Справа № 600/3728/24-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2025-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/3728/24-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Маренич І.В.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

28 травня 2025 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Моніча Б.С. Гонтарука В. М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Біла О.О.,

представника позивача - Лютікової Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції, Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування акту індивідуальної дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, Міністерства юстиції України, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати акт індивідуальної дії (рішення) Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України від 05.02.2024 року №4 про притягнення судового експерта ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності із застосуванням дисциплінарного стягнення у вигляді тимчасового зупинення дії свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта №49-23/П за експертною спеціальністю 11.2 - дослідження документів про економічну діяльність підприємств і організацій строком на 1 (один) місяць;

- зобов`язати Міністерство юстиції України виключити з Державного Реєстру атестованих судових експертів запис про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді тимчасового зупинення дії свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта №49-23/П за експертною спеціальністю 11.2 - дослідження документів про економічну діяльність підприємств і організацій строком на 1 (один) місяць згідно рішення №4 від 05.02.2024 року.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2024 року позов задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, відповідач - Міністерство юстиції України, подав апеляційну скаргу, в якій, з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права просить його скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2025 року відкрито апеляційне провадження у даній справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні, 16.04.2025 року, представники відповідача - Міністерства юстиції України, повністю підтримали вимоги апеляційної скарги, по справі було оголошено перерву.

На визначену дату представники відповідачів в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомленні про дату, час та місце судового розгляду справи. Будь-яких клопотань чи заяв на адресу суду не надходило.

Представник позивача в судовому засіданні заперечила проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представника позивача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила наступне.

ОСОБА_1 є атестованим судовим експертом за спеціальностями: 11.1. Дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності; 11.2. Дослідження документів про економічну діяльність підприємств і організацій; 11.3. Дослідження документів фінансово-кредитних операцій, що підтверджується свідоцтвом № 669, виданим за рішенням Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України від 12.06.2002

26.06.2023 р. позивачем складено висновок експерта №23-32/СЕЕ від 26.06.2023 за результатами проведення судової економічної експертизи по матеріалам кримінального провадження №0000174 (далі - Висновок).

Перед експертом поставлене наступне питання :

Чи підтверджується документально завдання матеріальної шкоди (збитків) місцевому бюджету за результатом укладання та виконання договору № 0511/2020-1 від 09.11.2020 укладеного між Департаментом житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) () і ТОВ "САБ ЕНТЕРПРАЙЗ" () по об`єкту: "Будівництво водопроводу для підключення житлових будинків на вул. Зрошувальній, 3-Б, 4, 10, 14 та дитячо-юнацької спортивної школи "АТЛЕТ" на вул. Зрошувальна, 4-А у Дарницькому районі м. Києва" з урахуванням Висновку за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 23-31/СЕС від 23.06.2023 судового експерта Махині Олександра Миколайовича? Якщо так, то в якому розмірі завдана матеріальна шкода (збитки) з врахуванням ПДВ?

Висновком експерта встановлено, що завдання матеріальної шкоди (збитків) місцевому бюджету територіальної громади м. Києва по КПКВК МБ №1217310 "Будівництво об`єктів житлово-комунального господарства" в 2021 році за результатом укладання та виконання договору № 0511/2020-1 від 09.11.2020 укладеного між Департаментом житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської Державної адміністрації) (Код ) і ТОВ "САБ ЕНТЕРПРАЙЗ" (ЄДРПОУ-37605927) по об`єкту : "Будівництво водопроводу для підключення житлових будинків на вул. Зрошувальній, 3-Б, 4, 10, 14 та дитячо-юнацької спортивної школи "АТЛЕТ" на вул. Зрошувальна, 4-А у Дарницькому районі м. Києва" з урахуванням Висновку за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 23-31/СЕС від 23.06.2023 судового експерта ОСОБА_2 підтверджується документально в розмірі 1197668,22 грн з урахуванням ПДВ (один мільйон сто дев`яносто сім тисяч шістсот шістдесят вісім гривень 22 копійки) (сума без ПДВ 998056,85, ПДВ 199611,37).

Не погоджуючись з Висновком експерта, адвокат Наход А.В., як представник директора Департаменту житлово-комунальної інфраструктури Київської міської ради (КМДА) Науменка Д.В., направив до ЦЕКК "Скаргу на порушення нормативно-правових актів з питань судово-експертної діяльності при проведенні судово-економічної експертизи та складанні судовим експертом Перепелюк Світланою Михайлівною висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи №23-32/СЕЕ від 26.06.2023 року у кримінальному провадженні № 00074" від 09.11.2023року (далі - Скарга адвоката).

Скаржником висунуто вимогу про внесення на розгляд дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України питання про порушення відносно позивача дисциплінарного провадження та прийняття рішення щодо притягнення її до дисциплінарної відповідальності у вигляді позбавлення кваліфікації судового експерта за відповідною експертною спеціальністю.

