Справа № 320/49686/24
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2025 року м. Київ № 320/49686/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Приватного підприємства "Будпостач"

до Черкаської митниці ДМС України

про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

I. Зміст позовних вимог

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Приватне підприємство "Будпостач" з позовом до Черкаської митниці ДМС України, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Черкаської митниці віл 17.08.2024 №UA902080/2024/000120/1 про коригування митної вартості товарів.

II. Позиція позивача та заперечення відповідача

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що ним під час проходження процедури митного оформлення товарів було надано відповідачу документально підтверджені дані про ціну договору. Вказані документі не мали розбіжностей у числових значеннях, що підтверджують складові митної вартості товару, проте митницею протиправно було застосовано резервний метод визначення митної вартості товарів та необґрунтовано винесено рішення про коригування митної вартості товарів, яке підлягає скасуванню.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у спірних правовідносинах діяв згідно вимог чинного законодавства. Зауважив, що відповідачем була дотримана процедура визначення митної вартості за другорядними методами, а документи, подані позивачем до митного оформлення, не усували сумніви митниці у митній вартості імпортованих товарів, заявлених до митного оформлення.

III. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 07.11.2024 відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та проведення судового засідання.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з частиною 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання; якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає можливим розглянути та вирішити справу по суті за наявними у ній матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

8.06.2018 між позивачем (далі - покупець) та виробником товарів компанією НЕВЕІ JINGAO FIBERGLASS PRODUCTS CO., LTD (Китай) (далі - продавець) було укладено прямий контракт №1055, відповідно до якого продавець виробляє і продає, а покупець приймає і оплачує товари, зокрема, сітку з скловолокна. Найменування (перелік), кількість, ціна за одиницю і загальна вартість товару, умови та строки поставки, вказуються у проформах-інвойсах та інвойсах, які є невід`ємною частиною даного контракту. Сторони за цим Контрактом керуються правилами Інкотермс 2020. Строки та умови поставки вказуються в інвойсах.

24.02.2020 для організації перевезення товарів до України позивач уклав з ТОВ «Мерск Україна Лтд» (далі-експедитор) договір транспортного експедирування № UA00072711.

14.02.2022 для перевезення товарів до України позивач уклав з компанією Maersk A/S(Данія) (далі-перевізник) договір № UA00072649 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів.

06.03.2024 продавець надав позивачу прайс лист щодо ціни товарів на умовах поставки FOB порт TIANJIN (XINGANG) в Китаї правил Інкотермс 2020, а також проформу інвойс № JA20240306 для оплати товарів за ціною 1 860 480 доларів США, на умовах передоплати та на умовах поставки FOB порт TIANJIN (XINGANG) Китай правил Інкотермс 2020.

23.04.2024 продавець надав позивачу комерційну пропозицію щодо ціни товарів 78 101,76 доларів США та надав до вказаної ціни знижку в розмірі 6 480,00 доларів США, враховуючи обсяги відвантажень у 2023 році. В результаті ціна товарів склала 71 621,76 доларів.

25.04.2024 позивач на підставі контракту від 08.06.2018 №1055 перерахував продавцю платіжною інструкцією в іноземній валюті № 246 грошові кошти в розмірі 139 988,89 доларів США, як передоплату за товари.

22.05.2024 продавець надав позивачу комерційний інвойс № JA240522 для відвантаження товарів за ціною 71 621,76 доларів США на умовах поставки FOB порт TIANJIN (XINGANG) Китай правил Інкотермс 2020. В цей же день продавець виписав пакувальний аркуш до вказаного комерційного інвойсу.

28.05.2024 для вивезення товарів із Китаю до України митними органами Китаю була оформлена митна декларація № 00125788 за ціною 71 621,76 доларів США, що відповідає ціні з знижкою, зазначеній у комерційному інвойсі.

26.06.2024 на товари, що вказані в комерційному інвойсі, був виписаний сертифікат походження № C50009, згідно з яким країною походження товарів є Китай.

05.07.2024 продавець передав товари у п`яти контейнерах перевізнику для доставки у порт Гданськ у Польщі та одержав, як підтвердження передачі товарів, коносамент №238881029.

16.07.2024, враховуючи що товари були завантажені у п`яти контейнерах, для уникнення простою транспорту при митному оформленні в Україні, позивач на підставі комерційного інвойсу від 22.05.2024 №JA240522 виписав специфікації:

- Специфікація №1 на товари в трьох контейнерах №№ MSKU1 706430, SUDU8875564, MRKU6239660 за ціною 42 918,83 доларів США;

- Специфікація №3 на товари в двох контейнерах №№TEMU8542940, MRKU4209501 за ціною 28 702,93 долари США;

Загальна сума по специфікаціях складає 71 621,76 доларів США, що відповідає ціні, зазначеній в комерційному інвойсі.

