Справа № 280/4488/25
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ВІДКРИТТЯ СПРОЩЕНОГО ПОЗОВНОГО ПРОВАДЖЕННЯ В АДМІНІСТРАТИВНІЙ СПРАВІ

04 червня 2025 року Справа № 280/4488/25 м. Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Чернова Ж.М. перевіривши матеріали адміністративного позову

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , промислова зона №5, код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

30 травня 2025 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо оподаткування військовим збором доходи позивача у вигляді грошового забезпчення (додаткове грошове забезпечення, додаткові грошові виплати), що виплачувались позивачу в період з 14.06.2021 по 23.02.2022 та з 09.07.2022 по 14.01.2023, під час його участі в антитерористичній операції та/ або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганських областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС) та як учаснику бойових дій у межах здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоотримане грошове забезпечення у вигляді утриманого податку військового збору при виплаті грошового забезпечення (додаткове грошове забезпечення, додаткові грошові виплати) у період з 14.06.2021 по 23.02.2022 та з 09.07.2022 по 14.01.2023, під час його участі в антитерористичній операції та/ або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганських областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС) та як учаснику бойових дій у межах здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації;

зобов`язати відповідача виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення (додаткове грошове забезпечення, додаткові грошові виплати) у вигляді утриманого податку військового збору, передбаченому ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Також, у позовній заяві щодо строків звернення до суду позивач зазначив, що після звільнення з військової служби та отримання витягу з наказу від 08.04.2025 №104, позивач дізнався про відсутність компенсації стягнутого військового збору за час участі в бойових діях. З моменту звільнення та отримання витягу з наказу від 08.04.2025 №104, у позивача виникло право на звернення до суду в межах трьох місяців, визначених ст.233 КЗпП України щодо перерахунку незаконно стягнутого військового збору за час участі в бойових діях. Крім того, весь час з моменту порушення прав, позивач перебував на військовій службі, яка за своїм характером позбавляє позивача можливості вільно розпоряджатися своїм часом, та можливості звернення за правовою допомогою для захисту порушених прав. Просить суд визнати поважними причини пропуску строків звернення до суду та поновити їх.

Вирішуючи заяву про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до 19 липня 2022 року) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01 липня 2022 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено у такій редакції: «Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст.233 КЗпП України, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Таким чином, початок перебігу тримісячного строку для подання адміністративного позову в даному випадку слід обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум, що, у цій справі як повідомив позивач, відбулося після отримання витягу з наказу від 08.04.2025 №104.

Поряд з цим, слід зауважити, що питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог статті 6 КАС України - суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини в Рішенні від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» констатував, що право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Проявом цього права є забезпечення для кожної особи можливості звернутися до суду.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі «Іліан проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 29.11.2024 у справі №120/359/24 сформував такі висновки щодо застосування положень статей 122, 123 КАС України у правовідносинах, пропуск процесуального строку у яких пов`язаний з призовом до Збройних Сил України для виконання конституційного обов`язку із захисту суверенітету і незалежності Держави Україна: проходження особою військової служби, призваною по мобілізації у Збройні Сили України, може бути підставою для поновлення строку звернення до суду з кількох причин, пов`язаних із особливим статусом військовослужбовців та характером їхньої служби:

1) обмеження доступу до правової допомоги: під час служби військовослужбовці можуть перебувати у віддалених, в тому числі й небезпечних місцях, де відсутній доступ до адвокатів чи інших правових ресурсів, що обмежує можливість своєчасного звернення до суду;

2) виконання обов`язків служби: військовослужбовці, особливо в умовах воєнного стану, часто перебувають у стані, коли фізично або психологічно неможливо займатися приватними справами, зокрема ініціювати судові спори;

3) фактор часу: участь військовослужбовця у довготривалих операціях, навчаннях або відрядженнях може унеможливити дотримання, визначеного процесуальним законом, строку для звернення до суду;

4) повага до особливого статусу військовослужбовців: враховуючи виконання військовослужбовцями важливої функції із захисту держави, законодавство та судова практика мають враховувати обставини, пов`язані з проходженням військової служби, як вагому підставу для поновлення строку;

5) обов`язок держави забезпечувати реалізацію принципу рівного доступу до правосуддя: проходження військової служби може суттєво ускладнити реалізацію особами цього права, а отже, з метою належного забезпечення зазначеного принципу, може визнаватися об`єктивною причиною пропуску процесуального строку.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 06.02.2025 у справі № 990/29/22, строк звернення до суду існує не для того, щоб надавати можливість суб`єкту владних повноважень уникнути відповідальності. Триваюче право повинно бути захищено, а триваюче порушення - припинено, тобто протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень може бути оскаржена до суду в будь-який час за весь період, протягом якого вона триває. В іншому разі суб`єкт владних повноважень отримав би легітимацію з боку держави у формі забезпечення можливості зловживання правом та безкінечне продовження протиправної поведінки з огляду на відсутність дієвого механізму спонукання до виконання обов`язку.

