Справа № 360/561/23
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2025-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

04 червня 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/561/23

Луганський окружний адміністративний суд у складі судді Пляшкової К.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом адвоката Чекмана Микити Петровича в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом адвоката Чекмана Микити Петровича в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі відповідач, НОМЕР_2 прикордонний загін) з такими позовними вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо неприйняття наказу про виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях та здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 10 жовтня 2022 року по 20 січня 2023 року у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) прийняти наказ про виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях та здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 10 жовтня 2022 року по 20 січня 2023 року у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) провести нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшеної до 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів за період з 10 по 31 жовтня 2022 року, з 01 по 30 листопада 2022 року, з 01 по 31 грудня 2022 року, з 01 по 20 січня 2023 року.

На обґрунтування позову позивач зазначив, що він приймав участь в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області в період з 10 жовтня 2022 року по 20 січня 2023 року, що підтверджується довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_3 ) про безпосередню участь в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області від 20 січня 2023 року № 4431, яка надана керівництву 2 відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) в одному примірнику. У зв`язку з наведеним указано, що позивач мав отримувати виплати у розмірі 100000 грн за участь у таких діях та заходах, що передбачені пунктом 1 Постанови № 168. Проте, на думку позивача, відповідачем вчинено протиправну бездіяльність, що полягає у не нарахуванні йому додаткової винагороди, у відповідності до приписів Постанови № 168, а саме: за безпосередню участь у бойових діях та здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, за період 10 жовтня 2022 року по 20 січня 2023 року. Указані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

Від військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонного загону) надійшов відзив, в якому представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав.

Позивач проходить службу в лавах Державної прикордонної служби України, наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 10 жовтня 2022 року № 3272-ОС «Про особовий склад» призначений на посаду заступника начальника другої прикордонної застави відділу прикордонної служби № 2.

На підставі бойового наказу АДПСУ від 16 вересня 2022 року № 165 (гриф) військовослужбовці відділу прикордонної служби № НОМЕР_4 прикордонного загону, зокрема позивач, вибули до НОМЕР_5 прикордонного загону на ділянку українсько білоруського кордону в межах Чернігівської області в оперативне підпорядкування начальника НОМЕР_5 прикордонного загону.

Позивач у період із початку введення в Україні режиму воєнного стану по теперішній час (час дії Постанови № 168) постійно виконує обов`язки військової служби.

З урахуванням фактичного часу виконання обов`язків військової служби, позивач в період жовтень-грудень 2022 року, січень 2023 року отримував в повному обсязі додаткову винагороду в розмірі 30000 грн в незалежності від виконання ним бойових (спеціальних) завдань, пов`язаних із безпосередньою участю у бойових діях чи під час безпосереднього зіткнення з противником. Наявність факту безумовного отримання позивачем додаткової винагороди у розмірі 30000 грн не ставить законодавцем військовим частинам прямого обов`язку автоматичного нарахування збільшеної додаткової винагороди до 100000 грн.

Абзацом другим пункту 1 Наказу № 392-АГ встановлено, що додаткова винагорода збільшується до 100000 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Для нарахування та виплати збільшеної додаткової винагороди необхідна інформація, зокрема, про позивача, у відповідності до Додатку 2 пункту 11 Наказу № 392-АГ, з зазначенням підстав.

На адресу відповідача надходили донесення від НОМЕР_5 прикордонного загону від 08 листопада 2022 року № Т/22-4313-22-Вих та від 04 грудня 2022 року № Т/22-4933-22-Вих (період жовтень листопад 2022 року), в яких зазначено, що підтверджуюча інформація відповідно до вимог пункту 2 підпунктів 1-8 Наказу № 392-АГ відсутня.

Враховуючи, що за жовтеньлистопад 2022 року підтверджуючих документів щодо залучення позивача до безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримуванні збройної агресії, безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів не надходило, відсутні правові підстави для нарахування додаткової винагороди в розмірі 70000 грн.

Довідка від 20 січня 2023 року № 4431 не відповідає вимогам Наказу № 628-АГ (не зазначені відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 3 Наказу № 628-АГ), тому не може бути взята до уваги як додаткове підтвердження при прийнятті рішення про виплату збільшеної додаткової винагороди.

За період грудень 2022 року та січень 2023 року (до 20 січня 2023 року) на адресу відповідача донесення із додатком за формою наведеною у пункті 8 Наказу № 628-АГ від начальника НОМЕР_5 прикордонного загону не надходили.

Враховуючи, що за грудень 2022 року та січень 2023 року підтверджуючих документів щодо залучення позивача до безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримуванні збройної агресії, безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів не надходило, відсутні правові підстави для нарахування додаткової винагороди в розмірі 70000 грн.

Відповідно до бойового наказу АДПСУ від 19 грудня 2022 року № 229 (гриф) та бойового наказу начальника НОМЕР_5 прикордонного загону від 17 січня 2023 року № 263 (гриф) військовослужбовці відділу прикордонної служби № НОМЕР_4 прикордонного загону, зокрема позивач, вибули до НОМЕР_2 прикордонного загону 20 січня 2023 року.

Крім того віднесення Чернігівської області до району ведення бойових дій за період жовтеньгрудень 2022 року не надає права на отримання додаткової винагороди в розмірі 70000 грн щомісячно, оскільки доказів, що в районі бойових дій (Городянська ОТГ Чернігівського району) впродовж певного часу велись бойові дії, не надано. Всі вогневі ураження або бойові дії мають фіксуватися в розділі ІІ Журналу службово-бойових дій.

Відповідно до наказу Головнокомандуючого ЗСУ «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» від 02 лютого 2023 року № 26 (зі змінами від 14.02.2023 № 35) Чернігівська область з січня 2023 року виключена з переліку районів ведення воєнних (бойових) дій.

Бойові розпорядження за період жовтеньгрудень 2022 року, січень 2023 року стосовно військовослужбовців відділу прикордонної служби № 2 начальником НОМЕР_2 прикордонного загону не видавались.

У рапортах від 01 листопада 2022 року № 1474 та від 01 грудня 2022 року № 1883 начальника відділу прикордонної служби № 2 вказані бойові розпорядження коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_4 . Зміст даних бойових розпоряджень відповідачу не відомий, оскільки військовослужбовці відділу прикордонної служби № 2 знаходились в оперативному підпорядкуванні начальника НОМЕР_5 прикордонного загону на ділянці відповідальності НОМЕР_5 прикордонного загону.