У цей же день, 16.07.2024, позивач написав до відповідача листа про оплату товарів, у якому вказав, що товари зазначені в комерційному інвойсі від 22.05.2024 № JA240522 оплачені в повному обсязі платіжною інструкцією в іноземній валюті від 25.04.2024. Різниця у сумі інвойсу та платіжної інструкції буде використана для оплати інших замовлень.

23.07.2024 для оплати позивачем наданих транспортних та експедиційних послуг по перевезенню товарів у п`яти контейнерах експедитор ТОВ «Мерск Україна Лтд» виписав рахунок фактуру № на суму 605 069,64 грн., а перевізник компанія Maersk A/S (Данія) виписав інвойс № на суму 10 157,96 доларів США.

02.08.2024 для підтвердження витрат на транспортування товарів у п`яти контейнерах експедитор ТОВ «Мерск Україна Лтд» виписав позивачу довідку про транспортні витрати № 31, згідно з якою вартість послуг транспортування товарів за межами території України складають 605 069,64 грн., а також 8 657,96 доларів США.

Відповідно до залізничних накладних УМВС від 29.07.2024 №№ , , товари у двох контейнерах, що зазначені у специфікації №3 до комерційного інвойсу, з порту Гданськ у Польщі були доставлені до залізничної станції у м. Тернополі.

На підставі товарно-транспортних накладних CMR від 16.08.2024 №№2940 товари, зазначені у специфікації №3 до комерційного інвойсу, були доставлені до Черкаської митниці.

17.08.2024 для митного оформлення товарів у двох контейнерах, зазначених у специфікації №3 до комерційного інвойсу, позивач подав відповідачу митну декларацію № 24UA24US. У митній декларації позивач визначив митну вартість товарів за основним методом за ціною договору (контракту), а у графі № 22 декларації зазначив загальну суму за рахунком 28 702,93 доларів США.

Для підтвердження заявленої митної вартості митної декларації №24UA24U5 декларант додав передбачені ст. 53 МК України документи, які вказані у графі 44 митної декларації. Доказами надання документів є також відомості у картці відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні № UA902080/2024/000183, виписаної відповідачем, а саме:

- Контракт від 08.06.2018 № 1055 між позивачем та компанією HEBEI JINGAO FIBERGLASS PRODUCTS CO LTD (Китаї) з додатками;

- Прайс лист продавця від 06.03.2024 щодо ціни товарів на умовах поставки FOB порт TIANJIN (XINGANG) в Китаї правил Інкотермс 2020:

- Комерційний інвойс від 22.05.2024 № JA240522 для відвантаження товарів за ціною 71 621,76 доларів США, на умовах поставки умовах поставки FOB порт TIANJIN (XINGANG) Китай правил Інкотермс 2020;

- Специфікація № 3 на товари в двох контейнерах №№ TEMU8542940, MRKU4209501 за ціною 28 702,93 долари США;

- Платіжну інструкцію в іноземній валюті від 25.04.2024 № 246 про перерахування продавцю грошових коштів в розмірі 139 988,89 доларів США, як передоплату за товари;

- Сертифікат походження товару від 26.06.2024 № C50009 про країну походження товарів Китай;

- Митну декларацію Китаю від 28.05.2024 № 00125788 оформлену за ціною 71 621,76 доларів США;

- Договір транспортного експедирування від 24.02.2020 № UA00072711 між позивачем та ТОВ «Мерск Україна ЛТД»;

- Договір від 14.02.2022 № UA00072649 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів між позивачем і компанією Maersk A/S (Данія);

- Коносамент від 05.07.2024 № 238881029 про перевезення товарів водним транспортом;

- Рахунок-фактура експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» від 23.07.2024 № для оплати позивачем експедиторських послуг при транспортуванні товарів;

- Інвойс компанії перевізника Maersk A/S (Данія) від 23.07.2024 № для оплати позивачем послуг з транспортування товарів водним транспортом;

- Довідку експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 02.08.2024№31, згідно з якою вартість послуг транспортування товарів у п`яти контейнерах за межами території України складають 605 069,64 грн., а також 8 657,96 доларів США;

- Залізничні накладні УМВС від 29.07.2024 №№ , , про перевезення товарів залізничним транспортом з Польщі до м. Тернополя;

- Товарно-транспортні накладні CMR від 16.08.2024 № 2940, № 9501 згідно з якими товари були доставлені із залізничної станції у м. Тернополі до Черкаської митниці;

- Лист позивача від 16.07.2024 про оплату товарів;

- Виписку з бухгалтерської документації позивача - видаткові накладні про реалізацію ідентичних товарів в Україні;

- Відомості з мережі Інтернет щодо ціни ідентичних товарів на ринках у Китаї;

- Технічні дані про товари від 30.12.2023;

- Декларацію митної вартості.