За результатами розгляду вказаної скарги адвоката, Центральною експертно-кваліфікаційною комісією при Міністерстві юстиції України 10.01.2024 року прийнято рішення про порушення дисциплінарного провадження відносно позивача, про що останню було повідомлено листом Міністерства юстиції України.

Позивач направив Міністерству юстиції України пояснення на скаргу щодо висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи по матеріалам кримінального провадження № 0000174.

Розгляд дисциплінарного провадження відбувався в режимі відеоконференцзв`язку 05.02.2024.

05.02.2024 р. на засіданні ЦЕКК позивачем було надано пояснення, яким спростовувались обставини, наведені в Скарзі, та доводилась її безпідставність. За наслідками цього засідання Центральною експертно-кваліфікаційною комісією при Міністерстві юстиції України ухвалено Рішення №4 від 05.02.2024, яким позивача було визнано винною у вчиненні дисциплінарного порушення, притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано до неї дисциплінарне стягнення у вигляді тимчасового зупинення дії свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта №49-23/П за експертною спеціальністю 11.2 - дослідження документів про економічну діяльність підприємств і організацій строком на 1 (один) місяць.

Відповідач - Центральна експертно-кваліфікаційна комісія при Міністерстві юстиції України, дійшов висновку, що друга частина поставленого на вирішення Експерту питання: «... Якщо так, то якому розмірі завдана матеріальна шкода (збитки) з врахуванням ПДВ?» передбачає виконання завдання, яке належить до компетенції органів державного фінансового контролю, що відповідно не відноситься до завдань судово-економічної експертизи. Також, Експертом було надано правова оцінка, при визначенні особи, якій заподіяно матеріальну шкоду (збитки). Таким чином, комісія дійшла висновку, що експертом надано відповідь на питання, що виходить за межі кваліфікації судового експерта та надано правову оцінку при визначенні особи, якій заподіяно матеріальну шкоду (збитки), чим не виконала вимоги пункту 2.3 Інструкції № 53/5, що надало відповідачу-1 підстав стверджувати, що експерт вчинила дисциплінарний проступок, визначений п.5 ч. 3 ст.14 Закону України "Про судову експертизу", тобто вирішила питання, що виходять за межі кваліфікації судового експерта за відповідною спеціальністю, у тому числі з питань права

Також, Центральна експертно-кваліфікаційна комісія при Міністерстві юстиції України в оскаржуваному рішенні зазначила, що під час проведення експертизи Експерт не виконала вимоги пункту 4.13 Інструкції №53/5, яким передбачено, що якщо питання сформульовано неясно або його редакція не відповідає рекомендаціям, але зміст завдання експертові зрозумілий, то після наведення питання в редакції документа про призначення експертизи (залучення експерта) він може дати відповідні роз`яснення і викласти питання в редакції, що відповідає зазначеним рекомендаціям.

Вважаючи вказане рішення протиправним позивач звернулась до суду з даним позовом.

За результатом встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість вимог позову та наявність підстав для їх задоволення.

Так, на переконання суду першої інстанції, позивач діяв у відповідності до Інструкції №53/5 та з дотримання вимог Рекомендацій.

Колегія суддів, надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, зазначає наступне.

Закон України «Про судову експертизу» (далі - Закон №4038-XII) визначає правові, організаційні і фінансові основи судово-експертної діяльності з метою забезпечення правосуддя України незалежною, кваліфікованою і об`єктивною експертизою, орієнтованою на максимальне використання досягнень науки і техніки.

Відповідно до статті 1 Закону №4038-XII судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Законодавство України про судову експертизу складається із цього Закону, інших нормативно-правових актів (частина перша статті 2 Закону №4038-XII).

Відповідно до частини першої статті 7 Закону №4038-XII судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

За приписами статті 7-1 Закону №4038-XII підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Підставою для отримання висновку спеціаліста при з`ясуванні обставин вчинення кримінального проступку є запит службової особи підрозділу дізнання органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України, уповноваженої особи іншого підрозділу зазначених органів, які уповноважені здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону №4038-XII організація науково-методичного забезпечення судово-експертної діяльності та організаційно-управлінські засади діяльності державних спеціалізованих установ покладаються на міністерства та інші центральні органи виконавчої влади, до сфери управління яких належать державні спеціалізовані установи, що здійснюють судово-експертну діяльність.

Статтею 12 Закону №4038-XII передбачено обов`язки судового експерта.

Так, незалежно від виду судочинства та підстави проведення експертизи судовий експерт зобов`язаний: 1) провести повне дослідження і дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок; 2) на вимогу особи або органу, які залучили експерта, судді, суду дати роз`яснення щодо даного ним висновку; 3) заявляти самовідвід за наявності передбачених законодавством підстав, які виключають його участь у справі.

Інші обов`язки судового експерта передбачаються процесуальним законодавством.