Нарахуванню та виплаті спірної допомоги передує отримання інформації про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених Наказами № 392-АГ та № 628-АГ, яка подається начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у Наказах № 392-АГ та № 628-АГ.

НОМЕР_2 прикордонний загін не отримував підтвердження інформації про участь позивача у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, тому в його діях відсутня протиправна бездіяльність.

Вважає, що рішення начальника НОМЕР_2 прикордонного загону щодо ненарахування та невиплати збільшеної додаткової винагороди за період жовтень-грудень 2022 року та січень 2023 року є законним, прийнятим в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією, законами України та іншими нормативно-правовими актами України. Відповідно будь-яких правових підстав щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди в розмірі 70000 грн за період жовтень-грудень 2022 та січень 2023 року немає.

На виконання вимог ухвали від 28 березня 2025 року від військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_5 прикордонний загін) до суду 31 березня 2025 року надійшли письмові пояснення, в яких вказано, що позивача у відповідності до бойового наказу АДПСУ від 16 вересня 2022 року № 165 гриф (володільцем даного бойового наказу є Адміністрація Державної прикордонної служби України) у складі 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_2 прикордонного загону направлено в оперативне підпорядкування НОМЕР_5 прикордонного загону.

Відповідно до бойових розпоряджень начальника НОМЕР_5 прикордонного загону від 19 вересня 2022 року № 276/гриф (скасоване), від 25 вересня 2022 року № 1348/гриф (скасоване) та від 25 жовтня 2022 року № 1697/гриф позивач у складі НОМЕР_2 прикордонного загону приступив до виконання завдань в оперативному підпорядкуванні НОМЕР_5 прикордонного загону. Відповідно до бойового наказу АДПСУ від 19 грудня 2022 року № 229/гриф (володільцем даного бойового наказу є Адміністрація Державної прикордонної служби України) та бойового розпорядження начальника НОМЕР_5 прикордонного загону від 17 січня 2023 року № 263/гриф позивач у складі НОМЕР_2 прикордонного загону завершив виконання завдань в оперативному підпорядкуванні НОМЕР_5 прикордонного загону.

Бойові розпорядження начальника НОМЕР_5 прикордонного загону від 19 вересня 2022 року № 276/гриф (втратило чинність), від 25 вересня 2022 року № 1348/гриф (втратило чинність), від 25 жовтня 2022 року № 1697/гриф та від 17 січня 2023 року № 263/гриф надати немає можливості, оскільки мають обмежений гриф доступу. Бойовий наказ АДПСУ від 16 вересня 2022 року № 165 гриф (витяг щодо позивача) надати немає можливості оскільки його володільцем є Адміністрація Державної прикордонної служби України.

Бойові накази (розпорядження) НОМЕР_5 прикордонного загону видавалися стосовно 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_2 прикордонного загону (в цілому, без зазначення прізвищ військовослужбовців) та стосувалися прийняття під охорону та оборону певну ділянку державного кордону України в межах відповідальності НОМЕР_5 прикордонного загону.

На підставі даних бойових наказів (розпоряджень) у 2 відділі прикордонної служби НОМЕР_2 прикордонного загону видавались власні бойові розпорядження (за підпорядкованістю). Дані бойові розпорядження до військової частини НОМЕР_3 не надавалися.

З документів, наданих керівництвом 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_2 прикордонного загону до військової частини НОМЕР_3 умови (обставини), які визначені у наказах Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ, від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 тис. грн. щодо позивача відсутні.

Інформація та документи, визначені підпунктами 1-8 пункту 2 Наказу № 392-АГ (підпунктами 1-7 пункту 2 Наказу № 628-АГ), які б підтверджували право позивача на отримання додаткової винагороди до 100000 грн, на адресу військової частини НОМЕР_3 з 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_2 прикордонного загону стосовно позивача не надходили.

Докази стосовно участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з 10 жовтня 2022 року по 20 січня 2023 року на адресу військової частини НОМЕР_3 з 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_2 прикордонного загону стосовно позивача не надходили.

Журнал бойових дій, книга оперативно-службової діяльності та журнал надходження розпоряджень по підрозділу (документи, які підтверджують виконання бойових завдань позивачем) обліковувалися та велися безпосередньо у 2 відділі прикордонної служби НОМЕР_2 прикордонного загону та до управління НОМЕР_5 прикордонного загону не надавалися. Дані документи знаходяться у володінні та власності військової частини НОМЕР_1 .

Оскільки вищезазначені документи знаходяться у власності військової частини НОМЕР_1 та до військової частин НОМЕР_3 не надавалися, надати інформацію про те, які завдання (накази, розпорядження) виконував позивач, дні його безпосередньої участі у бойових діях або заходах з національної безпеки та оборони, перебуваючи у відрядженні в оперативному підпорядкуванні НОМЕР_5 прикордонного загону протягом спірного періоду (жовтень 2022 року - січень 2023 року) із зазначенням місця перебування позивача у військової частини НОМЕР_3 немає можливості.

Так як позивач був відряджений до військової частини НОМЕР_3 у період з 10 жовтня 2022 року по 20 січня 2023 року, начальником військової частини НОМЕР_3 , на виконання Наказу № 392-АГ видано Довідку про безпосередню участь в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії від 20 січня 2023 року № 4431. Разом з тим, оскільки підтверджуючі документи до військової частини НОМЕР_3 не були надані, в довідці дана інформація відсутня. Тобто дана довідка інформує про період перебування позивача в зоні бойових дій та можливість виконання ним бойових завдань згідно з пунктом 2 Наказу № 392-АГ. Довідка від 20 січня 2023 року № 4431 не є довідкою про підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах, які складаються з метою визначення права військовослужбовця на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168.

Рапорти від прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_6 ) стосовно військовослужбовців 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_2 прикордонного загону щодо виплати 30000 гривень за період жовтень - грудень 2022 року (за жовтень 2022 року від 01 листопада 2022 року № 1478, за листопад 2022 року від 01 грудня 2022 року № 1885, за грудень 2022 року від 22 грудня 2022 року № 2196) направлені до НОМЕР_2 прикордонного загону супровідними листами від 02 листопада 2022 року № 22/422722Вих. (за жовтень), від 04 грудня 2022 року № 22/493322Вих. (за листопад), від 26 грудня 2022 року № 22/548022Вих. (за грудень).