17.08.2024 відповідач направив до декларанта електронне повідомлення № 1057439, у якому зобов`язав декларанта надати додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаній з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

17.08.2024 у відповідь на електронне повідомлення № 1057439 позивач повідомив відповідача, що всі наявні документи подані разом з митною декларацією.

Прайс лист продавця від 06.03.2024, а також специфікація № 3 до комерційного інвойсу були надані митному органу разом з митною декларацією, що підтверджується відомостями у картці відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні NєUA902080/2024/000183, виписаної відповідачем.

17.08.2024 Черкаська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA902080/2024/000120/1, у якому у графі 33 зазначила, що митну вартість імпортованих позивачем товарів визначена за ціною договору щодо подібних товарів на рівні1,07доларівСША/кг, джерело інформації митна № UA100320/2023/27433.декларація від02.09.2023.

17.08.2024 Черкаська митниця виписала картку відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні товарів №UA902080/2024/000183.

17.08.2024 з врахуванням визначеної відповідачем митної вартості позивач заявив товари за митною декларацією № 24UA26U3, по якій були надмірно сплачені митні платежі: мито на 34 782,64 грн., ПДВ на 76 521,81 грн., всього на 111 304,45 грн.

Незгода позивача із прийнятим рішенням зумовила його звернення до суду із даним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.

V. Норми права, які застосував суд

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, правовий статус органів доходів і зборів, митну територію та митний кордон України, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, митні режими та умови їх застосування, заборони та/або обмеження щодо ввезення в Україну, вивезення з України та переміщення через територію України транзитом окремих видів товарів, умови та порядок справляння митних платежів, митні пільги, визначаються Митним кодексом України (далі - МК України) та іншими законами України.

Згідно з п. п. 23 та 24 ч. 1 ст. 4 МК України, митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

За змістом ст. ст. 49, 50 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини 1 та 2 статті 51 МК України).

У силу норм ч. ч. 1 - 3 ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 58 МК України, визначено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (ч. 1 ст. 64 МК України).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

За змістом ч. ч. 1 - 3 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Так, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч. ч. 5, 6 ст. 53 МК України).

Згідно із ч. ч. 1- 3 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

У той же час, частиною 6 зазначеної статті передбачено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі (ч. 12 ст. 264 МК України).

VI. Оцінка суду

З наведеного слідує, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості, зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

Митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості та він досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів.

При цьому, лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені ст. 53 Митного кодексу України, заборонено.

У графі 33 спірного рішення відповідач, як підстави для витребування додаткових документів та коригування митної вартості, послався на те, що: «Митниці заявлено в графі 21 ДМВ до митної декларації - витрати на навантаження, вивантаження, обробку, як окрему складову митної вартості в сумі 3463, 18 дол. США.В рахунку від 23.07.2024 № зазначено числове значення витрат «terminalhandlingserviceinGdansk» 1102,82 дол. США та «Documentationfee - DestinationinGdansk» 55,14 дол. США, що є «обробкою» партії товарів в порту Гданськ. В рахунку від 23.07.2024 № відсутні відомості про числові значення витратна навантаження/вивантаження. Зважаючи на викладене, числове значення складової митної вартості «витрати на навантаження, вивантаження, обробку», відомості щодо якої заявлені в гр. 21 ДМВ не відповідають числовому значенню відомостей, які містяться в поданих документах, тим самим заявлені митниці відомості в графі 21 ДМВ та в митній декларації щодо складової митної вартості на навантаження,вивантаження, обробку» не підтверджені документально та не піддаються обчисленню».

З огляду на викладене, суд зазначає, що у довідці експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 02.08.2024№31 вказано вартість перевезення товарів у п`яти контейнерах, зокрема у доларах США:- Оформлення документації у Гданську, Польща - 55,14 доларів США;- Операційні послуги терміналу у Гданську, Польща - 1102,82 доларів США;- Залізничне перевезення Гданськ, Польща - пункт пропуску Пшемисль - Мостиська накордоні Польща/Україна, яка становить 7500,00 доларів США. Разом у доларах США за територією України - 8 657,96 доларів США.

Таким чином, вартість перевезення одного контейнера у доларах США за територією України складає 1.731,59 доларів США (8 657,96 : 5).

