Справа № 712/5667/25
Суддя: Чапліна Н. М.
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/5667/25
Провадження № 2-а/712/170/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі головуючого судді Чапліної Н.М. за участі секретаря судового засідання Саса Л.О.,

представника позивача - адвоката Огороднього А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанов про адміністративне правопорушення і закриття справ про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся у Соснівський районний суд м. Черкаси з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просить скасувати постанови №174/М/2025 та 175/М/2025, винесені 13.01.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у справах про адміністративні правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та закрити справи про адміністративні правопорушення.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Чапліній Н.М.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 18.04.2024 засобами поштового зв`язку позивач отримав пакет документів, надісланих старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), який складався із копій документів виконавчих проваджень № 77792919 та № 77793003. У автоматизованій системі виконавчих проваджень за допомогою ідентифікаторів доступу, позивач ознайомився із постановами про притягнення до адміністративної відповідальності № 174/М/2025 та 175/М/2025, винесеними 13.01.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , згідно з якими на позивача накладено штрафи у сумі 19 550,00 грн та 24 888, 00 грн відповідно. Позивач вважає постанови протиправними та незаконними.

12 січня 2025 року позивача затримали на вулиці неподалік від будинку, де він мешкає, працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 . У подальшому, до місця події під`їхав автомобіль патрульної поліції. Документів із собою у позивача не було, він пропонував сходити за документами та винести їх, однак був затриманий та доставлений до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відносно позивача складали протокол затримання, копію якого йому не видали. Про час розгляду адміністративних матеріалів йому ніхто не повідомив.

Як вбачається з описової частини постанови № 175/М/2025 від 13.01.2025 на позивача накладено штраф за те, що 12.01.2025 о 15:15 год в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивач відмовився від проходження ВЛК, чим порушив вимоги абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-ХІІ зі змінами.

Однак, така інформація не відповідає дійсності, оскільки під час спілкування із співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_3 , жодна особа не намагалася видати позивачу направлення на ВЛК. Спілкування відбувалось виключно щодо наявності документів, що посвідчують особу та військово-облікового документа.

Права, передбачені ст. 63 Конституції України та права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП позивачу не роз`яснювались, протокол для ознайомлення не надавався, про дату та час розгляду справи позивача не повідомили, постанову не вручали та поштою не отримував.

У постанові № 174/М/2025 від 13.01.2025 зазначено, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП у зв`язку з відсутністю військово-облікового документу військовозобов`язаного та не пред`явлення його на вимогу уповноваженого працівника ІНФОРМАЦІЯ_3 , що є порушенням ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-ХІІ зі змінами та абз. 3 п.п.10-1 п. 1 Правил військового обліку, які є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що затверджений постановою КМ від 30.12.2022 № 1487.

Однак, така інформація не відповідає дійсності, оскільки 12.01.2025 відносно позивача протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складався. Крім того, він повідомляв, що військовий квиток знаходиться за місцем мешкання та пропонував його винести. Права позивачу не роз`яснювались, протокол на ознайомлення не надавався, про дату та час розгляду справи його не повідомляли. Постанову про притягнення до відповідальності не вручали та поштою не отримував.

У зв`язку з тим, що про постанови про притягнення до адміністративної відповідальності дізнався після ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень 18.04.2025, позивач просив поновити строк на оскарження постанов.

Ухвалою судді Соснівського районого суду м. Черкаси Чапліної Н.М. від 02.05.2025 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, з особливостями, встановленими параграфом 2 глави 11 КАС України. Зобов`язано відповідача надати суду завірені належним чином копії та оригінали для огляду судом: постанови №174/М/2025 від 13.01.2025 та постанови №175/М/2025 від 13.01.2025 та документів, на підставі яких прийняті вказані рішення. Відповідачу встановлений строк для подання відзиву на позов.

30.05.2025 до суду надійшов відзив представника відповідача, у якому представником відповідача зазначено, що 12.01.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 складені протоколи №174/М/2025 та №175/М/2025 про адміністративні правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, у яких зазначено, що розгляд справ відбудеться о 14 год 00 хв 13.01.2025 та 14 год 10 хв 13.01.2025 відповідно. Однак, позивач відмовився від підпису протоколів у присутності двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Зміст протоколів №174/М/2025 від 12.01.2025 та №175/М/2025 від 12.01.2025 був зачитаний позивачу. Тому доводи позивача про ненадання йому протоколу для ознайомлення є необґрунтованими, позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Факт відсутності при собі військово-облікового документа позивачем в день складення протоколу позивачем визнається, про що він зазначає в позовній заяві. Фактично доводи щодо відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення зводяться до того, що він бажав надати військово-обліковий документ, за умови надання йому можливості потрапити до місця проживання. Проте, ч. 6 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачає обов`язкову наявність військово-облікових документів саме при собі, а не в іншому місці, тому вказані вище доводи позивача є необґрунтованими.