Рапорти від прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_6 ) стосовно військовослужбовців 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_2 прикордонного загону щодо виплати 30000 гривень за січень 2023 року до НОМЕР_5 прикордонного загону не надходили.

Рапорти про виплату доплати до додаткової винагороди у розмірі 70000 грн, пропорційно iз розрахунку на місяць військовослужбовцям 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_2 прикордонного загону за жовтень та грудень 2022 року до НОМЕР_2 прикордонного загону не направлялися.

Рапорти від прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_6 ) стосовно військовослужбовців 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_2 прикордонного загону щодо виплати 70000 гривень за січень 2023 року до НОМЕР_5 прикордонного загону не надходили.

Докази стосовно участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з 10 жовтня 2022 року по 20 січня 2023 року на адресу військової частини НОМЕР_3 з 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_2 прикордонного загону стосовно позивача не надходили.

На виконання вимог ухвали від 28 березня 2025 року від військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін) до суду 11 квітня 2025 року надійшли письмові пояснення, в яких з посиланням на положення Наказу № 392-АГ та Наказу № 628-АГ вказано, що військова частина НОМЕР_1 не розглядає рапорти начальника підрозділу та не приймає рішення щодо нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168. Для здійснення виплати на адресу військової частини має надійти довідка визначена Додатком 2 Наказу № 392-АГ та Наказу № 628-АГ. Тільки в такому випадку можлива виплата. НОМЕР_5 прикордонний загін, направляючи вказані рапорти, спочатку перевірив викладену інформацію, оскільки начальник НОМЕР_5 загону керівник ділянки відповідальності повно та всебічно володіє обстановкою на ділянці відповідальності свого загону, та повідомив відповідачу, що підстав для виплати додаткової винагороди не має. По поверненню з оперативного підпорядкування журнал службово-бойових дій 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_2 прикордонного загону від 24 вересня 2022 року № 53-ДСК зданий на зберігання. Саме тому, обов`язок належним чином повідомити (у разі прийняття безпосередньої участі у бойових діях або заходах) покладений на НОМЕР_5 прикордонний загін (орган до якого відряджені військовослужбовці).

Відповідач, не володіє іншою інформацію, окрім інформації викладеної в листі начальника НОМЕР_5 загону та доданих рапортів до відома.

Довідка від 20 січня 2023 року № 4431 не відповідає вимогам Наказу № 628-АГ (не зазначені відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 3 Наказу № 628-АГ), тому не може бути взята до уваги, як додаткове підтвердження при прийнятті рішення про виплату збільшеної додаткової винагороди. Наведена довідка не містить в собі жодних відомостей щодо наявності бойових наказів (бойових розпоряджень); журналів бойових дій (вахтових журналів), журналів ведення оперативної обстановки; списків особового складу, який залучався для виконання бойових (спеціальних) завдань; бойових донесень; рапортів (донесень) командира підрозділу (групи) про участь позивача у бойових діях у виконанні бойових (спеціальних завдань) тощо. Більш того, вона містить період січня 2023 року, при тому, що з 01 січня 2023 року відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023 № 26 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» Чернігівська область виключена з переліку районів ведення воєнних (бойових) дій. Отже довідка від 20 січня 2023 року № 4431 не є належним та допустимим доказом підтвердження безпосередньої участі позивач у бойових діях або заходах.

До облікових даних Журналу службово-бойових дій 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_2 прикордонного загону від 24 вересня 2022 року № 53-ДСК вносяться бойові розпорядження, зокрема внесені бойові розпорядження коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_7 прикордонного загону (розділ 1 Журналу службово-бойових дій) за період з вересня 2022 по січень 2023 року. До розділу 2 Журналу за період з вересня 2022 по січень 2023 року вносились загальні дані обстановки вздовж українсько білоруського кордону в межах Городянської ОТГ Чернігівського району на ділянці відповідальності НОМЕР_5 прикордонного загону. Сам по собі облік бойових розпоряджень в розділі 1 Журналу не створює обов`язку для відповідача для нарахування збільшеної додаткової винагороди, оскільки первісною умовою ведення Журналу є саме фіксація бойових дій або вогневого ураження.

Таким чином, не достатньо лише факту обліку в Журналі бойових розпоряджень, необхідний взаємозв`язок між виконаними бойовими завданнями позивачем на підставі бойових розпоряджень з подальшим фіксуванням в розділі 2 Журналу службово-бойових дій та як наслідок подання рапорту командиром підрозділу. Тільки в такому взаємозв`язку позивач набуде права на отримання збільшеної додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168 та Наказами № 392-АГ та № 628-АГ.

Звертає увагу суду, що військовослужбовці 2 відділу прикордонної служби несли службу на визначеній ділянці державного кордону з Республікою Білорусь, відповідно основним завданням як у мирний, так і в особливий стан, так і у період дії воєнного стану, є безпосередня охорона та захист визначеної ділянки державного кордону.

Бойові розпорядження за період жовтень-грудень 2022, січень 2023 стосовно військовослужбовців 2 відділу прикордонної служби начальником НОМЕР_2 прикордонного загону не видавались.

В розпорядженні військової частини НОМЕР_1 відсутні документи, на підставі яких складена довідка військової частини НОМЕР_3 від 20 січня 2023 року № 4431 за період з 10 жовтня 2022 року по 20 січня 2023 року.

Інформація про дні безпосередньої участі позивача в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 10 жовтня 2022 року по 28 грудня 2022 року відсутня.

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило.

Судом по справі вчинено такі процесуальні дії:

- ухвалою від 29 травня 2023 року позовну заяву залишено без руху;

- ухвалою від 09 червня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін;

- ухвалою від 05 липня 2023 року витребувано докази у справі;

- ухвалою від 21 липня 2023 повторно витребувано докази у справі;

- рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року у справі № 360/561/23, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року, у задоволені позову адвоката Чекмана М.П. в інтересах ОСОБА_1 до НОМЕР_2 прикордонного загону про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, відмовлено;

- постановою Верховного Суду від 13 березня 2025 року у справі № 360/561/23 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції Луганського окружного адміністративного суду;

- ухвалою від 28 березня 2025 року справу прийнято до провадження; витребувано від відповідача та НОМЕР_5 прикордонного загону додаткову інформацію.

Дослідивши матеріали справи в змішаній формі та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив таке.

ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 ) з 10 жовтня 2022 року проходить службу в НОМЕР_2 прикордонному загоні, що підтверджується витягом з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 10 жовтня 2022 року № 3272-ОС.

