Справа № 400/7713/24
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/7713/24
Перша інстанція: суддя Гордієнко Т. О.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Бітова А.І.,

Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2024р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2024р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ГУ ПФУ в Миколаївській області, у якому просив:

- визнати протиправною відмову, викладену у формі листа від 13.06.2024р., про поновлення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- зобов`язати поновити пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- стягнути компенсацію невиплаченої пенсії з моменту звернення з заявою про поновлення пенсії з 20.05.2024р.;

- стягнути компенсацію невиплаченої пенсії з моменту звернення з заявою про поновлення, тобто з 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що з 2007р. він перебував на обліку в ГУ ПФУ в Автономній Республіці Крим та йому була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ.

У зв`язку з окупацією АРК виплату пенсії позивачу припинено.

У подальшому позивач виїхав з тимчасово окупованої території АР Крим та з 3.07.2014р. зареєстрований та проживає у м.Снігурівка Баштанського району Миколаївської області.

30.05.2024р. позивач звернувся до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою про поновлення пенсійної виплати.

Листом від 13.06.2024р. ГУ ПФУ в Миколаївській області повідомило позивача, що прийняття рішення про поновлення виплати пенсії можливо за умови надання сформованої належним чином пенсійної справи.

Вважаючи таку відмову пенсійного органу протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2024р. у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення адміністративного позову.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Під час апеляційного розгляду колегія суддів дійшла висновку про необхідність витребувати від ГУ ПФУ в Миколаївській області додаткові докази у справі №400/7713/24. Так, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2025р. витребувано від ГУ ПФУ в Миколаївській області копію заяви ОСОБА_1 про поновлення пенсії від 30.05.2024р. із доданими до неї документами.

2.06.2025р. на виконання вимоги ухвали апеляційного суду від 29.05.2025р. ГУ ПФУ в Миколаївській області направлено клопотання про приєднання до матеріалів справи документів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відсутність паперової пенсійної справи не є підставою для відмови у поновленні виплати пенсії, оскільки позивач не може нести негативних наслідків у зв`язку із відсутністю його пенсійної справи, а протилежне позбавляє його права на її відновлення. Крім того, заява про поновлення пенсії громадянам України, які проживали та набули права на пенсію на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополі до тимчасової окупації цієї території, а згодом змінили місце проживання та зареєструвалися на підконтрольній території України, може розглядатися органами Пенсійного фонду України на загальних підставах.

Разом з тим, суд вказав, що п.144 Прикінцевих положень Закону №1058 встановлено, що громадянам України, які проживають на тимчасово окупованих територіях України або під час тимчасової окупації територій виїхали на підконтрольну Україні територію, виплата пенсії згідно з цим Законом проводиться за умови неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації. У разі відсутності обміну інформацією між органами пенсійного забезпечення України та Російської Федерації неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації підтверджується повідомленням про це органу Пенсійного фонду в заяві особи про призначення, поновлення та продовження виплати пенсії.

При цьому, заява позивача від 30.05.2024р. не містить інформації щодо неодержання ним пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації, відтак у відповідача відсутні підстави для поновлення виплати пенсії позивачу.

Проте, з таким висновком суду першої не може погодитись судова колегія, оскільки вказаного висновку суд дійшов без належного з`ясування обставин по справі, у зв`язку з чим допустив неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.315 КАС України, рішення суду скасовує та приймає нову постанову про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що з 10.05.2007р. ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивач проживав на території АРК.

У подальшому, у зв`язку з окупацією АРК позивачу припинено виплату пенсії.

З 3.07.2014р. позивач зареєстрований та проживає у м. Снігурівка Баштанського району Миколаївської області (а.с.19).

30.05.2024р. позивач звернувся до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії.

