Справа № 520/8910/25
Суддя: Садова М.І.
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

03 червня 2025 року Справа № 520/8910/25

Cуддя Харківського окружного адміністративного суду Садова М.І., розглянувши адміністративний позов сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Ім.Ватутіна" до головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

у с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача у якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення: - від 06.11.2024 №1 на суму 32674,50 грн; - від 06.11.2024 №1 на суму 77166,25 грн; - від 06.11.2024 №1 на суму 1020,00 грн; - від 06.11.2024 №1 на суму 11193,00 грн.

Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду від 21.04.2025 позовну заяву по справі залишено без руху. Встановлено позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви - протягом десяти календарних днів з моменту отримання даної ухвали.

Для усунення недоліків встановлених в ухвалі суду від 21.04.2025 позивачу необхідно було надати до суду протягом десяти днів заяву про поновлення строку звернення до суду з належним обґрунтуванням поважності причин пропуску строку та доказів поважності таких причин.

05.05.2025 позивачем подана заява про те, що строк оскарження податкових рішень визначається Податковим кодексом, і позивач діяв у межах встановлених термінів. Оскарження наказу про перевірку від 02.08.2024 №3413-п, який оскаржувався СТОВ Ім. Ватутіна та знаходився на розгляді у суді, ускладнило своєчасне подання позову, але після апеляційного розгляду позивач звернувся до суду без зволікань. Причини пропуску строку є об`єктивними, непереборними та підтвердженими доказами.

Дослідивши позовну заяву, а також долучені до позовної заяви документи (разом з заявою), суддя дійшов висновку про те, що позивач не виконав вимоги ухвали суду від 21.04.2025.

Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 позовну заяву по справі залишено без руху. Встановлено позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви - протягом десяти календарних днів з моменту отримання даної ухвали.

Для усунення недоліків встановлених в ухвалі суду від 12.05.2025 позивачу необхідно було надати до суду протягом десяти днів заяву про поновлення строку звернення до суду з належним обґрунтуванням поважності причин пропуску строку та доказів поважності таких причин. Суд дійшов висновку про неповажність наведених позивачем підстав для поновлення строку звернення до суду, а саме оскарження наказу про перевірку від 02.08.2024 №3413-п, який оскаржувався СТОВ Ім. Ватутіна та перебування справи на розгляду у судах першої та апеляційної інстанцій, жодним чином не перешкоджало позивачу оспорюванню податкового повідомлення-рішення.

26.05.2025 позивачем подана заява про те, що СТОВ "ім. Ватутіна" оскаржує податкові повідомлення-рішення, сформовані на підставі акту перевірки від 08.10.2024. Суд визнав наказ про перевірку протиправним, що стало підставою для скасування податкових рішень. Позивач не міг раніше звернутися до суду, оскільки очікував остаточного рішення у справі № 520/23101/24. Позивач вважає, що справа № 500/2276/24 провадження № 11-282апп24, яка знаходиться у Великій Палаті Верховного Суду, судове засідання якої призначено на 08 травня 2025 року, безпосередньо вплине на результати розгляду позовної заяви СТОВ ім. Ватутіна по справі № 520/8910/25, а тому необхідно дочекатися рішення Великої Палати Верховного Суду, позивач просить суд врахувати ці обставини та відновити строк звернення. Обґрунтовуючи наведене заявник посилався на практику Верховного Суду та власне її тлумачення. Поважних причин пропуску строку фактично не навів.

Вважаю, що цей адміністративний позов необхідно повернути позивачу, виходячи з наступних мотивів.

Дослідивши наведені вище обставини, суд дійшов висновку про порушення позивачем строків звернення до суду з даним позовом, як встановлених нормами податкового законодавства (п.56.19 ст.56 ПК України), так і нормами процесуального законодавства (ст.122 КАС України).

Спеціальною нормою, яка встановлює порядок оскарження рішень контролюючих органів, є стаття 56 ПК України, зі змісту якої вбачається, що у платника податків є право розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання. Обрання платником податків в першу чергу адміністративного порядку оскарження рішення не виключає можливості надалі звернутися до суду з відповідним позовом, що визнається досудовим порядком вирішення спору.

Пунктом 56.18 ст.56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Відповідно до п.56.19 ст.56 ПК України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Зі змісту п.56.2, 56.3, 56.17 ст.56, п.57.3 ст.57 ПК України вбачається, що процедура адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення розпочинається з дня подання скарги до контролюючого органу вищого рівня, яка засвідчує безпосередню незгоду платника з визначеними йому грошовими зобов`язаннями, і закінчується настанням однієї з подій, передбачених пунктом 56.17 статті 56 ПК України.

Згідно з підпунктом 56.17.3 пункту 56.17 статті 56 ПК України процедура адміністративного оскарження закінчується днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Верховний Суд у постанові від 26 листопада 2020 року у справі № 500/2486/19 сформулював висновок, відповідно до якого норма пункту 56.18 статті 56 ПК України не визначає процесуального строку звернення до суду і, відповідно, не є спеціальною щодо норми пункту 56.19 статті 56 ПК України. Водночас норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Покликання позивача на ухвалу Верховного Суду від 03.04.2025 у справі № 500/2276/24, суд не бере до уваги, адже при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду у відповідності до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Отже, у цій справі процедура адміністративного оскарження закінчилася днем отримання позивачем рішення ДПС України за результатами розгляду скарги (підпункт 56.17.3 пункту 56.17 статті 56 ПК України).

Отже, відлік місячного строку звернення до суду з даним позовом розпочався з 06.11.2024 та закінчився 06.12.2024, тоді як до суду з даним позовом позивач звернувся лише 11.04.2025, тобто поза межами місячного строку звернення до суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.07.2023 у справі № 640/11466/21.

Інших обставин, які об`єктивно перешкоджали позивачу реалізувати своє право на звернення до суду у межах визначеного процесуального строку клопотання про поновлення процесуального строку звернення до суду не містить, з огляду на що наведені причини пропуску строку суд визнає неповажними для поновлення строку звернення до суду.

Враховуючи викладене суддя приходить висновку, що заява позивача про поновлення строку звернення до суду не містить об`єктивних причин, які не залежали від волевиявлення сторони позивача та судом таких не встановлено.

Згідно з рішенням ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до іншої практики ЄСПЛ (справи "Пелевін проти України", № 24402/02, рішення від 20 травня 2010 року, п. 27; "Наталія Михайленко проти України", № 49069/11, рішення від 30 травня 2013 року, п. 31) право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суддя зазначає, що незважаючи на повторне залишення позовної заяви без руху та надання позивачу можливості подати заяву про поновлення строку звернення до суду з наведенням об`єктивних причин неможливості звернення до суду у межах процесуального строку встановленого законом, позивач у поданій заяві не навів, а обставини, на які посилається позивач, не свідчать про існування об`єктивних перешкод у реалізації права на судовий захист в межах такого строку та такі визнані судом неповажними.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

З огляду на викладене вище, суд прийшов висновку про необхідність повернення адміністративного позову позивачу.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 165, 169, 186, 293-295 КАС України,

п о с т а н о в и в:

у клопотанні представника позивача про поновлення строку звернення до суду із адміністративним позовом відмовити.

Адміністративний позов сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Ім.Ватутіна" до головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Ухвала складена та підписана суддею 03.06.2025.

Суддя М. І. Садова