Справа № 280/552/23
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2025-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 червня 2025 року

м. Київ

справа №280/552/23

адміністративне провадження №К/990/24028/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж. М.,

суддів - Єресько Л. О., Смоковича М. І.,

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Мандрика Владислава Володимировича про передачу на розгляд Великої Палати Верховного Суду адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Мандрика Владислава Володимировича на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29.03.2023 (суддя - Новікова І. В.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20.06.2023 (колегія суддів у складі: Кругового О. О., Прокопчук Т. С., Шлай А. В.),

УСТАНОВИВ:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частина НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, відповідно до пункту 1 постанови Кабінету міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168) у розмірі до 100 000 грн, за період з 22.10.2022 по 31.12.2022 пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену Постановою № 168 у розмірі до 100 000 грн, за період з 22.10.2022 по 31.12.2022 пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29.03.2023, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.06.2023, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Прийняті рішення суди попередніх інстанцій мотивували відсутністю доказів безпосередньої участі позивача у період з 22.10.2022 по 31.12.2022 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів, що давало би йому право на отримання додаткової винагороди до 100 000 гривень, відповідно до пункту 1 Постанови № 168.

Крім цього, суд апеляційної інстанції стосовно законності Наказу № 392-АГ виснував, що цей наказ підписано головою Держприкордонслужби генералом - майором ОСОБА_2 та він ухвалений з метою врегулювання порядку виконання Постанови № 168, що повністю відповідає вимогам Положення про Адміністрацію Державної прикордонної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 533. При цьому суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції, що означений наказ не визначає прав та обов`язків військовослужбовців, зокрема й щодо отримання додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн, а лише визначає пакет підтверджуючих документів, а також порядок взаємодії підрозділів Держприкордонслужби при призначенні особам до виплати додаткової винагороди, встановленої Постановою № 168.

Посилання позивача на невідповідність наказу вимогам Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» суд апеляційної інстанції уважав безпідставними, адже указаний Закон регулює правові та організаційні засади реалізації державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності, а не порядок формування та направлення пакету документів для умов призначення військовослужбовцям додаткової винагороди, відповідно до Постанови № 168.

07.07.2023 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Мандрика В. В. на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29.03.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20.06.2023, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, він просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Верховного Суду від 26.07.2023 відкрито касаційне провадження за скаргою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Мандрика В. В. на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29.03.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20.06.2023 у справі № 280/552/23.

09.02.2024 до Верховного Суду через підсистему Електронний Суд від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Мандрика В. В. надійшло клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини третьої статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Представник позивача указує на необхідність відступу від висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладених у постанові від 21.12.2023 у справі № 200/193/23.

У постанові від 21.12.2023 у справі № 200/193/23 Верховний Суд висловив позицію, за якою Інструкція про порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.03.2016 № 188 (далі - Інструкція № 188) не може застосовуватися до правовідносин, які стосуються додаткової винагороди, виплата якої встановлена Постановою № 168 і пов`язана з дією воєнного стану; водночас накази Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ, оскільки установлюють порядок і умови виплат, які передбачені Постановою № 168, можуть застосовуватися до правовідносин, які виникають у зв`язку із застосуванням/реалізацією приписів пункту 1 цієї Постанови.

Обґрунтовуючи клопотання представник позивача зазначає, що відмовляючи у задоволенні касаційної скарги по справі № 200/193/23, Суд касаційної інстанції дійшов висновку про можливість застосування до спірних правовідносин положень наказів Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 № 392-/0/81-22-АГ та від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ. Однак, на думку скаржника, ці накази не є актами Адміністрації Держприкордонслужби у розумінні Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». Вони не були зареєстровані та оприлюднені у встановлений законом спосіб, що унеможливлює їх застосування для позбавлення додаткової грошової винагороди.

Представник позивача також зазначає, що Інструкція № 188, яка була використана судом як основа для відмови у задоволенні касаційної скарги, не може регулювати правовідносини військовослужбовців під час воєнного стану, оскільки вона була прийнята до його оголошення. Нормативно-правовим актом, який підлягає застосуванню у цьому випадку, є постанова Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168.

Ухвалою Верховного Суду від 03.06.2025 закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини третьої статті 346 КАС України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду.

Отже, частина третя статті 346 КАС України передбачає механізм, за яким касаційний суд може передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Це відбувається у випадках, коли колегія суддів, палата або об`єднана палата касаційного суду уважає за необхідне відступити від правової позиції, яка була викладена у раніше ухваленому рішенні Верховного Суду, але іншим складом суду (іншою колегією, палатою чи об`єднаною палатою).

Ця норма спрямована на забезпечення єдності судової практики. Якщо виникає ситуація, коли одна колегія (палата, об`єднана палата) уважає, що потрібно змінити правовий підхід, застосований іншою колегією (палата, об`єднана палата), справа передається на розгляд Великої Палати, яка остаточно вирішує це питання.

Питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи (частина перша статті 347 КАС України).

Після аналізу підстав, наведених у клопотанні для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що в контексті спірних правовідносин необхідно дотримуватися підходу, викладеного у постанові від 21.12.2023 у справі № 200/193/23. Тобто, до аналогічних правовідносин застосовуються приписи наказів Адміністрації Держприкордонслужби від 31.03.2022 № 164-АГ, від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ та від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ, а не Інструкції № 188. Відтак, підстав для передачі цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду немає.

Таким чином, оскільки немає підстав для відступу від висновку, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду (постанова від 21.12.2023 у справі № 200/193/23), клопотання представника позивача Мандрика В. В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про передачу цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 345, 346, 347, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Мандрика Владислава Володимировича про передачу справи № 280/552/23 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Ж.М. Мельник-Томенко

Л.О. Єресько

М.І. Смокович

Судді Верховного Суду