Згідно статті 13 Закону №4038-XII незалежно від виду судочинства судовий експерт має право: 1) подавати клопотання про надання додаткових матеріалів, якщо експертиза призначена судом або органом досудового розслідування або ознайомлюватися з матеріалами справи, що стосуються предмета судової експертизи; 2) вказувати у висновку експерта на виявлені в ході проведення судової експертизи факти, які мають значення для справи і з приводу яких йому не були поставлені питання; 3) з дозволу особи або органу, які призначили судову експертизу, бути присутнім під час проведення слідчих чи судових дій і заявляти клопотання, що стосуються предмета судової експертизи; 4) подавати скарги на дії особи, у провадженні якої перебуває справа, якщо ці дії порушують права судового експерта; 5) одержувати винагороду за проведення судової експертизи, якщо її виконання не є службовим завданням; 6) проводити на договірних засадах експертні дослідження з питань, що становлять інтерес для юридичних і фізичних осіб, з урахуванням обмежень, передбачених законом.

Інші права судового експерта передбачаються процесуальним законодавством.

Відповідно до статті 14 Закону №4038-XII судовий експерт на підставах та в порядку, передбачених законодавством, може бути притягнутий до дисциплінарної, адміністративної, цивільно-правової та кримінальної відповідальності.

Судовий експерт може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку.

Дисциплінарним проступком є:

1) самостійне збирання матеріалів, що підлягають дослідженню, а також самостійний вибір вихідних даних для проведення судової експертизи;

2) проведення судової експертизи судовим експертом, який є працівником державної спеціалізованої установи, без письмового доручення його керівника у разі призначення (замовлення) проведення судової експертизи державній спеціалізованій установі;

3) передоручення проведення судової експертизи іншій особі з порушенням встановленого законодавством порядку;

4) порушення без поважних причин вимог законодавства щодо строків проведення судової експертизи;

5) вирішення питань, що виходять за межі кваліфікації судового експерта за відповідною експертною спеціальністю, у тому числі питань права;

6) невиконання судовим експертом, який не є працівником державної спеціалізованої установи, вимог законодавства щодо організації робочого місця судового експерта;

7) ухилення судового експерта, який не є працівником державної спеціалізованої установи, від проведення перевірки його діяльності та/або перешкоджання ним проведенню такої перевірки;

8) порушення порядку зберігання та поводження з об`єктами дослідження, матеріалами справи (провадження), що призвело або може призвести до їх втрати або пошкодження;

9) застосування руйнівних методів дослідження з порушенням встановленого законодавством порядку;

10) неповідомлення у встановленому законодавством порядку держателю державного Реєстру атестованих судових експертів відомостей щодо настання обставин, які підлягають внесенню до такого реєстру за повідомленням судового експерта;

11) порушення вимог законодавства щодо оформлення висновку судового експерта;

12) невиконання або неналежне виконання судовим експертом без поважних причин покладених на нього обов`язків, що стало підставою для постановлення судом окремої ухвали, в якій порушено питання щодо дисциплінарної відповідальності судового експерта.

За вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого цим Законом, до судового експерта може бути застосований один із таких видів дисциплінарних стягнень:

попередження;

тимчасове, строком до одного року, зупинення строку дії документа, що підтверджує наявність кваліфікації судового експерта за відповідною експертною спеціальністю;

позбавлення кваліфікації судового експерта за відповідною експертною спеціальністю.

При обранні виду дисциплінарного стягнення враховуються тяжкість наслідків, що настали внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, обставини, за яких вчинено дисциплінарний проступок, чи застосовувалися раніше до судового експерта дисциплінарні стягнення, а також інші відомості, що характеризують його як судового експерта.

Порядок розгляду питань щодо дисциплінарної відповідальності судових експертів відповідно до цього Закону визначається в межах повноважень міністерствами та іншими державними органами, що здійснюють організаційно-управлінські функції щодо діяльності державних спеціалізованих установ та судових експертів, які не є працівниками державних спеціалізованих установ.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше трьох років з дня вчинення проступку.

У разі якщо протягом одного року з дня накладення дисциплінарного стягнення у виді попередження судового експерта не піддано новому дисциплінарному стягненню, зазначений судовий експерт вважається таким, що не мав дисциплінарного стягнення, з внесенням відповідних відомостей до державного Реєстру атестованих судових експертів.

Дисциплінарне стягнення може бути оскаржене в судовому порядку.

Організаційні засади, завдання та порядок діяльності Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України визначені Положенням про експертно-кваліфікаційні комісії та атестацію судових експертів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2015 №301/15 (далі - Положення №301/5).

До основних завдань Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України віднесено розгляд питань щодо дисциплінарної відповідальності судових експертів (пункт 2 розділу II Положення №301/5).

Процедуру розгляду питання дисциплінарної відповідальності визначено розділом VI Положення №301/5.