Згідно із довідкою військової частини НОМЕР_3 від 20 січня 2023 року № 4431 ОСОБА_1 , який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області у періоди: з 10 по 31 жовтня 2022 року, з 01 по 30 листопада 2022 року, з 01 по 31 грудня 2022 року, з 01 по 20 січня 2023 року.

Вказану довідку складено на підставі бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16 вересня 2022 року № 165 гриф.

Листом НОМЕР_2 прикордонного загону від 16 березня 2023 року № 25/1817-23 повідомлено, що ОСОБА_1 в період з 12 жовтня 2022 року по 20 січня 2023 року перебував в оперативному підпорядкуванні начальника НОМЕР_5 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_3 ) у складі 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_2 прикордонного загону на ділянці українсько-білоруського кордону в межах Чернігівської області; в період з 20 січня 2023 року ОСОБА_1 безпосередньо бере участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки i оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації на території Донецької області.

Згідно з рапортом, зареєстрованим 01 листопада 2022 року за № 1477, начальник 2 відділу прикордонної служби клопотав перед першим заступником начальника загону комендантом прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_7 прикордонного загону про виплату додаткової винагороди у розмірі 30000,00 грн за період з 01 жовтня 2022 року по 31 жовтня 2022 року, зокрема позивачу (номер за порядком 81) за 31 день, який листом від 01 листопада 2022 року № 1478 направлений начальнику НОМЕР_5 прикордонного загону.

Відповідно до рапорту, зареєстрованого 01 листопада 2022 року за № 1474, начальник 2 відділу прикордонної служби клопотав перед першим заступником начальника загону комендантом прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_7 прикордонного загону про виплату додаткової винагороди у розмірі 70000,00 грн, зокрема позивачу за період з 11 жовтня 2022 року до 31 жовтня 2022 року (номер за порядком 80) за 20 днів. Підстава: бойове розпорядження Коменданта ПКШР 24 наказ № 601-(гриф) від 30.09.2022, наказ № 668-(гриф) від 21.10.2022, наказ № 690-(гриф) від 26.10.2022, наказ № 699-(гриф) від 28.10.2022, журнал бойових дій № 53 (гриф) ст. 7-14, 52-62.

Листом від 08 листопада 2022 року № 22/4313-22 начальник НОМЕР_5 прикордонного загону направив на адресу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону, зокрема рапорт від 01 листопада 2022 року № 1474.

Згідно з рапортом, зареєстрованим 01 грудня 2022 року за № 1884, начальник 2 відділу прикордонної служби клопотав перед першим заступником начальника загону комендантом прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_7 прикордонного загону щодо виплати додаткової винагороди, зокрема позивачу (номер за порядком 81) у розмірі 30000,00 грн за період з 01 листопада 2022 року по 30 листопада 2022 року за 30 днів.

Відповідно до рапорту, зареєстрованого 01 грудня 2022 року за № 1883, начальник 2 відділу прикордонної служби клопотав перед першим заступником начальника загону комендантом прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_7 прикордонного загону про виплату додаткової винагороди у розмірі 70000,00 грн за період з 01 листопада 2022 року до 30 листопада 2022 року, зокрема, позивачу (номер за порядком 81) за 30 днів, який листом від 01 грудня 2022 року № 1885 адресований начальнику НОМЕР_5 прикордонного загону. Підстава: бойове розпорядження Коменданта ПКШР 24 наказ № 601-(гриф) від 30.09.2022, наказ № 668-(гриф) від 21.10.2022, наказ № 690- (гриф) від 26.10.2022, наказ № 699-(гриф) від 28.10.2022, журнал бойових дій № 53 (гриф) ст. 13-20, 62-67.

Листом від 04 грудня 2022 року № 22/4933-22 начальник НОМЕР_5 прикордонного загону направив на адресу відповідача, зокрема рапорт від 01 грудня 2022 року № 1883.

Згідно з рапортом, зареєстрованим 22 грудня 2022 року за № 2195, начальник 2 відділу прикордонної служби клопотав перед першим заступником начальника загону комендантом прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_7 прикордонного загону щодо виплати додаткової винагороди, зокрема, позивачу (номер за порядком 81) у розмірі 30000,00 грн за період з 01 грудня 2022 року по 31 грудня 2022 року за 31 день, який направлений начальнику НОМЕР_2 прикордонного загону листом НОМЕР_5 прикордонного загону від 26 грудня 2022 року № 22/5480-22.

Листом НОМЕР_5 прикордонного загону від 27 березня 2023 року № 22/2262-23 повідомлено, що від начальника 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_2 прикордонного загону до НОМЕР_5 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_3 ) рапорти за період з 01 січня 2023 року по 20 січня 2023 року не надходили.

Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 03 листопада 2022 року № 3632-ОС «Про виплату додаткової винагороди» та додатку до нього, наказано виплатити позивачу додаткову винагороду в сумі 30000,00 грн за період з 01 жовтня 2022 року по 31 жовтня 2022 року (за 31 добу).

Згідно з витягом з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 03 грудня 2022 року № 4112-ОС «Про виплату додаткової винагороди» та додатку до нього наказано виплатити додаткову винагороду у розмірі 30000,00 грн за період з 01 листопада 2022 року по 30 листопада 2022 року включно, зокрема, позивачу (номер за порядком 1117) за 30 днів в сумі 30000,00 грн.

Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 26 грудня 2022 року № 4613-ОС «Про виплату додаткової винагороди» та додатку до нього наказано виплатити додаткову винагороду у розмірі 30000,00 грн за період з 01 грудня 2022 року до 31 грудня 2022 року включно, зокрема, позивачу (номер за порядком 1161) за 31 день в сумі 30000,00 грн.

Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 03 лютого 2023 року № 56-ОС «Про виплату додаткової винагороди» та додатку до нього наказано виплатити додаткову винагороду у розмірі 30000,00 грн за період з 01 січня 2023 року до 31 січня 2023 року включно, зокрема, позивачу (номер за порядком 1128) за 31 день в сумі 30000,00 грн.

Витягом з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 08 лютого 2023 року № 64-ОС наказано виплатити за період з 01 січня 2023 року по 31 січня 2023 року, зокрема, позивачу (номер за порядком 873), додаткову винагороду у розмірі 70000 грн пропорційно дням безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за 6 днів (26-31 січня 2023 року) в сумі 13548,39 грн. Підстава: БР ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » від 25.01.2023 № 344 (гриф), БР командира 54 ОМБр від 26.01.2023 № 73 (гриф), БР начальника 3 приказ від 26.01.2023 № БР188(гриф), журнал СБД впс № 2 від 12.01.2023 № 38 (гриф), журнал СБД 3 ПРИКЗ від 31.12.2022 № 133 (гриф), рапорт від 01.02.2023 № ВХ1733Р.

