.2022 № 28-2), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 40/26485, головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань:

планує у відповідному регіоні доходи та видатки коштів Фонду, у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду;

організовує роботу управлінь Фонду щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства;

забезпечує своєчасну та у повному обсязі виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання, здійснює страхові виплати та надає соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та інші виплати, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, в межах обсягів фінансування цих виплат.

Таким чином, належним відповідачем в адміністративних справах щодо безпосереднього призначення (перерахунку, переведення) пенсій є орган Пенсійного фонду України, який здійснює пенсійні виплати пенсіонеру, тобто орган Пенсійного фонду України, на обліку якого перебуває пенсіонер.

Позивач проживає в Миколаївській області, і він подав заяву про перерахунок йому пенсії за віком до Головного управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області, а отже цей орган Пенсійного фонду України є належним відповідачем щодо позовних вимог щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії на підставі вищенаведених довідок.

Вище суд встановив, що органи Пенсійного фонду України протиправно не врахували при обчислені розміру пенсії за віком позивача довідки ВАТ «Лєнінградскій судостроітєльний завод «Пєлла» від 20.03.2019 № 161, ТзОВ «Інтро-Пєлла» від 25.03.2019 № 227, ЗАТ «Мідель» від 26.07.2021 № 11 і ТзОВ «Мідель» від 08.10.2021 № 29.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 14.03.2025 (з дня звернення за перерахунком) з врахуванням вказаних довідок підлягають задоволенню.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Платіжною інструкцією від 27.04.2025 підтверджується понесення позивачем судових витрат у розмірі 1211,20 грн на сплату судового збору за подачу адміністративного позову. З урахуванням того, що позовні вимоги задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачу в загальному розмірі 605,60 грн (??1211,20 : 2 = ?605,60).

Керуючись статтями 9, 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54020; код за ) задовольнити частково.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54020; код за ) здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) з 14.03.2025 з врахуванням розміру отриманої ним заробітної плати згідно з довідками ВАТ «Лєнінградскій судостроітєльний завод «Пєлла» від 20.03.2019 № 161, ТзОВ «Інтро-Пєлла» від 25.03.2019 № 227, ЗАТ «Мідель» від 26.07.2021 № 11 і ТзОВ «Мідель» від 08.10.2021 № 29.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54020; ) судовий збір у розмірі 605 (Шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Повний текс рішення складено 05 червня 2025 року