Відповідно до розділом VI Положення №301/5, у редакції на час складання Висновку та на час прийняття дисциплінарною палатою ЦЕКК Рішення, судові експерти за порушення вимог законодавства України про судову експертизу під час проведення досліджень можуть бути притягнуті до дисциплінарної відповідальності.

Разом з тим, згідно пункту 5 розділу VI Положення №301/5 документами, на підставі яких розглядається питання дисциплінарної відповідальності судових експертів є зокрема звернення юридичних, фізичних осіб, які є учасниками справи, або кримінального провадження, або правовідносин, до яких залучено судового експерта з метою надання висновку, які містять, зокрема суть порушення, яке допущено судовим експертом, з посиланням на частину висновку експерта (у разі, коли наявність порушення підтверджується інформацією, що вказана у висновку) із зазначенням конкретних положень нормативно-правових актів з питань судово-експертної діяльності (назва, пункт, частина тощо), які порушено експертом.

Підставою для розгляду питань щодо порушення дисциплінарного провадження є подання керівника структурного підрозділу Міністерства. Подання вноситься за результатами перевірки відповідності поданого звернення вимогам пункту 5 розділу VI цього Положення.

Як встановлено з матеріалів справи, 09.11.2023 року до ЦЕКК надійшло звернення адвоката Находа А.В. щодо розгляду питання дисциплінарної відповідальності позивача у зв`язку з можливими допущеними ним порушеннями вимог нормативно-правових актів під час складання висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи від 26.06.2023 № 23-32/СЕЕ.

Згідно з рішенням дисциплінарної палати ЦЕКК від 10.01.2024 № 7 порушено дисциплінарне провадження.

На засіданні дисциплінарної палати ЦЕКК, яке відбулось 05.02.2024 та на якому розглядалось питання по суті, членами дисциплінарної палати ЦЕКК було заслухано усні пояснення позивача, а також досліджено інші матеріали дисциплінарного провадження.

05.02.2024 р. за результатами обговорення питання, ураховуючи доводи позивача та розгляду доданих документів її було притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення було зазначено зокрема те, що відповідно до пункту 2.3 Інструкції № 53/5, Експерту забороняється вирішувати питання, що виходять за межі кваліфікації судового експерта за відповідною експертною спеціальністю, у тому числі з питань права.

Друга частина поставленого на вирішення Експерту питання: «... Якщо так, то якому розмірі завдана матеріальна шкода (збитки) з врахуванням ПДВ?» передбачає виконання завдання, яке належить до компетенції органів державного фінансового контролю, що відповідно не відноситься до завдань судово-економічної експертизи.

Також, Експертом було надано правову оцінку, при визначенні особи, якій заподіяно матеріальну шкоду (збитки).

Під час проведення експертизи Експерт не виконала вимоги пункту 4.13 Інструкції № 53/5, яким передбачено, що якщо питання сформульовано неясно або його редакція не відповідає рекомендаціям, але зміст завдання експертові зрозумілий, то після наведення питання в редакції документа про призначення експертизи (залучення експерта) він може дати відповідні роз`яснення і викласти питання в редакції, що відповідає зазначеним рекомендаціям.

Згідно з пунктом 2.1 Інструкції № 53/5, експерт може відмовитися від проведення експертизи, зокрема якщо поставлені питання виходять за межі його спеціальних знань.

Експертом надано відповідь на питання, що виходить за межі кваліфікації судового експерта та надано правову оцінку при визначенні особи, якій заподіяно матеріальну шкоду (збитки), чим не виконала вимоги пункту 2.3 Інструкції № 53/5.

За результатами обговорення питання та розглянувши додані документи дисциплінарна палата ЦЕКК прийшла до висновку, що в діях експерта наявний склад дисциплінарного проступку, визначений пунктом 5 частини третьої статті 14 Закону України "Про судову експертизу", а саме щодо вирішення питань, що виходять за межі кваліфікації судового експерта за відповідною експертною спеціальністю, у тому числі з питань права.

Надаючи оцінку вказаному, колегія суддів враховує наступне.

Як встановлено судом, перед експертом було поставлене наступне питання :

Чи підтверджується документально завдання матеріальної шкоди (збитків) місцевому бюджету за результатом укладання та виконання договору № 0511/2020-1 від 09.11.2020 укладеного між Департаментом житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) () і ТОВ "САБ ЕНТЕРПРАЙЗ" () по об`єкту: "Будівництво водопроводу для підключення житлових будинків на вул. Зрошувальній, 3-Б, 4, 10, 14 та дитячо-юнацької спортивної школи "АТЛЕТ" на вул. Зрошувальна, 4-А у Дарницькому районі м. Києва" з урахуванням Висновку за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 23-31/СЕС від 23.06.2023 судового експерта Махині Олександра Миколайовича? Якщо так, то в якому розмірі завдана матеріальна шкода (збитки) з врахуванням ПДВ?

Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 (далі - Інструкція №53/5) у відповідності до статей 7, 8 Закону України "Про судову експертизу" та з метою забезпечення єдиного підходу при проведенні судових експертиз і підвищення якості проведення судових експертиз затверджено Інструкцію про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (далі - Інструкція) та Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень (далі - Рекомендації), що додаються.

Дослідницька частина повинна включати: відомості про стан об`єктів дослідження, застосовані методи (методики) дослідження, умови їх застосовування; посилання на ілюстрації, додатки та необхідні роз`яснення до них; експертну оцінку результатів дослідження.

Опис процесу застосовування інструментальних методів дослідження та проведення експертних експериментів можуть обмежуватись викладенням кінцевих результатів. У зазначених випадках графіки, діаграми, таблиці, матеріали експертних експериментів мають зберігатись у наглядових експертних провадженнях і на вимогу органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), можуть надаватись їм для ознайомлення.

Узагальнення та оцінка результатів окремих досліджень, які є підставою для формулювання висновків, можуть викладатися у синтезуючому розділі дослідницької частини висновку експерта (абзац восьмий пункту 4.13. розділу IV Інструкції №53/5).

Відповідно до пункту 2.1 розділу ІІ Інструкції №53/5 експерт має право, зокрема :

указувати у висновку експерта на факти, виявлені під час проведення експертизи, які мають значення для справи, але стосовно яких йому не були поставлені питання, та на обставини, що сприяли (могли сприяти) вчиненню правопорушення.

Експерт може відмовитися від проведення експертизи, якщо наданих йому матеріалів недостатньо для виконання покладених на нього обов`язків, а витребувані додаткові матеріали не надані, або якщо поставлені питання виходять за межі його спеціальних знань. Повідомлення про відмову повинно бути вмотивованим.

Пунктом 2.3 розділу ІІ Інструкції №53/5 встановлено, що експерту забороняється:

проводити експертизу без письмової вказівки його керівника;

передоручати проведення експертизи іншій особі з порушенням встановленого законодавством порядку;

самостійно збирати матеріали, що підлягають дослідженню, а також самостійно вибирати вихідні дані для проведення експертизи, якщо вони відображені в наданих йому матеріалах неоднозначно;

вирішувати питання, що виходять за межі кваліфікації судового експерта за відповідною експертною спеціальністю, у тому числі з питань права.

Таким чином, експерт має право вказувати у своєму висновку на факти, виявлені під час проведення експертизи, які мають значення для справи, але стосовно яких йому не були поставлені питання, та на обставини, що сприяли (могли сприяти) вчиненню правопорушення, водночас експерту заборонено вирішувати питання, що виходять за межі кваліфікації судового експерта за відповідною експертною спеціальністю, у тому числі з питань права.

Згідно матеріалів справи, позивач є атестованим судовим експертом за спеціальностями: 11.1. Дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності; 11.2. Дослідження документів про економічну діяльність підприємств і організацій; 11.3. Дослідження документів фінансово-кредитних операцій.

При цьому п.1.1 розділу ІІІ Рекомендацій встановлено, що основними завданнями експертизи документів бухгалтерського обліку, оподаткування і звітності є визначення:

- документальної обґрунтованості розміру нестачі або надлишків товарно-матеріальних цінностей і грошових коштів на підприємствах, в установах, організаціях і їх структурних підрозділах (далі - підприємство) періоду їх утворення;

- документальної обґрунтованості оформлення операцій з одержання, зберігання, виготовлення, реалізації товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів, основних засобів, надання послуг;

- документальної обґрунтованості відображення в обліку операцій з основними засобами, товарно-матеріальними цінностями, грошовими коштами, цінними паперами та іншими активами;

- документальної обґрунтованості відображення в обліку операцій з нарахування та виплати заробітної плати, інших виплат;

- документальної обґрунтованості, задекларованої платником податку бази оподаткування податком на прибуток підприємств, та суми податку, що підлягає сплаті за певний звітний період, визначеної органом податкового контролю;

- документальної обґрунтованості формування платником податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, визначення суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті, та суми податку на додану вартість, заявленої до бюджетного відшкодування;

- документальної обґрунтованості окремих елементів податків та зборів, визначених платником у відповідних деклараціях (розрахунках, звітах).

Вирішення питань, що належать до компетенції органів державного фінансового та податкового контролю (здійснення експертами-економістами перевірки певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності установ, організацій, підприємств з метою виявлення наявних фактів порушення законодавства, фактів порушення податкового законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб), не належить до завдань економічної експертизи.

Крім того, пунктом 1.2 розділу ІІІ Рекомендацій визначено орієнтовний перелік вирішуваних питань:

- Чи підтверджується документально встановлена за актом інвентаризації нестача (надлишки) грошових коштів у касі на суму на підприємстві на певну дату?