Листом від 13.06.2024р. ГУ ПФУ в Миколаївській області повідомило позивача, що у зв`язку з не направленням запиту до пенсійних органів рф, неможливо прийняти рішення про поновлення виплати пенсії. Прийняття рішення про поновлення виплати пенсії можливо за умови надання сформованої належним чином пенсійної справи, в тому числі з документами про припинення виплати пенсії за попереднім місцем проживання (а.с.17-18).

Не погодившись із відмовою пенсійного органу, позивач звернувся до суду.

Перевіряючи правомірність та законність дій пенсійного органу у спірних правовідносинах, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх незаконність та протиправність в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-XII (далі Закон №2262-XII) особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Статтею 52 Закону №2262-XII передбачено, що особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, пенсія виплачується органами Пенсійного фонду України щомісяця, не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України, незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця його проживання, через організації, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За змістом ст.58-1 Закону №2262-XII припинення та поновлення виплати пенсії військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей проводиться в порядку, встановленому цим Законом та ст.49 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч.2 ст.49 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV) поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Водночас, механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007р. №3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 2.03.2023р. №10-1), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.02.2007р. за №135/13402 (далі - Порядок №3-1).

За змістом пункту 3 Розділу І Порядку №3-1 заява про поновлення пенсії подається заявником до органу, що призначає пенсію.

Згідно із п.5 Розділу ІІ Порядку №3-1 переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення виплати пенсії здійснюються за документами, що є в пенсійній справі особи та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії, та з урахуванням додатково наданих документів.

При переведенні з одного виду пенсії на інший, поновленні виплати пенсії особа може додатково подати документи про обставини, що впливають на розмір пенсії (наприклад, зміна кількості членів сім`ї, які перебували на утриманні пенсіонера чи померлого годувальника, виникнення (втрата) права на надбавку, підвищення та інші доплати).

Громадянами України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримали громадянства російської федерації та не одержують пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації, для поновлення виплати пенсії до наявних документів додається заява в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта. Орган, що призначає пенсію, здійснює поновлення виплати пенсії цим особам після надходження на запит пенсійної справи з документами про припинення виплати пенсії органами пенсійного забезпечення російської федерації.

Відповідно до пункту 5 Розділу IV Порядку №3-1 рішення за результатами розгляду заяви про поновлення приймається з урахуванням: поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви з усіма необхідними документами (переведення вперше на пенсію по інвалідності - у строк, передбачений пунктом e статті 50 Закону).

Згідно з пунктом 6 Розділу IV Порядку №3-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів приймається органом, що призначає пенсію за місцем фактичного проживання особи, не пізніше 10 днів з дня надходження заяви.

Тобто, за результатом розгляду заяви пенсійний орган приймає рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, у своїй заяві позивач просив поновити йому виплату пенсію за вислугу років.

При цьому, до заяви позивач надав наступні копії документів: паспорт та ідентифікаційний код, свідоцтво про народження, диплом про навчання серії НОМЕР_1 від 23.02.1976р., диплом про навчання серії НОМЕР_2 від 30.06.1984р., посвідчення серії НОМЕР_3 , протокол призначення пенсії від 9.04.2007р., додаток до грошового атестату за №19 від 31.12.2006р., пенсійне посвідчення за № НОМЕР_4 , трудової книжки серії НОМЕР_5 , військового квитка серії НОМЕР_6 .

Водночас, пенсійним органом за результатами розгляду не прийнято рішення про поновлення пенсії або про відмову у поновленні пенсії.

Судова колегія зауважує, що зміст заяви позивача від 30.05.2024р. очевидно дає змогу оцінити намір заявника.

Разом з тим, листом від 13.06.2024р. відповідач повідомив, що після надання сформованої належним чином пенсійної справи та документів про припинення виплати пенсії за попереднім місцем проживання управління може прийняти рішення про поновлення пенсії.

Надаючи оцінку вказаному, колегія суддів зазначає, що право позивача на поновлення пенсії не пов`язується з такими чинниками, як, зокрема, можливість чи неможливість витребування пенсійної справи.