У митній декларації заявлені товари, що вказані у специфікація №3 у двох контейнерах №№TEMU8542940, MRKU4209501.

У вказаній довідці також вказано: разом у доларах США за територією України по кожному із контейнерів, зокрема:- контейнер № TEMI8542940 - 1 731,59 доларів США; контейнер № MRKU4209501 1 731,59 доларів США.

Тобто, разом у доларах США за територією України вартість транспортування товарів удвох контейнерах становить 3463,18 доларів США.

Отже, судом встановлено, що відомості у графі 21 МВ (декларації митної вартості) та у довідці про транспортні витрати, що обраховувалися у доларах США, є однаковими та складають 3463,18 доларів США.

При цьому декларант у графі 21 МВ до витрат на навантаження, вивантаження та обробку товару, що обраховані у доларах США, додав вартість залізничних перевезень.

Як зазначив позивач та не спростовано відповідачем, додавання до послуг вивантаження, навантаження та обробки товарів вартості залізничного перевезення, які обраховані в доларах США, викликані неможливістю внесення у декларацію митної вартості, що формується у митному органі автоматично, два рази послуг з перевезення товарів, а саме вартості перевезення водним транспортом у гривнях та вартості перевезення залізничним транспортом у доларах США.

Декларант у графі 20 ДМВ вказав витрати на перевезення у гривнях, тому записати витрати у доларах США на перевезення товарів залізничним транспортом не було можливості.

При цьому, вартість залізничного перевезення була додана до вартості витрат з вивантаження, завантаження та оформлення документів, які обраховані у доларах США.

У графі 33 спірного рішення відповідач, як підстави для витребування додаткових документів та коригування митної вартості, послався на те, що: «В рахунку від 23.07.2024 № відсутні відомості про числові значення витрат на навантаження вивантаження. В наданих до митного оформлення рахунку від 23.07.2024 № від імені Мерск Україна Лтд та рахунку від 23.07.2024 № від імені MAERSK A/S відсутні відомості про операції навантаження, вивантаження».

Суд вважає вказані доводи відповідача необґрунтованими з огляду на наступне.

У довідці експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 02.08.2024№31 вказано вартість перевезення товарів у п`яти контейнерах, зокрема у доларах США:Оформлення документації у Гданську, Польща - 55,14 доларів США;Операційні послуги терміналу у Гданську, Польща - 1102,82 доларів США;

В інвойсі компанії перевізника Maersk A/S (Данія) від 23.07.2024 № також вказані відомості: Операційні послуги терміналу у Гданську, Польща - 1102,82 доларів США.

Отже, у вартість операційних послуг терміналу у порту Гданська, Польща у розмірі 1102,82 доларів США було включено вартість вивантаження товарів у контейнерах із судна та завантаження на залізничний транспорт.

Враховуючи, що товари поставлялися на умова поставки FOB правил Інкотермс 2020, то вартість послуг по завантаженню товарів на судно в Китаї здійснювалося за рахунок продавця.

Крім того, у графі 33 спірного рішення відповідач, як підстави для витребування додаткових документів та коригування митної вартості, послався на те, що: «В рахунку від 23.07.2024 № від імені Мерск Україна ЛТД зазначено, що оплата за надані послуги здійснюється протягом 30 днів. В рахунку від 23.07.2024 № від імені MARSK A/S зазначено, що оплата за надані послуги здійснюється протягом 21 дня. Станом на 17.08.2024 митниці не надано відомості чи здійснено оплату згідно наданих рахунків. Відповідно ч. 2 статті 53 Митного Кодексу України якщо рахунок сплачено, встановлює обов`язок декларанта падати банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару».

Суд зауважує, що посилання відповідача на частину 2 ст. 53 МК України є протиправним, з огляду на те, що пункт 4 ч. 2 цієї статті стосується оплати саме товарів, а не транспортних послуг, а саме, « 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару».

Обставини ненадання відомостей про оплату транспортних послуг не свідчить про наявність підстав, визначених ч. 3 ст. 53 МК України, для витребування додаткових документів: тобто, що документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому, відповідач не навів докази про те, як обставини про ненадання відомостей про оплату послуг перевезення товарів свідчать про наявність сумнівів у правильності заявленої митної вартості.