- Чи підтверджується документально нестача товарно-матеріальних цінностей, встановлена за актом інвентаризації на підприємстві, в кількісних та вартісних показниках на певну дату?

- Чи підтверджується документально нестача основних засобів на підприємстві в кількісних та вартісних показниках?

- Чи підтверджується документально розмір безпідставно виплаченої та списаної по касі підприємства заробітної плати з урахуванням даних, наданих органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), та висновків почеркознавчої експертизи про те, що підписи в платіжних документах про одержання заробітної плати (номер відомості, період) учинені не особами, які в них зазначені?

- Чи обґрунтовано відшкодовано за певний період витрати на відрядження? Якщо так, то у якій сумі?

- Чи підтверджуються документально висновки перевірки у частині, що стосується завищення обсягу і вартості виконаних робіт, з урахуванням висновків інших видів експертиз?

- Чи підтверджується документально заявлений у позовних вимогах позивача розмір заборгованості за поставлені підприємству товарно-матеріальні цінності, виконані роботи (надані послуги) за договором за певний період, у тому числі з урахуванням висновків інших видів експертиз?

- Чи підтверджується документально зазначене в акті контролюючого органу заниження об`єкта оподаткування за певний період і донарахування до сплати податків та обов`язкових платежів до бюджету (зазначається яких)?

- Чи відповідають визначені та задекларовані підприємством доходи за певний період наданим первинним документам та вимогам Податкового кодексу України?

- Чи відповідають визначені та задекларовані витрати підприємством за певний період наданим первинним документам та вимогам Податкового кодексу України?

- Чи підтверджуються документально витрати підприємства за певний період, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг?

- Чи підтверджується документально та нормативно відображення у податковому обліку підприємства нарахування амортизації за певний період?

- Чи підтверджуються документально обсяги господарських операцій та проведення розрахунків з нерезидентами за певний період?

- Чи підтверджуються документально висновки акта органу податкового контролю про завищення підприємством заявленої суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за певний період?

- Чи підтверджується документально визначений об`єкт оподаткування з доходів, виплачених підприємством нерезиденту, із джерелом їх походження з України у зазначеному в акті перевірки періоді?

Подібні питання можуть бути поставлені за іншими видами податків та обов`язкових платежів.

Згідно п. 2.1 розділу ІІІ Рекомендацій Основними завданнями експертизи документів про економічну діяльність підприємств й організацій є:

1) проведення аналізу:

- показників фінансово-економічного стану (платоспроможності, фінансової стійкості, прибутковості тощо) підприємства/організації;

- структури майна та джерел його придбання;

2) визначення:

- документальної обґрунтованості розрахунків з дебіторами і кредиторами;

- документальної обґрунтованості аналізу складу витрат;

- документальної обґрунтованості розрахунків плати за оренду майна;

- документальної обґрунтованості розрахунків частки майна у разі виходу учасника зі складу засновників підприємства;

- документальної обґрунтованості розрахунків втраченого заробітку (від несвоєчасної виплати компенсації заподіяної шкоди у разі втрати працездатності та в інших випадках);

- документальної обґрунтованості цільового витрачання бюджетних коштів;

- документальної обґрунтованості розрахунків втраченої вигоди;

- документальної обґрунтованості розрахунків економічного показника майнової шкоди (збитки, втрачена вигода), проведених суб`єктами фінансово-господарського контролю, органами досудового розслідування або заявлених у позовних вимогах;

- документальної обґрунтованості здійснених фінансово-господарських операцій із придбання товарів, робіт, послуг за бюджетні кошти.

Вирішення питань щодо дотримання відповідальними особами організаційно-правових вимог до проведення закупівлі товарів, робіт, послуг за державні кошти не належить до завдань судово-економічної експертизи.

Вирішення питань щодо визнання поточної дебіторської заборгованості безнадійною не належить до завдань економічної експертизи.

Водночас пункт 2.2. розділу ІІІ Рекомендацій визначає орієнтовний перелік вирішуваних питань:

- Як основні економічні показники (ліквідності, платоспроможності і прибутковості тощо) фінансово-господарського стану (найменування організації) на дату укладання або закінчення терміну дії угоди (реквізити) характеризують господарсько-фінансову діяльність (найменування організації)?

- Чи підтверджується документально сума внеску до статутного фонду (найменування організації або учасника) та розрахунок розміру частини майна, що підлягає поверненню особі, яка вибула зі складу засновників (зазначається дата виходу)?

- Чи підтверджується документально розмір необґрунтованого заниження (несплати) орендної плати (найменування організації) у сумі (зазначається сума) за період (зазначається період), визначений в акті перевірки контролюючого органу або у позовних вимогах? Якщо так,- у якій сумі?

- Чи підтверджується документально постачання (товарів, робіт, послуг) за умовами договору закупівлі, укладеного між підприємствами з урахуванням додаткових угод та статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» у кількості (зазначається кількість) на суму (зазначається сума)?