Колегія суддів зауважує, що витребування пенсійної справи позивача з органу Пенсійного Фонду за попереднім місцем проживання (реєстрації) покладається саме на орган, що призначає (поновлює) пенсію, тобто у даному випадку на відповідача.

Дана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 22.09.2021р. по справі № 308/3864/17, в якій зазначено, що відсутність паперової пенсійної справи не є підставою для відмови у відновленні виплати пенсії, оскільки позивач не може нести негативних наслідків у зв`язку із відсутністю його пенсійної справи, а протилежне позбавляє його права на її відновлення.

Судова колегія зауважує, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що для прийняття рішення про поновлення пенсії відповідачем направлялися запити щодо отримання пенсійної справи позивача, а також вживалися заходи щодо отримання її електронної пенсійної справи та відомостей з відповідних інформаційних систем, іншої інформації.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що відповідач не обґрунтував неможливість застосування до позивача законодавства загального характеру, а посилання на неврегульованість окремої сфери правовідносин є неконкретним, не містить точного посилання на конкретні фактичні обставини, без спеціального врегулювання яких певним чином відповідач не може здійснити поновлення виплати пенсії.

Також доводи відповідача не визначені законодавством як підстава для відмови у поновленні виплати пенсії та не можуть бути такою підставою за змістом, оскільки негативні наслідки (фактично, позбавлення права) від стану правового врегулювання конкретних правовідносин не можуть покладатися на особу, яка згідно положень законодавства має відповідний обсяг прав.

Окрім цього, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оскільки у заяві позивача від 30.05.2024р. не зазначено інформацію щодо неодержання ним пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації, відтак у відповідача відсутні підстави для поновлення пенсії.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання питання обчислення страхового стажу та пенсійного забезпечення» від 25.04.2024р. №3674-IX

пункт 14-4 Прикінцевих положень Закону №1058 викладено в такій редакції «Громадянам України, які проживають на тимчасово окупованих територіях України або під час тимчасової окупації територій виїхали на підконтрольну Україні територію, виплата пенсії згідно з цим Законом проводиться за умови неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації. У разі відсутності обміну інформацією між органами пенсійного забезпечення України та Російської Федерації неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації підтверджується повідомленням про це органу Пенсійного фонду в заяві особи про призначення, поновлення та продовження виплати пенсії».

При цьому, вказаний закон набрав чинності 23.06.2024р.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про поновлення виплати пенсії 30.05.2025р., тобто до набрання чинності п.14-4 Прикінцевих положень Закону №1058.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про те, що позивач був зобов`язаний вказати інформацію щодо неодержання ним пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації є помилковими.

Отже, оскільки заяву ОСОБА_1 від 30.05.2024р. не було розглянуто відповідно до Порядку №3-1, відповідачем не досліджено та не надано оцінку всім обставинам, які мають значення для вирішення питання щодо поновлення виплати пенсії, тому наявні підстави для визнання протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Миколаївській області під час розгляду заяви ОСОБА_1 про поновлення пенсії відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 30.05.2024р. та зобов`язання ГУ ПФУ в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.05.2024р., з урахуванням висновків суду.

Щодо вимог позивача про стягнення компенсації невиплаченої пенсії, то колегія суддів зазначає, що зазначені вимоги є передчасними, оскільки пенсійним органом не було прийнято рішення про поновлення та виплату пенсії.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку, що вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув, належної оцінки не дав, та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, а тому вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позовних вимог з вищенаведених підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139,311,315,317,322,325 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2024р. скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області під час розгляду заяви ОСОБА_1 про поновлення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 30 травня 2024р..

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30 травня 2024р. про поновлення пенсії призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул.Морехідна, 1, м.Миколаїв, 54008, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) витрати по оплаті судового збору у розмірі 3 028грн. (три тисячі двадцять вісім гривень).

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді А.І. Бітов

О.В. Єщенко