Справа № 488/4322/24
Суддя: Чернявська Я. А.
Дата ухвалення: 2025-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/4322/24
Провадження № 2-а/488/4/25
УХВАЛА

Іменем України

05.06.2025 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва Чернявська Я.А., розглянувши адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції м. Київ, третя особа: Головне Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

24.09.2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся в Корабельний районний суд м. Миколаєва з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції м. Київ, третя особа: Головне Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якій просив суд скасувати постанову ЕАТ № 7601320 від 26.08.2023 року, складену сержантом Управління патрульної поліції в Миколаївській області Чучуй Дмитром Анатолійовичем , про накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у розмірі 1 190,00 грн. штрафу по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позовну заяву мотивував тим, що постановою сержанта Управління патрульної поліції в Миколаївській області ЕАТ № 7601320 від 26.08.2023 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного стягнення у розмірі 1 190,00 грн. штрафу відповідно до ч. 1 ст. 121-3 КУпАП за те, що він "26.08.2023 року о 01 год. 37 хв по вул. Гагаріна буд. 89 м. Миколаїв водій ОСОБА_1 , керував автомобілем RENAULT LOGAN НОМЕР_1 з неосвітленим номерним знаком, чим порушив п.2.9 «В» ПДР. У зв`язку з чим було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення передбачене ст. 121-3 КУАП України, у сфері безпеки руху зафіксованого не в автоматичному режимі і накладено штраф в розмірі 1190 грн. В постанові серії ЕАТ №7601320 від 26.06.2023 року, складеної 02 год. 43 хв. 42 сек. поліцейським УПП в Миколаївській області, зазначено що від підпису і від отримання копії відмовився. ".

Зазначив, що оскаржувана постанова винесена протиправно та підлягає скасуванню, оскільки відносно нього постанови за порушення правил дорожнього руху за ст. 121-3 КУАП України не виносили, її не зачитувалося, права і пояснення не відбиралися, про її складання йому нічого не було відомо. Наголосив, що поліцейськими було порушено Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, постанова не вручалася і поштою не направлялася.

Пояснив, що в оскаржуваній постанові, позивач вчинив правопорушення пункту 2.9 «В» ПДР неосвітлений номерний знак в темну пору року, проте в ній не наведено жодного доказу вини позивача у скоєнні даного правопорушення, в тому числі і не зазначено жодних відомостей про фіксування подій на нагрудну камеру поліцейського.

Окрім іншого, у позовній заяві позивач просить поновити строк звернення до адміністративного суду, посилаючись на те, що про існування постанови йому стало відомо 18.09.2023 року з мобільного застосунку «Дія», а фактично ознайомився із постановою 19.09.2023 року при отриманні копії постанови виконавчої служби № АСВП-76033433.

У зв`язку з тим, що вирішити питання щодо скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у позасудовому порядку неможливо, позивач був змушений звернутися в суд з даним позовом.

Ухвалою суду від 27.09.2024 року відкрито провадження у вказаній справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, копію ухвали надіслано сторонам по справі. Одночасно встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань про проведення судового засідання та наявність достатніх доказів для розгляду справи, суд вбачає можливим розглянути справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

В судове засідання сторони не викликалися, у зв`язку з чим у відповідності з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідач скористався своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву, в якому не визнав позовні вимоги.

У відзиві представник відповідача проти задоволення позову заперечував через його безпідставність і необґрунтованість та зазначив, що 26.08.2023 року під час патрулювання поліцейським було виявлено автомобіль Renault Logan з неосвітленим державним номерним знаком, що є порушенням п. 2.9(в) Правил дорожнього руху України. Відповідальність за це передбачена ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. На підставі виявленого порушення було зупинено транспортний засіб та винесено постанову про притягнення водія до адміністративної відповідальності. Поліцейський належно представився, повідомив про суть порушення, роз`яснив права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Позивач, за твердженням відповідача, відмовився підписувати та отримувати копію постанови, хоча йому було надано всі пояснення і повідомлено про розгляд справи на місці.