Відповідно до інформації, зазначеної в архівних відомостях № 1 та картці на грошове забезпечення за 2022-2023 роки позивачу за період з жовтня 2022 року по січень 2023 року виплачено додаткову винагороду у розмірі 30000,00 грн у кожному місяці. Додаткову винагороду, збільшену до 100000 грн виплачено за січень 2023 року пропорційно часу участі позивача у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (6 діб) у розмірі 13548,39 грн. За інші спірні періоди додаткова винагорода збільшена до 100000 грн не виплачувалась.

Дослідженням витягу з журналу службово-бойових дій 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_2 прикордонного загону від 24 вересня 2022 року № 53-ДСК встановлено, що до розділу І «Застосування підрозділів прикордонного загону в охороні (обороні) державного кордону або веденні бойових дій» цього журналу внесені записи про видання бойових розпоряджень Коменданта ПКШР 24 наказ № 601-(гриф) від 30.09.2022, наказ № 668-(гриф) від 21.10.2022, наказ № 690- (гриф) від 26.10.2022, наказ № 699-(гриф) від 28.10.2022. До розділу ІІ «Облік ведення бойових дій» цього журналу внесені записи про участь 2 відділу прикордонної служби у бойових діях з відбиття збройної агресії рф в період жовтня-грудня 2022 року.

Згідно із довідкою НОМЕР_2 прикордонного загону від 20 липня 2023 року № 14/5293-23-Вих відповідно до вимог Інструкції з ведення Історичного формуляру, Історичної довідки та Журналу бойових дій, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 06.10.2020 № 363, в розділі І Журналу службово-бойових дій 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_2 прикордонного загону від 24 вересня 2022 року № 53-ДСК обліковувались бойові розпорядження коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_7 прикордонного загону з 26 вересня 2023 року. До розділу 2 Журналу за період з вересня 2022 року по січень 2023 року вносились загальні дані обстановки вздовж українсько-білоруського кордону в межах ІНФОРМАЦІЯ_6 на ділянці відповідальності НОМЕР_5 прикордонного загону.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини Рішення від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, посилаючись на своє ж Рішення від 6 липня 1999 року № 8-рп/99, зауважив, що «служба в міліції, державній пожежній охороні передбачає ряд специфічних вимог, які дістали своє відображення у законодавстві. Норми, що регулюють суспільні відносини у цих сферах, враховують екстремальні умови праці, пов`язані з постійним ризиком для життя і здоров`я, жорсткі вимоги до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Частина п`ята статті 17 Конституції України покладає на державу обов`язки щодо соціального захисту не тільки таких громадян, а й членів їхніх сімей. Конституційний Суд України вважає, що ці положення поширюються і на службу в Збройних Силах України, Військово-Морських Силах України, в органах Служби безпеки України, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо».

Відповідно до абзацу першого пункту 1 статті 9 Закону України від 20.11.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з пунктами другим-третім статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (абзаци перший, другий пункту 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/202 «Про введення воєнного стану в Україні» (далі - Указ № 64/202), затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Пунктами 2 та 4 Указу № 64/202 визначено військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_7 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави. Кабінету Міністрів України невідкладно: 1) ввести в дію план запровадження та забезпечення заходів правового режиму воєнного стану в Україні; 2) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

У подальшому, Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/2023, від 05.02.2024 № 49/2024, від 06.05.2024 № 271/2024, від 23.07.2024 № 469/2024, від 28.10.2024 № 740/2024, від 14.01.2025 № 26/2025, від 15.04.2025 № 235/2025 продовжено строк дії воєнного стану в Україні.

Відповідно до статті 1 Закону України від 12.05.2015 № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» (далі Закон № 389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 16 Закону № 389-VIII передбачено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

Згідно із положеннями статті 1 Закону України від 03.04.2003 № 661-IV «Про Державну прикордонну службу України» (далі Закон № 661-IV) на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 661-IV основними функціями Державної прикордонної служби України зокрема є:

охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму;

охорона суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні та контроль за реалізацією прав і виконанням зобов`язань у цій зоні інших держав, українських та іноземних юридичних і фізичних осіб, міжнародних організацій;

ведення розвідувальної, інформаційно-аналітичної та оперативно-розшукової діяльності в інтересах забезпечення захисту державного кордону України згідно із законами України «Про розвідувальні органи України» та «Про оперативно-розшукову діяльність»;

участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом, а також припинення діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), організованих груп та злочинних організацій, що порушили порядок перетинання державного кордону України;

координація діяльності військових формувань та відповідних правоохоронних органів, пов`язаної із захистом державного кордону України та пропуску до тимчасово окупованої території і з неї, а також діяльності державних органів, що здійснюють різні види контролю при перетинанні державного кордону України та пропуску до тимчасово окупованої території і з неї або беруть участь у забезпеченні режиму державного кордону, прикордонного режиму і режиму в пунктах пропуску через державний кордон України та в контрольних пунктах в`їзду - виїзду.

Виконання зазначених у частині першій цієї статті функцій є оперативно-службовою діяльністю Державної прикордонної служби України (частина друга статті 2 Закону № 661-IV).

Частиною першою статті 6 Закону № 661-IV визначено, що Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення і має таку загальну структуру: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону; територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону; Морська охорона, яка складається із загонів морської охорони; органи охорони державного кордону - прикордонні загони, окремі контрольно-пропускні пункти, авіаційні частини; розвідувальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно із пунктами 3, 4 статті 19 Закону № 661-IV на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються: участь у взаємодії із Збройними Силами України та іншими військовими формуваннями у відбитті вторгнення або нападу на територію України збройних сил іншої держави або групи держав; участь у виконанні заходів територіальної оборони, а також заходів, спрямованих на додержання правового режиму воєнного і надзвичайного стану.