Позивач зазначив, що весь час з моменту порушення прав, позивач перебував на військовій службі, яка за своїм характером позбавляє позивача можливості вільно розпоряджатися своїм часом, та можливості звернення за правовою допомогою для захисту порушених прав.

Таким чином, вказані обставини справи свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді.

З огляду на викладене, з метою запобігання обмеження прав позивача на доступ до правосуддя, суд вважає за необхідне визнати причину пропуску строку звернення до адміністративного суду поважною та поновити позивачу пропущений з поважних причин строк звернення до адміністративного суду з даною позовною заявою.

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Спір виник із публічно-правових відносин, у яких відповідач є суб`єктом владних повноважень.

Згідно положень статті 19 КАС України на зазначений спір поширюється юрисдикція адміністративних судів та він має розглядатись у порядку адміністративного судочинства, відповідно до ч.2 ст.20 КАС України підсудний окружним адміністративним судам.

Подана позовна заява відповідає вимогам КАС України, а адміністративний позов подано в межах строку звернення до адміністративного суду. Підстави для повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження у справі та залишення позовної заяви без розгляду відсутні.

Згідно з положеннями частини 1, частини 2 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Враховуючи, що дана справа є справою незначної складності, то відповідно до положень статей 12, 257 КАС України підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до частини 1 статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За таких обставин, суддя дійшов висновку про наявність підстав для відкриття спрощеного позовного провадження.

Згідно з частиною 4 статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

За результатами вивчення наявних в матеріалах справи письмових доказів установлено необхідність витребування від Військової частини НОМЕР_2 доказів по справі.

Керуючись ст.ст. 171, 243, 248, 257, 259-262 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Визнати поважною причину пропуску строку звернення до адміністративного суду з цим позовом та поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду у даній справі.

Відкрити спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/4488/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Витребувати від Військової частини НОМЕР_4 Міністерства оборони України докази по справі, а саме належним чином засвідчені копії: накаів (витяги з наказів) про зарахування позивача до Військової частини НОМЕР_2 та про його виключення зі списків Військової частини НОМЕР_2 ;

відомості про проведені розрахунки та суми утриманого військового збору із грошового забезпечення (додаткове грошове забезпечення, додаткові грошові виплати) у періоді участі позивача в антитерористичній операції та/ або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганських областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС) та як учаснику бойових дій у межах здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації;

накази (витяги із наказів) про прибуття (вибуття) таких осіб до (із) складу сил і засобів, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, витягів із наказів про залучення до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганських областях, витягів із наказів Командувача об`єднаних сил, командирів оперативно-тактичних угруповань про прибуття (вибуття) до (з) районів здійснення таких заходів), що підтверджують статус (участь) позивача в антитерористичній операції та/або здійснення здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганських областях, що здійснювались шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС) у період з 14.06.2021 по 23.02.2022;

накази (витяги із наказів) командирів (начальників) про виплату додаткової винагороди, передбаченої абз.1 п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, що підтверджують статус (участь) позивача у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в період з 24.02.2022 по 14.01.2023.

Справа розглядатиметься одноособово суддею Черновою Жанною Миколаївною за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без участі, повідомлення та виклику сторін.

Запропонувати відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив та документи на його обґрунтування, з урахуванням вимог статті 162 КАС України. Роз`яснити відповідачу, що відповідно до частини 1 статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України у спрощеному позовному провадженні відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Запропонувати позивачу у строк протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позовну заяву подати до суду відповідь на відзив.

Запропонувати відповідачу подати до суду заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів у строк протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив.

Роз`яснити учасникам справи, що до заяв по суті справи мають бути додані документи, що підтверджують надіслання таких заяв та доданих до них доказів іншим учасникам справи.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі до відома, відповідачу копію позовної заяви з додатками.

Адреса веб-сторінки за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається http://adm.zp.court.gov.ua/sud0870/.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту підписання.

Суддя Ж.М. Чернова