Відповідач зазначає, що наявність факту правопорушення підтверджується відеозаписами з бодікамер та службового відеореєстратора. На відео видно, що номерний знак автомобіля був неосвітлений, а також зафіксовані дії поліцейського щодо ознайомлення водія з його правами та суттю порушення.

Крім того, наголошує, щодо повідомлення позивача, так, копія постанови надсилалась поштою, але повернулась через закінчення строку зберігання.

На підставі викладеного представник відповідача вважає, що постанова про адміністративне правопорушення є законною, обґрунтованою, а доводи позивача непідтвердженими доказами та такими, що суперечать відеофіксації правопорушення.

У відповіді на відзив позивач подав відповідь на відзив відповідно до ст. 163 КАС України, у якій заперечив обставини, викладені відповідачем, та просить суд скасувати постанову як таку, що винесена з порушенням вимог закону.

Дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі докази, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами ч.1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи ухвалені (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і у порядку, встановлених законом.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах стосовно оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Належними є докази, які містять інформацію відносно предмета доказування. Предметом же доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду певної справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, 26.08.2023 року по вул. Гагаріна, буд. 89, м. Миколаєва, поліцейським взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції ОСОБА_2 було помічено автомобіль Renault Logan з державним номерним знаком НОМЕР_2 , водій якого порушував Правила дорожнього руху України, а саме, в темну пору доби керував транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком, чим порушував п. 2.9 (в) ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення п. 2.9 (в) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, було винесено постанову ЕАТ № 7601320 від 26.08.2023 у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача.

На відеозаписі з нагрудного жетону поліцейського о 01 год. 34 хв. зафіксовано, як поліцейський повідомляє позивачу санкцію статті за порушення ПДР України також зафіксовано факт ознайомлення позивача з правами особи яка притягується до адміністративної відповідальності в повній мірі, саме ст.63 Конституції України та ст.ст. 268, 307 та 308 КУпАП.

Як вбачається з наданого відеодоказу Коломієць Р.А. на запит поліцейського повідомляє свою адресу реєстрації - АДРЕСА_1 . В наданому в якості доказу до суду реєстру про відправку поштової кориспонденції зазначений інший адрес АДРЕСА_2 , а конверт з відміткою повернуто.

Тобто, про винесення такої постанови позивачу стало відомо 18.09.2023 року коли в «Дії» надійшло повідомлення про відкриття виконавчого провадження, з яким він ознайомився 19.09.2023 року.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідальність за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП настає за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Вимогою ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що про винесення постанови позивач дізнався не пізніше 19.09.2023 року, коли ознайомився з постановою про відкриття виконавчого провадження.

Однак адміністративний позов подано лише 24.09.2024 року, тобто через більше ніж один рік після того, як позивач дізнався про існування оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України, позов щодо оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня вручення або фактичного отримання особою інформації про винесення відповідного рішення.

Позивач обґрунтовує пропуск строку тим, що постанова йому не вручалася та не оголошувалася. Разом із тим, обставини справи вказують на те, що позивач достовірно дізнався про існування постанови ще 19.09.2023 року, що підтверджується ним же в тексті позовної заяви.

Оцінюючи подані позивачем доводи, суд доходить висновку, що причини пропуску строку на звернення до суду не є поважними, оскільки позивач не подав позову у межах передбаченого законом десятиденного строку після отримання інформації про постанову, хоча об`єктивних перешкод для цього не зазначено.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо адміністративний позов подано після закінчення встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайде підстав для визнання причин пропуску поважними, позовна заява залишається без розгляду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що строк на звернення до адміністративного суду було пропущено без поважних причин, що є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до частини 5, 6 статті 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 19, 123, 160, 161, 256, 295-296 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції м. Київ, третя особа: Головне Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без розгляду.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без розгляду надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ст. 256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Департаменту патрульної поліції м. Київ, , адреса: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3;

Третя особа: Головне Управління патрульної поліції в Миколаївській області, адреса: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б;

Суддя Я.А. Чернявська