- Чи підтверджуються документально висновки акта перевірки щодо нецільового використання бюджетних коштів, отриманих підприємством (найменування) за бюджетною програмою (назва програми)?

- Чи підтверджується документально розрахунок пенсійних виплат громадянину (прізвище, ім`я, по батькові), проведений установами Пенсійного фонду України за період (зазначається період)?

- Чи мали місце ознаки доведення до банкрутства, фіктивного банкрутства, прихованого банкрутства станом на певну дату за результатами аналізу фінансово-господарської діяльності підприємства?

- Чи підтверджуються документально висновки акта перевірки щодо наявності у підприємства (найменування) заборгованості з виплати заробітної плати станом на (зазначається дата)?

- Чи підтверджується документально та нормативно розрахунок дивідендів до виплати, здійснений підприємством (найменування) власнику корпоративних прав (найменування юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи) за період (зазначається період)?

- Чи підтверджуються документально висновки, зазначені в акті перевірки контролюючого органу (номер, дата) щодо завищення обсягів державної закупівлі (назва товарів, робіт, послуг) на суму (зазначається сума) порівняно з умовами договору (номер, дата), укладеного за результатами конкурсних торгів?

- Чи підтверджуються документально висновки акта перевірки контролюючого органу (номер, дата) щодо необґрунтованого перерахування бюджетних коштів на суму (зазначається сума) з урахуванням висновків інших видів експертиз?

Так, згідно висновку експерту встановлено завдання матеріальної шкоди (збитків) місцевому бюджету територіальної громади м. Києва по КПКВК МБ №1217310 "Будівництво об`єктів житлово-комунального господарства" в 2021 році за результатом укладання та виконання договору № 0511/2020-1 від 09.11.2020 укладеного між Департаментом житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської Державної адміністрації) (Код ) і ТОВ "САБ ЕНТЕРПРАЙЗ" (ЄДРПОУ-37605927) по об`єкту : "Будівництво водопроводу для підключення житлових будинків на вул. Зрошувальній, 3-Б, 4, 10, 14 та дитячо-юнацької спортивної школи "АТЛЕТ" на вул. Зрошувальна, 4-А у Дарницькому районі м. Києва" з урахуванням Висновку за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 23-31/СЕС від 23.06.2023 судового експерта ОСОБА_2 підтверджується документально в розмірі 1197668,22 грн з урахуванням ПДВ (один мільйон сто дев`яносто сім тисяч шістсот шістдесят вісім гривень 22 копійки) (сума без ПДВ 998056,85, ПДВ 199611,37).

Колегія суддів зазначає, що особа, якій завдано шкоду, була визначена безпосередньо органом досудового розслідування - це місцевий бюджет м. Києва, що доводиться формулюванням поставленого перед експертом питання.

Орган досудового розслідування фактично просив експерта експертним шляхом перевірити суму заподіяної місцевому бюджету шкоду, яку виведено у Висновку за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 23-31/СЕС від 23.06.2023, а саме встановити відповідність такої суми первинним бухгалтерським документам та підтвердити чи ні наявність матеріальної шкоди в такій сумі.

Відтак, оскільки розмір шкоди визначений безпосередньо Висновком за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 23-31/СЕС від 23.06.2023, а бюджет, якому вона була заподіяна - органом досудового слідства, тому позивач в процесі проведення експертизи лише перевіряв достовірність та обґрунтованість наведених вище висновків первинним бухгалтерським документам об`єкта фінансового контролю.

З огляду на наведене вище поставлене слідчим перед експертом питання не виходить за межі компетенції експерта.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач діяв у відповідності до Інструкції №53/5 та з дотриманням вимог Рекомендацій.

Стосовно, твердження відповідача про вирішення позивачем «питання права», судова колегія відзначає наступне.

Так, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» від 30.05.1997 № 8, зазначено на «неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду (зокрема щодо вини, неосудності чи недієздатності особи тощо)».

Отже, під питаннями права Верховний Суд визначає питання вини, неосудності, недієздатності осіб.

Склад питань, вирішення яких не належить до компетенції експертів-економістів при вирішенні питань встановлення розміру збитків, визначено Методикою № 11.0.57, яку було застосовано експертом при проведенні експертизи, зокрема:

«До компетенції судових експертів не належить встановлення протиправності поведінки суб`єктів дослідження, внаслідок дій яких були завдані збитки. Протиправність поведінки є обов`язковою ознакою будь-якого порушення, що тягне за собою цивільно-правову відповідальність.

Протиправність поведінки у договірних правовідносинах означає будь-яке невиконання або неналежне виконання договору, що тягне за собою заподіяння шкоди, якщо інше не передбачено законом. Питання протиправності є юридичним, і може бути вирішене лише слідчим або судом.