Отже, за вище наведеного правового регулювання, відповідач входить до структури Державної прикордонної служби України, а тому починаючи з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та на час розгляду даної адміністративної справи здійснює передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Відповідно до статті 1 Закону України від 06.12.1991 № 1932-XII «Про оборону України» (далі Закон № 1932-ХІІ) військове формування - створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій;

район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

Частиною першою статті 12 Закону № 1932-XII визначено, що участь в обороні держави разом із Збройними Силами України беруть у межах своїх повноважень інші військові формування, утворені відповідно до законів України, Державна спеціальна служба транспорту, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також відповідні правоохоронні органи.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 168.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 Постанови № 168 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2022 року № 1146 «Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168», яка застосовувалася у період з 01 вересня 2022 року по 20 січня 2023 року) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення (абзац другий).

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (абзац третій).

Згідно із пунктом 2-1 Постанови № 168 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року № 793 «Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168», яка застосовувалася у період з 24 лютого 2022 року по 20 січня 2023 року) установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

На виконання Указу № 64/2022 та пункту 2-1 Постанови № 168, з метою врегулювання порядку і умов здійснення виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди під час дії воєнного стану, 30 липня 2022 року Адміністрацією Державної прикордонної служби України прийнято наказ № 392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» (далі - Наказ № 392-АГ) (підлягав застосуванню з 01 серпня 2022 року до 01 грудня 2022 року).

Відповідно до пункту 1 Наказу № 392-АГ військовослужбовцям, крім випадків, передбачених цим наказом, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення (далі органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби.

Додаткова винагорода збільшується до 100 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Пунктом 2 Наказу № 392-АГ визначено, що заходами, передбаченими абзацом другим пункту 1 цього наказу, визначається виконання у відповідні дні військовослужбовцем:

1) бойових завдань із ведення руху опору на тимчасово окупованій території України;

2) бойових завдань з пошуку, виявлення і знешкодження диверсійнорозвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб), поєднаних з безпосереднім контактом з такими групами, формуваннями, особами;

3) бойових завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

4) польотів у районах безпосереднього ведення бойових дій або ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

5) бойових (спеціальних) завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником;

6) бойових завдань з відбиття збройного нападу (безпосереднього вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час вогневого ураження;

7) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби оборони або наступу, контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави;

8) бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовим розпорядженням, поєднане з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником.

Згідно із пунктом 4 Наказу № 392-АГ підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах:

1) бойового наказу (бойового розпорядження);

2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційновахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Пунктом 5 Наказу № 392-АГ визначено, що для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі.

Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця.

У довідках, передбачених цим пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 цього наказу.

Згідно із пунктом 11 Наказу № 392-АГ склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України.

Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.

Пунктом 12 Наказу № 392-АГ встановлено, що виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби на підставі наказів вищих начальників (командирів).

До наказу про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру до 100 тисяч гривень на місяць, в обов`язковому порядку додаються узагальнені дані, отримані з документів, передбачених пунктами 4 6 цього наказу.

На заміну Наказу № 392-АГ Адміністрацією Державної прикордонної служби України прийнято наказ від 09 грудня 2022 року № 628/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» (далі - Наказ № 628-АГ) (підлягав застосуванню з 01 грудня 2022 року).

Відповідно до пункту 1 Наказу № 628-АГ військовослужбовцям, крім випадків, передбачених цим наказом, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення, органах забезпечення (далі органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби.

Додаткова винагорода збільшується до 100000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Пунктом 2 Наказу № 628-АГ передбачено, що до безпосередньої участі у бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення бойових дій:

1) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом Держприкордонслужби (підрозділом, в тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі штабу відповідного органу військового управління Збройних Сил України, угрупування військ (сил) або штабу технічної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил), та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

2) бойових (спеціальних) завдань із усебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які згідно з бойовим розпорядженням виконують завдання у складі органів військового управління, військової частини (підрозділів), угрупувань військ, інших складових сил оборони, та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

3) бойових (спеціальних) завдань з відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються, нанесення вогневого ураження на об`єкти, що охороняються (у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти), звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншої технікою, за умови безпосереднього вогневого контакту з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час збройного нападу (вогневого ураження);

4) бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;

5) бойових завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

6) польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями;

7) бойових (спеціальних) завдань екіпажами кораблів, катерів, суден забезпечення Держприкордонслужби в морських та річкових акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також при виконанні бойових завдань щодо пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів.

Згідно із пунктом 3 Наказу № 628-АГ документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах, є:

1) бойовий наказ (бойове розпорядження);

2) журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки, бойове донесення або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад чи копії або витяги з них;

3) рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або в заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені, та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях або заходах.

Відповідно до пункту 5 Наказу № 628-АГ виплата додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів Голови Держприкордонслужби, начальників (командирів) регіональних управлінь, органів охорони державного кордону, Морської охорони, навчальних закладів, науково-дослідних установ, органів забезпечення, підрозділів спеціального призначення Держприкордонслужби за місцем проходження військової служби, а їх начальникам (командирам) на підставі наказів начальників (командирів) вищого рівня.

Пунктом 7 Наказу № 628-АГ визначено, що для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 3 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі.

Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця.

У довідках, передбачених цим пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 3 цього наказу.

Згідно із пунктом 8 Наказу № 628-АГ склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України.

Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.

Верховний Суд у постанові від 21 грудня 2023 року у справі № 200/193/23 сформував висновок, що застосуванню для визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168, у спірний період підлягають накази Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 № 392-/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ.

Зі змісту наведених вище нормативно-правових актів слідує, що умовами виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України в розмірі до 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць є:

- період дії воєнного стану;

- безпосередня участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії;

- безпосереднє перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів.

Якщо перша з цих умов не потребує доказування через свій правовий характер, то наявність інших умов має встановлюватися судом на підставі зібраних у справі доказів.

Щодо безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у спірному періоді, суд зазначає таке.

У розумінні частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У зв`язку з цим будь-які дані, на підставі яких суд може встановити факт безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій, є доказом такої участі військовослужбовця.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Постановою № 168 не визначені конкретні форми документів, якими має підтверджуватися безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Перелік таких документів визначений у пунктах 4, 5 Наказу № 392-АГ та пунктах 3, 7 Наказу № 628-АГ, а саме: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій; рапорт (донесення) про участь військовослужбовця у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань; довідка про безпосередню участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цих Наказів.

Посилання відповідача на не направлення йому військовою частиною, до якої був відряджений позивач, довідки за формою згідно з Додатком 2 до Наказу № 628 не може слугувати підставою для відмови в позові, оскільки недотримання органами Державної прикордонної служби України вимог в частині обміну інформацію про участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, не може мати негативні наслідки для такого військовослужбовця, а отже, й не може впливати на його особисті права, в тому числі на право отримання спірної додаткової винагороди.