Строк зберігання на сервері фото- та відеозаписів з портативних відеореєстраторів становить 30 днів з дати завантаження відповідної інформації у відповідності до п. 2 розділу IV. Зберігання, використання та видача фото- і відеозаписів Інструкції із застосування територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- та відеофіксації, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 06.08.2024 року № 532. У зв`язку із закінченням 30-денного терміну зберігання відеозапису надати його немає можливості.

Сам по собі факт не проходження ВЛК по теперішній час підтверджує ухилення від виконання обов`язку передбаченого абз. 4 ч. 1 ст. 22 ЗУ Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Таким чином, у діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а оскаржувана постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Позивач був обізнаний про дату та час розгляду справи, однак не з`явився на розгляд, лист із оскаржуваною постановою не отримав, хоча знав (мав знати) про її існування.

На підставі викладеного, представник позивача просив залишити позовну заяву без розгляду, а у випадку розгляду відмовити у задоволенні позовних вимог. Разом із відзивом відповідачем надані копії наказу № 1544 від 01.11.2022 про призначення начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , постанови № 174/М/2025 від 13.01.2025, квитанція Укрпошти № 000, протоколу № 174/М/2025 від 12.01.2025, постанови № 175/М/2025 від 13.01.2025, протокол та постанови № 175/М/2025 від 12.01.2025

У судовому засіданні представник позивача адвокат Огородній А.Б. підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, зазначив, що відповідач не надав жодних доказів вчинення позивачем адміністративних правопорушень, фото та відеофіксації перевірки документів позивача відповідачем не надано, позивач не був повідомлений належним чином за 3 доби до розгляду справи, що є порушенням його прав, підписи свідків, наявні у долучених протоколах, не можуть вважатись підтвердженням правопорушення, повідомлення позивача та роз`яснення його прав, оскільки у протоколах зазначені тільки їх прізвище та ініціали, відсутні адреси, засоби зв`язку, що унеможливлює можливість посилання на цих осіб як свідків правопорушення та відмови позивача від підписів у протоколі. Крім того, у постанові № 174/М/2025 не зазначено дату, час та місце вчинення правопорушення. При розгляді справ відповідачем порушені положення ч. 2 ст. 36 КУпАП щодо накладення 1 стягнення у випадку одночасного розгляду одним і тим же органом (посадовою особою) справ про адміністративні правопорушення, вчинені однією особою.

Представник позивача зазначив, що у позивача наявний військово-обліковий документ та просив долучити до матеріалів справи його копію.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, повідомлявся до дату та час розгляду справи належним чином.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до накладної № 098 Укрпошти кореспонденція від Другого ВДВС у м. Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) вручена ОСОБА_5 18.04.2025, що підтверджує твердження позивача щодо отримання документів виконавчого провадження 18.04.2025. Позивачем зазначено, що про постанови про притягнення до адміністративної відповідальності він дізнався після ознайомлення з ними у автоматизованій системі виконавчих проваджень. Оскільки відповідачем не надано доказів іншої дати вручення постанов про притягнення до адміністративної відповідальності позивачу, а позовна заява направлена до суду засобами поштового зв`язку 28.04.2025, тобто у межах десятиденного строку, строк на оскарження постанов позивачу підлягає поновленню. Перевіркою трекінгу відправлення за квитанцією Укрпошти № 000, долученою відповідачем, встановлено, що відправлення повернулось відправнику за закінченням терміну зберігання, отже відправлення позивачу не було вручене.

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення № 174/М/2025 від 13.01.2025, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 , 12.01.2025 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю військово-облікового документу військовозобов`язаного та не пред`явлення його на вимогу уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_3 , що є порушенням вимоги частини 6 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та абз. 3 п.п.10-1 п. 1 Правил військового обліку які є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який затверджений Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022.

У постанові зазначено, що права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП позивачеві повідомлено та роз`яснено. Пояснення не надавав. Клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв, підписувати протокол відмовився. Розгляд справи про адміністративне правопорушення призначений на 11 год 00 хв. 10.02.2025 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , кабінет № 302. Громадянин ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи у вказаний день не прибув. Клопотань про перенесення справи не надходило. У зв`язку з цим прийнято рішення розглядати справу без його участі.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 19550 грн.

Статтею 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації визначені у статті 22 Закон № 3543, відповідно до частини шостої якої у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Відповідно до абзацу 3 пункту 10-1 Правил військового обліку, які є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон.

Отже, за змістом частини шостої статті 22 Закону № 3543-XII відповідальність за частиною третьою статті 210-1 КУпАП настає як за відсутність при собі військово-облікового документа, так і при непред`явленні його за вимогою уповноваженого представника.