Тому, вирішуючи питання, пов`язані із застосуванням такої форми цивільно-правової відповідальності, як відшкодування збитків, експерт-економіст повинен мати на увазі, що питання щодо протиправності поведінки, у зв`язку з його юридичним характером, не може вирішуватися у ході судово-економічної експертизи. Вирішення такого питання є компетенцією слідчого або суду» (стор. 16 Методики 11.0.57).

З врахуванням наведеного, апеляційний суд зауважує, що до категорії «питання права» можливо віднести такі висновки експерта, якими він встановлює склад правопорушення (винну особу, правову кваліфікацію, тощо), а вирішення питання в якому розмірі і якому бюджету завдано шкоду, не є питанням права. Інакше, з таким підходом, можна нівелювати повноваження експерта при проведенні будь-якої експертизи.

Так, при проведенні судово-економічних експертиз встановлюється розмір і вид виплат, зобов`язань, їх структура, походження; при проведенні технічних експертиз визначаються правові норми, які порушенні особою і навіть встановлюється причинний зв`язок з діями особи.

Натомість, питання права, а саме правова кваліфікація та винність особи встановлюється судом.

Крім того, доводи відповідачів щодо порушення пункту 2.3 Інструкції №53/5, є помилковими, оскільки, як зазначено вище, у відповідності до п.1.1, п.1.2, п.2.1 п.2.2 розділу ІІІ Рекомендацій визначено основні завдання експертизи документів бухгалтерського обліку, оподаткування і звітності, основні завдання експертизи документів про економічну діяльність підприємств й організацій та орієнтовний перелік вирішуваних питань, а тому позивач діяв у відповідності до Інструкції №53/5 та з дотриманням вимог Рекомендацій.

При цьому, при поданні скарги адвокатом, зазначені можливі порушення Експертом вимог пунктів 1.4, 2.2, 4.12 Інструкції №53/5. Водночас, відповідачами притягнуто до відповідальності позивача за порушення пункту 2.3 Інструкції №53/5. При цьому, порушень позивачем вказаних пунктів, зазначених у скарзі та у додаткових поясненнях до скарги не виявлено.

Водночас, у відповідності до п.2.1 Інструкції №53/5 експерт може вказувати у висновку експерта на факти, виявлені під час проведення експертизи, які мають значення для справи, але стосовно яких йому не були поставлені питання, та на обставини, що сприяли (могли сприяти) вчиненню правопорушення.

При цьому, в рішенні Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України від 05.02.2024 № 4 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування до неї дисциплінарного стягнення не зазначено, у чому саме полягає неясність поставленого перед позивачем питання чи невідповідність будь-яким рекомендаціям, а також, що передбачена пунктом 4.13 Інструкції № 53/5 можливість зміни експертом редакції поставленого на дослідження питання є його правом, а не обов`язком, а тому не містить складу будь-якого правопорушення.

Поставлене перед експертом питання, є чітким, недвозначним, ясним, зрозумілим і логічнм, відтак не потребувало будь-якої зміни.

Колегія суддів зазначає, що згідно з частиною 1 ст.385 Кримінального кодексу України, відмова свідка від давання показань або відмова експерта, спеціаліста чи перекладача без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків у суді, Вищій раді правосуддя, Конституційному Суді України або під час провадження досудового розслідування, здійснення виконавчого провадження, розслідування тимчасовою слідчою комісією чи спеціальною тимчасовою слідчою комісією Верховної Ради України караються штрафом від п`ятдесяти до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до двох років.

Отже, відмова експерта без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час провадження досудового розслідування є кримінально караним діянням, а тому позивач не мала будь-яких поважних причин для відмови від виконання обов`язків експерта.

Додатково, апеляційний суд також враховує правову позицію Верховного Суду, зокрема від 10.05.2018 у справі №826/2169/17, згідно якого висновок судового експерта є доказом в конкретній справі і має значення лише для неї. Судова оцінка висновку відбувається в межах конкретного судового процесу. Встановивши недоліки судової експертизи, суд має право відреагувати на них, зокрема, призначити повторну або додаткову судову експертизу, а також відреагувати окремою ухвалою для притягнення експерта до відповідальності. Тому, в даних правовідносинах, як відповідач так і суд вправі перевірити дотриманння експертом компетенції експерта, порядку проведення експертизи, але не давати оцінку тим обставинам, які потребують спеціальних знань.

Також в матеріалах справи відсутнє будь-яке рішення слідчого чи суду про відхилення висновку експерта чи визнання дій експерта неправомірними.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржуване (рішення) Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України від 05.02.2024 №4 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування до неї дисциплінарного стягнення є протиправним та підлягає скасуванню, а тому з метою відновлення прав позивача слід зобов`язати Міністерство юстиції України виключити з Державного Реєстру атестованих судових експертів запис про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді тимчасового зупинення дії свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта згідно рішення №4 від 05.02.2024.

Решта доводів апеляційної скарги також висновків суду першої інстанції не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В контексті викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Моніч Б.С. Гонтарук В. М.