Справа № 380/19149/24
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2025-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Мричко Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Лютої В.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: адреса АДРЕСА_1 (далі за текстом позивач, ОСОБА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 (далі за текстом відповідач), в якій позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не направленні документів для оформлення статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 ;

- зобов`язати направити відповідні документи для оформлення статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 ;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у неподанні на розгляд комісії у встановлений термін, документів, а саме довідки за формою згідно з додатком 6 до порядку, затвердженого постановою КМУ від 20.08.2014 № 413 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку військовою агресією російської федерації проти України;

- зобов`язати надати довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку військовою агресією російської федерації проти України, для оформлення статусу учасника бойових дій за встановленим порядком.

Ухвалою від 17.09.2024 суддя залишила позовну заяву без руху та встановила позивачу строк для усунення виявлених у ній недоліків.

Ухвалою від 25.10.2024 суддя прийняла позовну заяву до розгляду й відкрила провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 24.02.2025 суд витребував докази.

Ухвалою від 24.02.2025 суд перейшов зі спрощеного провадження без виклику сторін до спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 04.08.2023 позивач проходив військову службу з у військовій частині НОМЕР_1 . Зазначає, що знаходився в районі ведення активних бойових дій, виконував обов`язки з перекриття бліндажів, спорудження окопів, ходив в наряди, займався заготівлею деревини для отоплення місця дислокації, виконував всі накази та розпорядження командування, приймав участь у здійсненні заходів спрямованих на оборону та забезпечення територіальної цілісності України. 20.08.2023 позивач виключений зі списків особового складу частини за станом здоров`я. Позивач вважає, що має право на отримання статусу учасника бойових дій. Однак, відповідач відмовив позивачу у наданні довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, у зв`язку з тим, що позивач безпосередньо участь на лінії бойового зіткнення не приймав.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечив. Відзив обґрунтований тим, що позивач не брав безпосередньої участі у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора. Зазначає, що позивач прибув до військової частини НОМЕР_1 вже визнаний особою з інвалідністю ІІ групи та непридатним до військової служби та з наявними хворобами серця та ніг. З цієї причини позивач не залучався до участі у бойових діях та протягом 16 днів (поки оформлювались документи для звільнення Позивача з військової служби) перебував у зосередженні військового підрозділу. Відповідно, бойовий наказ (розпорядження) щодо залучення позивача до виконання бойових завдань не виносився.

Підсумовуючи представник відповідача зазнаає, що у зосередженні військової частини НОМЕР_1 позивач перебував 16 днів, до заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, виконання бойових (службових) завдань, до проведення розвідувальних заходів позивач не залучався за станом здоров`я (оскільки відповідно до довідки МСЕК, вже був інвалідом ІІ групи та визнаний непридатним для проходження військової служби). Відтак, у військової частини НОМЕР_1 відсутні підстави для надання позивачу довідки за формою відповідно до додатку 6 до Порядку та підстави для направлення відповідних документів до відповідної комісії.

У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та просив суд такий задовольнити.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. 11.03.2025 до суду через підсистему "Електронний суд" надійщла заява предстауника відповідача про розгляд справи без участі представника військової частини НОМЕР_1 .

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Відповідно до довідки командира військової частини НОМЕР_1 від 09.08.2023 №4442, солдат ОСОБА_1 з 04.08.2023 перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №232 від 20.08.2023 солдата ОСОБА_1 , водія 1 кулеметного відділення кулеметного взводу 6 стрілецької роти НОМЕР_4 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 17.08.2023 №194-РС у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби) пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» вважати таким, що справи та посаду здав і направити до зарахування на облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідь на звернення позивача щодо надання йому статусу учасника бойових дій, командир військової частини НОМЕР_1 у листі №2385 від 20.05.2024 повідомив начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що колишній водій 1 кулеметного взводу 6 стрілецької роти НОМЕР_4 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 безпосередню участь на лінії бойового зіткнення не приймав, перебував в зоні зосередження.

У відповідь на звернення ОСОБА_1 ТВО начальника штабу-зщаступника командира військової частини НОМЕР_5 повідомив про те, що згідно доповіді командира військової частини НОМЕР_1 від 20.05.2024 за вих. №2385 ОСОБА_1 безпосередню участь на лінії бойового зіткнення не приймав, у зв`язку з чим, надати довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України не має можливості.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача яка полягає у ненаправленні документів для оформлення позивачу статусу учасника бойових дій та невидачі довідки про безпосередню участь позивача у бойових діях, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті суд виходив з такого.

Статтею 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-ХІІ (далі Закон №3551-ХІІ) визначено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Відповідно до абзацу першого пункту 19 частини першої статті 6 Закону №3551-ХІІ, в редакції, чинній до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо уточнення норм, що регулюють питання визначення категорій осіб, які визнаються ветеранами війни та членами сімей загиблих Захисників і Захисниць України, та надання їм соціальних гарантій» від 15.03.2022 №2121-ІХ (далі Закон №2121-ІХ), учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Законом №2121-ІХ (набрав чинності 21.03.2022) у пункті 19 частини першої статті 6 Закону №3551-ХІІ абзац перший доповнено словами «у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України».