Довідкою Військової частини НОМЕР_3 від 20 січня 2023 року № 4431 підтверджено, що ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області з 10 жовтня 2022 року по 31 жовтня 2022 року, з 01 листопада 2022 року по 27 листопада 2022 року, з 07 грудня 2022 року по 31 грудня 2022 року та з 01 січня 2023 року по 20 січня 2023 року. Підстава: бойовий наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16 вересня 2022 року № 165 гриф.

Вказана у довідці від 20 січня 2023 року № 4431 інформація також підтверджена листом НОМЕР_5 прикордонного загону від 02 березня 2023 року, надісланим у відповідь на адвокатський запит представника позивача.

Суду не надано доказів протиправності довідки від 20 січня 2023 року № 4431 та її скасування.

При цьому суд погоджується з твердженнями представника відповідача, що вказана довідка не відповідає формі згідно з Додатком 2 до Наказу № 628-АГ та не містить відомостей про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 3 цього Наказу.

У наданих на виконання вимог ухвали суду від 28 березня 2025 року поясненнях представник військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_5 прикордонного загону) підтверджує видачу позивачу довідки від 20 січня 2023 року № 4431. Проте зауважує, що бойові накази (розпорядження) НОМЕР_5 прикордонного загону видавалися стосовно 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_2 прикордонного загону (в цілому, без зазначення прізвищ військовослужбовців) та стосувалися прийняття під охорону та оборону певну ділянку державного кордону України в межах відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_8 . На підставі даних бойових наказів (розпоряджень) у 2 відділі прикордонної служби НОМЕР_2 прикордонного загону видавались власні бойові розпорядження (за підпорядкованістю), які до НОМЕР_5 прикордонного загону не надавалися. Інформація та документи, визначені підпунктами 1-8 пункту 2 Наказу № 392-АГ (підпунктами 1-7 пункту 2 Наказу № 628-АГ), які б підтверджували право позивача на отримання додаткової винагороди до 100000 грн, на адресу військової частини НОМЕР_3 з 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_2 прикордонного загону стосовно позивача не надходили.

Отже, оскільки позивач був відряджений до НОМЕР_5 прикордонного загону у період з 10 жовтня 2022 року по 20 січня 2023 року, то начальником НОМЕР_5 прикордонного загону йому було видано довідку від 20 січня 2023 року № 4431 про безпосередню участь в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії. Разом з тим, оскільки підтверджуючі документи до НОМЕР_5 прикордонного загону не надані, в довідці дана інформація відсутня. Тобто дана довідка інформує про період перебування позивача в зоні бойових дій та можливість виконання ним бойових завдань згідно пункту 2 Наказу № 628-АГ. Видана позивачу довідка не є довідкою про підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах, які складаються з метою визначення права військовослужбовця на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168. Зі змісту наведеної довідки слідує, що її видано на підставі бойового розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 № 165 гриф, за яким позивача направлено у службове відрядження в оперативне підпорядкування до НОМЕР_5 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_3 ).

Підсумовуючи наведені вище обставини суд погоджується з твердженнями відповідача, що довідка від 20 січня 2023 року № 4431 за своїм змістом не є довідкою, виданою відповідно до пункту 7 Наказу № 628-АГ, відповідно не є беззаперечним доказом наявності у позивача підстав для отримання збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди відповідно до Постанови № 168.

Більш того суд зауважує, що довідка від 20 січня 2023 року № 4431 містить період січня 2023 року, при тому, що райони ведення воєнних (бойових) дій визначається щомісячно наказом Головнокомандувача Збройних Сил України.

Відповідно до наказів Головнокомандувача Збройних Сил України від 01 листопада 2022 року № 282 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій», від 02 грудня 2022 року № 311 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій», від 02 січня 2023 року № 1 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» Чернігівська область в період з 01 жовтня 2022 року по 31 жовтня 2022 року, з 01 листопада 2022 року по 30 листопада 2022 року та з 01 грудня 2022 року по 31 грудня 2022 року входила до переліку районів ведення воєнних (бойових) дій.

Однак з 01 січня 2023 року відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 02 лютого 2023 року № 26 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» Чернігівська область виключена з переліку районів ведення воєнних (бойових) дій.

Суд зауважує, що з вищенаведених положень статті 1 Закону № 1932-ХІІ слідує, що саме до повноважень Головнокомандувача Збройних Сил України належить визначення території України, на якій впродовж певного часу ведуться та/або можуть вестися воєнні (бойові) дії, - території ведення воєнних (бойових) дій.

Отже, судом встановлено, що зміст наказів Головнокомандувача Збройних Сил України «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» від 01 листопада 2022 року № 282, від 02 грудня 2022 року № 311 та від 02 січня 2023 року № 1 вказує на включення всієї території Чернігівської області до районів ведення воєнних (бойових) дій з 01 жовтня 2022 року до 31 грудня 2022 року включно.

Однак сам по собі факт віднесення Чернігівської області до районів ведення воєнних (бойових) дій в період жовтень-грудень 2022 року не свідчить про наявність у позивача права на отримання додаткової винагороди у її збільшеному розмірі.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 05 червня 2024 року у справі № 360/568/23.

Щодо наданих в матеріали справи рапортів начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 від 01 листопада 2022 року № 1474 та від 01 грудня 2022 року № 1884, які листами військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_5 прикордонного загону) від 08 листопада 2022 року № 22/4313-22-Вих та від 04 грудня 2022 року № 22/4933-22-Вих відповідно скеровані відповідачу, згідно з якими позивач в період з 11 по 31 жовтня 2022 року (20 днів) та з 01 по 30 листопада 2022 року (30 днів) брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, суд зауважує, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у визначених у пункті 4 Наказу № 392-АГ документах.

Тобто вказана у рапортах інформація має узгоджуватися та підтверджуватися інформацією з бойового наказу (бойового розпорядження) та журналу бойових дій.

З наданих на виконання вимог ухвали від 28 березня 2025 року пояснень НОМЕР_5 прикордонного загону судом встановлено, що підтверджуючі документи щодо прийняття позивачем безпосередньої участі (в сукупності) у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів до НОМЕР_5 прикордонного загону не надходили.