Крім того, відповідачу були надані документи щодо перевезення товарів та вартості послуг перевезення, які не містять підстав для сумніву у відповідача щодо правильності заявленої митної вартості, а саме:

- Договір транспортного експедирування від 24.02.2020 № UA00072711 між позивачем та ТОВ «Мерск Україна Лтд»;

- Договір від 14.02.2022 №UA00072649 на перевезення зовнішньоторговельних вантажівміж позивачем і компанією Maersk A/S (Данія);

- Коносамент від 05.07.2024 № 238881029 про перевезення товарів водним транспортом:

- Рахунок-фактура експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» від 23.07.2024 № для сплати позивачем експедиторських послуг при транспортуванні товарів;

- Інвойс компанії перевізника Maersk A/S (Данія) від 23.07.2024 № для оплати позивачем послуг з транспортування товарів водним транспортом;

- Залізничні накладні УМВС від 29.07.2024 №№, , про перевезення товарів залізничним транспортом з Польщі до м. Тернополя;

- Товарно-транспортні накладні CMR від 16.08.2024 №№2940, 9501, згідно з якими товари були доставлені із залізничної станції у м. Тернополі до Черкаської митниці;

- Декларацію митної вартості;

- Довідку експедитора ТОВ «Мерек Україна Лтд» про транспортні витрати від 02.08.2024№31, згідно з якою вартість послуг транспортування товарів у п`яти контейнерах за межами території України складають 605 069,64 грн., а також 8 657,96 доларів США.

Суд зауважує, що відповідач не зазначив жодних сумнівів щодо розміру вартості послуг за перевезення товарів у розмірі 605 069,64 грн., а також 8 657,96 доларів США, зокрема, що вартість таких послуг є недійсною, неправдивою чи заниженою.

У графі 33 спірного рішення відповідач, як підстави для витребування додаткових документів та коригування митної вартості, послався також на те, що: «До митного оформлення надано експортну декларацію країни відправлення від 28.05.2024 № 00125788 без перекладу, в зв`язку з чим відомості, зазначені в них, не можливо ідентифікувати з задекларованими відомостями».

Так, експортна декларація країни відправлення не входять до переліку документів, визначеного ч. 2 ст. 53 МК України, які підтверджують митну вартість товарів.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, зазначеною у постанові від 04.11.2020 у справі № 815/648/17, частиною 2 ст. 53 МК України встановлений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Декларація країни відправлення не є документом, що підлягає обов`язковому поданню при митному оформленні товарів.

Згідно з відомостями у графі 33 рішення про коригування митної вартості відповідач визначив митну вартість імпортованих позивачем за ціною договору щодо подібних товарів на рівні 1,07 доларів США/кг, джерело інформації митна декларація від 02.09.2023 №UA100320/2023/27433.

Проте, відповідно до пунктів 2, 4 частини 2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за № 883/21195, визначено, що в разі здійснення коригування митної вартості у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки комерційних умов тощо.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, зазначеною у постанові від 07.12.2023 у справі № 380/23618/21, пунктом4 частини другої статті 55 Митного кодексу України врегульовано, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Суд враховує також правову позицію Верховного Суду, зазначену у постанові від 19.06.2018 у справі №316/6346/16, згідно якої, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Судом встановлено, що згідно з комерційним інвойсом від 22.05.2024 № JA240522 ціна товарів становить 71 621,76 доларів США на умовах поставки FOB порт TIANJIN (XINGANG) Китай правил Інкотермс 2020, що свідчить про те, що підприємство самостійно організовувало доставку товару з порту TIANJIN (XINGANG) в Китаї до України, що вплинуло на ціну товару, оскільки вартість транспортування не включена у ціну, що імпортовані в Україну.

Відповідач у спірному рішенні не навів обґрунтування числового значення визначеної митної вартості товарів та фактів, які вплинули на таке коригування, чим не виконав вимоги ст.55 МК України. Крім цього, не вказав у спірному рішенні пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних товарів, умов поставки, комерційних умов чим не виконав вимоги Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів. Також, не навів порівняння характеристик товарів, не вказав обґрунтованого математичного розрахунку ціни товару за одиницю (із зазначенням конкретних складових цього розрахунку), тощо.

Таким чином, зазначення у графі 33 оскаржуваного рішення лише дати та номера митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті положень ч.2 ст.55 МК України.

З огляду на встановлені під час розгляду справи обставини, суд вважає, що рішення Черкаської митниці від 17.08.2024 № UA902080/2024/000120/1 про коригування митної вартості товарів є протиправним та підлягає скасуванню.

VІI. Висновок суду

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

VIІI. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до квитанції позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору на суму 3028,00 грн., підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Черкаської митниці ДМС України.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Черкаської митниці від 17.08.2024 № UA902080/2024/000120/1 про коригування митної вартості товарів.

Стягнути на користь Приватного підприємства «Будпостач» (, місцезнаходження: 02099, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 9-Е, кімната 314) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень, 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Черкаської митниці (, місцезнаходження: 18007, м. Черкаси, вул. Остафія Дашковича, 76).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Леонтович А.М.