Отже, учасниками бойових дій визнаються також військовослужбовці Збройних Сил України, які брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Порядок надання статусу учасника бойових дій (крім осіб, особливості набуття статусу учасника бойових дій якими визначені у статті 6-1 цього Закону) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, визначаються Кабінетом Міністрів України. Райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України, а райони здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях - відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Порядок позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, зазначених в абзаці першому цього пункту, визначає Кабінет Міністрів України (абзац другий пункту 19 частини першої статті 6 Закону №3551-ХІІ).

Згідно із пунктом 1 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413 (далі Порядок №413.

Цей Порядок визначає процедуру надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та категорії таких осіб.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 Порядку №413 статус учасника бойових дій надається: військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним, добровольцям Сил територіальної оборони) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, співробітникам Служби судової охорони, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

За змістом абзацу першого пункту 2-1 Порядку №413 статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.

Підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення, заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України: для осіб, які брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, - довідка за формою згідно з додатком 6 (пункт 4 Порядку №413).

Підставою для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці шостому пункту 2 цього Порядку, є довідка за формою згідно з додатком 6, видана командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) Збройних Сил, МВС, Національної поліції, Національної гвардії, Держприкордонслужби, СБУ та інших утворених відповідно до закону військових формувань чи правоохоронних органів, у взаємодії з якими особа сама або у складі добровольчого формування брала безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, про період участі у таких заходах.

Пунктом 5 Порядку №413 передбачено, що рішення про надання та позбавлення статусу учасника бойових дій приймається: комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мін`юсті, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Офісі Генерального прокурора, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДФС (далі - комісії), - стосовно осіб, зазначених в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку.

За змістом пункту 6 Порядку №413 особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, які брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій протягом 30 календарних днів з дня участі осіб у виконанні бойових (службових) завдань, у проведенні розвідувальних заходів, отримання травм (поранень, контузій, каліцтв) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу особи, довідки за формою згідно з додатком 6. Комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та в місячний строк із дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав комісії повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання.

За приписами пункту 8 Порядку №413 у разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником підприємства, установи та організації до комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особи, зазначені в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, можуть самостійно звернутися до відповідної комісії. У разі відмови в наданні статусу учасника бойових дій питання про надання особі зазначеного статусу може повторно виноситися на розгляд комісії за рішенням керівника відповідного міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади чи іншого державного органу, зазначеного у пункті 5 цього Порядку.

Отже, підставою для надання статусу учасника бойових дій для осіб, які брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, є довідка за формою згідно з додатком 6 до Порядку №413.

При цьому, у разі неподання командиром військової частини до комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, військовослужбовець може самостійно звернутися до відповідної комісії.

Під час розгляду встановлено, що ОСОБА_1 не залучався до виконання бойових завдань у зв`язку з непридатністю його до військової служби, що підтверджується витягом із журналу ведення бойових дій 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 (№162 дск від 01.08.2023) (арк. справи 111).

З відповіді командира військової частини НОМЕР_1 від 27.03.2025 №3468 (арк. справи 110) видно, що колишній водій 1 кулеметного взводу 6 стрілецької роти НОМЕР_4 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 безпосередню участь на лінії бойового зіткнення не приймав, перебував в зоні зосередження.

Довідково: колишній водій 1 кулеметного взводу 6 стрілецької роти НОМЕР_4 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 :

- наказом командира військової частини НОМЕР_1 ві 04.08.2023 №216 був зарахований до списків особового складу 2 стрілецького батальйону;

- в період з 04.08.2023 по 20.08.2023 знаходився в районі зосередження;

- наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 20.08.2023 №232 був виключений зі спискі особового складу частини за станом здоров`я.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про безпосередню участь позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

З приводу долученого позивачем до матералів справи рапорта командира 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 в якому зазначено, що особовий склад 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 в серпні 2023 року в ході виконання бойових(спеціальних) завдань, приймав безпосередню участь в бойових діях, перебуваючи в межах району бойових завдань в смузі оборони військової частини НОМЕР_1 на підставі бойового розпорядження, а саме солдат ОСОБА_1 з 01.08.2023 до часу звільнення (арк. справи 4), судом до уваги не береться з огляду на те, що такий є фотокопією, без підпису уповноваженої особи та не скріплений печатою. Як пояснив позивач в судовому засіданні: "такий рапорт він сфотографував у стройовій частині, але фактично такого немає". Отже, зазначений рапорт не відповідає критеріям належності, достовірності та допустимості, визначених статтями 73-75 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, положень проаналізованого законодавства, наявних у матеріалах справи доказів та встановлених судом обставин справи, суд вважає доводи позивача необґрунтованими, а позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Судові витрати відповідно до статті 139 КАС України стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст. ст. 72-79, 90, 139, 241-246, 250, 257-262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 02.06.2025.

Суддя Мричко Н.І.