Вказані рапорти містять посилання на бойові розпорядження коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_7 прикордонного загону та журнал 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_2 прикордонного загону від 24 вересня 2022 року № 53-ДСК.

Згідно з витягом з журналу службово-бойових дій 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_2 прикордонного загону від 24 вересня 2022 року № 53-ДСК до розділу І «Застосування підрозділів прикордонного загону в охороні (обороні) державного кордону або веденні бойових дій» цього журналу внесені записи про видання бойових розпоряджень Коменданта ПКШР 24 наказ № 601-(гриф) від 30.09.2022, наказ № 668-(гриф) від 21.10.2022, наказ № 690- (гриф) від 26.10.2022, наказ № 699-(гриф) від 28.10.2022. До розділу ІІ «Облік ведення бойових дій» цього журналу внесені записи про участь 2 відділу прикордонної служби у бойових діях з відбиття збройної агресії рф в період жовтня-грудня 2022 року.

Проте вказані записи не містять інформації, що внесені до журналу бойові розпорядження стосувалися позивача та ним виконувались, а також про його безпосередню участь бойових діях з відбиття збройної агресії рф в період жовтня-грудня 2022 року.

За таких обставин суд погоджується з твердженнями відповідача, що сам по собі облік бойових розпоряджень в розділі 1 Журналу не створює обов`язку для відповідача щодо нарахування збільшеної додаткової винагороди, оскільки первісною умовою ведення Журналу службово-бойових дій є саме фіксація бойових дій або вогневого ураження. Таким чином, не достатньо лише факту обліку в Журналі службово-бойових дій бойових розпоряджень, необхідний взаємозв`язок між виконаними бойовими завданнями позивачем на підставі бойових розпоряджень, з подальшим їх фіксуванням в розділі 2 Журналу та, як наслідок, подання рапорту командиром підрозділу. Тільки в такому взаємозв`язку позивач набуде права на отримання збільшеної додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168.

Не є підтвердженням безпосередньої участі позивача у бойових діях та відповідних заходах бойові накази (розпорядження), оскільки сама по собі видача бойового наказу (розпорядження) не є безумовним доказом його виконання військовослужбовцем та його безпосередньої участі у бойових діях чи відповідних заходах. Крім того, виконання бойових розпоряджень та участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії не є тотожними поняттями.

Отже з первинних документів (на підставі яких і повинні бути сформовані рапорти або довідки) не можливо встановити виконання позивачем бойових дій (завдань), які визначені підпунктами 1-7 пункту 2 Наказу № 628 та які б давали право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 100000 грн, передбаченої Постановою № 168.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що надані в матеріали справи рапорти самі по собі без надання документів, що підтверджують участь позивача у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, не свідчать про таку участь позивача та не підтверджують його права на отримання додаткової винагороди у збільшеному розмірі відповідно до Постанови № 168.

Також суд зауважує про відсутність рапортів за грудень 2022 року та січень 2023 року.

Підсумовуючи все вище викладене, суд встановив, що до відповідача від НОМЕР_5 прикордонного загону не надходила інформації про участь позивача у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, тому у нього був відсутній обов`язок щодо нарахування та виплати позивачу збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди відповідно до Постанови № 168.

Доказів протилежного суду не надано.

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається лише на наявність довідки військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_5 прикордонного загону) від 20 січня 2023 року № 4431 та не наводить будь-яких фактів чи доказів виконання ним дій або завдань, які передбачені підпунктами 1-8 пункту 2 Наказу № 392 (підпунктами 1-7 пункту 2 Наказу № 628).

З метою усунення недоліків, що стали підставою для скасування судових рішень по даній справі та виконання вимог Верховного Суду, викладених у постанові від 13 березня 2025 року, судом ухвалою від 28 березня 2025 року витребувано від відповідача та НОМЕР_5 прикордонного загону відомості, які саме завдання і де (на якому напрямку) виконував ОСОБА_1 , якого, відповідно до бойового наказу, направлено у службове відрядження в оперативне підпорядкування НОМЕР_5 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_3 ) упродовж спірного періоду, із належним документальним підтвердження; в разі невиконання ОСОБА_1 бойових завдань чи інших завдань, які в розумінні пункту 1 Постанови № 168 дають підстави для виплати додаткової винагороди у (збільшеному) розмірі до 100000,00 грн, надати відомості із документальним підтвердженням, які завдання виконував ОСОБА_1 протягом періоду з 10 жовтня 2022 року по 20 січня 2023 року та/або де проходив службу позивач у період з 10 жовтня 2022 року по 20 січня 2023 року.

З наданих на виконання вимог ухвали суду письмових пояснень відповідача та НОМЕР_5 прикордонного загону, судом встановлено, що в період з 10 жовтня 2022 року по 20 січня 2023 року позивач у складі 2 відділу прикордонної служби ніс службу на визначеній ділянці державного кордону з Республікою Білорусь, виконував завдання з безпосередньої охорони та захисту визначеної ділянки державного кордону, які, як в мирний, так і в особливий період, відповідно до пункту 2 Положення про відділ прикордонної служби Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 15.04.2016 № 311, є основними завданнями відділу прикордонної служби.

Отже при розгляді даної адміністративної справи судом не встановлено виконання позивачем в період з 10 жовтня 2022 року по 20 січня 2023 року визначених у Наказах № 392-АГ та № 628-АГ завдань та його участі у заходах, які дають право на отримання збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди відповідно до Постанови № 168, тому суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно не нараховано та не виплачено позивачу таку додаткову винагороду.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та у їх задоволенні слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (далі Закон № 3674-VI).

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною першою статті 4 Закону № 3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону № 3674-VI за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Станом на 01 січня 2023 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 2684,00 грн. Тобто, за одну вимогу немайнового характеру фізична особа має сплатити судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Оскільки додаткова винагорода, передбачена пунктом 1 Постанови № 168, є складовою грошового забезпечення (заробітної плати), позивач звільнений від сплати судового збору за подання цієї позовної заяви.

Разом з цим, представником позивача до позовної заяви додано квитанцію про сплату судового збору від 20 квітня 2023 року № ТКТК-CC9P-7K7E-9M3H у розмірі 1073,60 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону № 3674-VI сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Отже, позивач має право звернутися до суду із клопотанням про повернення судового збору.

Керуючись статтями 9, 72, 77, 90, 94, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову адвоката Чекмана Микити Петровича в інтересах ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код за ЄДРПОУ НОМЕР_9 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Пляшкова