Таким чином, громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ у період проведення мобілізації та/або протягом дії воєнного стану, а його відсутність є порушенням законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що визначає склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

За правилами п. 2 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа, затвердженого 16.05.2024 № 559 (далі Порядок № 559) військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється): в електронній формі засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації); у паперовій формі на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 559.

Постановою про накладення адміністративного стягнення № 174/М/2025 від 13.01.2025, позивач притягнутий до адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю військово-облікового документу військовозобов`язаного та не пред`явленням його на вимогу уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У судовому засіданні представником позивача надано суду копію військового квитка серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 .

Відповідно до абз 2 ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

При цьому, вимоги, зазначені у частині шостій статті 22, щодо здійснення уповноваженими представниками територіального центру комплектування та соціальної підтримки фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, застосовуються з 17.07.2024 згідно із Законом України № 3633-IX від 11.04.2024. Тому, вказані вимоги підлягали застосуванню на час виникнення спірних правовідносин.

Всупереч цього, відповідач не надав доказів дотримання ним вказаних вимог абзацу другого частини шостої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не пред`явивши суду відповідні докази фото- і відеофіксації процесу перевірки документів позивача.

Відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП, положення ст. 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Відповідачем не надано доказів про неможливість отримати з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про військово-обліковий документ ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Позивачем заперечувалось повідомлення про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідачем же доказів такого повідомлення не надавалось.

Суд звертає увагу на те, що згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративному процесі у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Разом із тим, відповідачем доказів обставин, що викладені в постанові у справі про адміністративне правопорушення суду не надано, не надано й доказів належного повідомлення позивача про дату та час розгляду справи, роз`яснення його прав.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення № 175/М/2025 від 13.01.2025, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 , 12.01.2025 о 15-15 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження ВЛК.

Посилання на докази адміністративного правопорушення щодо відмови позивача від проходження ВЛК, видачу направлення на проходження ВЛК, відео та фотофіксацію правопорушення або інші докази вчинення адміністративного правопорушення у постанові № 175/М/2025 відсутні.

У постанові також зазначено, що права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП позивачеві повідомлено та роз`яснено. Пояснення не надавав. Клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв, підписувати протокол відмовився. Розгляд справи про адміністративне правопорушення призначено на 14 год 10 хв. 13.01.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 кабінет № 302. Громадянин ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи у вказаний день не прибув. Клопотань про перенесення справи не надходило. У зв`язку з цим прийнято рішення розглядати справу без його участі.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 24888 грн.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідач не надав доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові.

Відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Отже, проходження медичного огляду є обов`язком кожного військовозобов`язаного.

В період дії воєнного стану постанови ВЛК про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації дійсні протягом 1 року. Після закінчення даного строку військовозобов`язані підлягають повторному переогляду. Направлення на ВЛК може бути видане як з ініціативи начальника районного ТЦК та СП, так і за ініціативи самого військовозобов`язаного.

Відповідно до п. 3.1 глави 3 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України 14.08.2008 року № 402 медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП, начальників центрів рекрутингу Збройних Сил України, на підставі направлення за формою, наведеною у додатку 11 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, ВЛК при ТЦК та СП за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які мають договір із НСЗУ на пакет медичних послуг, включений до програми державних гарантій медичного обслуговування населення на відповідний рік щодо медичного огляду осіб, який організовується ТЦК та СП, лікарями, які входять до складу ВЛК при ТЦК та СП. При цьому особам віком до 45 років видається направлення з метою визначення їх придатності до служби у Десантно-штурмових військах, підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у морській піхоті.

Водночас, відповідачем не надано доказів письмової відмови позивача від проходження ВЛК, не надане зареєстроване направлення на ВЛК, вказана обставина відповідачем будь-якими доказами не спростована.

Крім того, позивачем зазначено про неповідомлення його про дату та час розгляду справи про адміністративного правопорушення, відповідачем же доказів на спростування такого твердження суду не надано..

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 не доведені склади адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 210-1 КУпАП, відповідно до постанови № 175/М/2025 та № 175/М/2025, оскільки доказів на підтвердження вчинення ним адміністративних правопорушень, відповідачем не надано.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України із відповідача слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 1 211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст. ст. 8-9, 72-77, 241, 242-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанов № 174/М/2025 та № 175/М/2025 від 13.05.2025 про накладення адміністративних стягнень.

Позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову № 174/М/2025 від 13 січня 2025 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Скасувати постанову № 175/М/2025 від 13 січня 2025 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнуваньз ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , юридична адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Повний текст рішення суду виготовлений 05.06.2025.

Суддя: Н.М. Чапліна