Справа № 420/6588/25
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2025-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6588/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Бойко О.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання привести електронну пенсійну справу у відповідність, зобов`язання здійснити з 01.01.2025 перерахунок пенсії у зв`язку з втратою годувальника без обмеження максимальним розміром, вирішив адміністративний позов задовольнити .

І. Суть спору

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив суд:

(1).Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_2 в сумі 50% від щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням довідки Одеського апеляційного суду від 10.03.2020 № 06-21/294/2020.

(2).Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області привести електронну пенсійну справу ОСОБА_1 до відповідності з рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року (справа № 420/10580/20).

(3).Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.01.2025 перерахунок пенсії, поновити виплату пенсії та виплачувати пенсію ОСОБА_1 у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 з урахуванням довідки Одеського апеляційного суду від 10.03.2020 № 06-21/294/2020 в сумі 80 401 грн. 15 коп. без обмеження максимальним розміром відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року (справа № 420/10580/20) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція Позивача

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідач при прийнятті рішення щодо обмеження її пенсії максимальним розміром не звернув уваги, що ст.46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» не передбачає в своєму тексті Закон України «Про судоустрій та статус суддів», а тому не можу бути застосований до позивача, оскільки вона отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до довічного грошового утримання судді у відставці на підставі ст.ст. 36,37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», про що свідчить рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року у справі № 420/1058/20, а не як на підстави ст.ст. 27, 28, 29 вказаного Закону.

Крім того, позивач звернула увагу, що відповідач неправомірно, без її згоди, змінив правовий статус позивача: пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до довічного грошового утримання судді у відставці перераховано на пенсію по загальним обставинам відповідно до ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому, позивач не надавала відповідачу будь-яких заяв з проханням перевести її на інший вид пенсії згідно з ч.1 ст.10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, позивач вважає, що в її особисту пенсійну справу було здійснено навмисне втручання посадових осіб відповідача з метою підробки її особистих даних та даних її покійного чоловіка з метою позбавлення нарахованих і призначених раніше пенсійних виплат в сумі 80401 грн 15 коп., що є недопустимим і містить не тільки ознаки дисциплінарної провини, але й кримінального правопорушення.

(б) Позиція Відповідача

25.03.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просив відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування відзиву на позовну заяву представник зазначив, що умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника встановлені статтею 36 Закону №1058-IV, за змістом якої пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Питання, пов`язані з обчисленням розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника, унормовані статтями 25, 27, 28, 40 Закону №1058-IV. При цьому, базовою величиною для визначення розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника на підставі правових норм Закону №1058-IV є саме розмір пенсії за віком померлого годувальника, а не щомісячне довічне грошове утримання, яке не є видом пенсії у розумінні норм чинного національного законодавства (відповідно до ст. 142 вказаного Закону України "Про судоустрій і статус суддів", право на призначення довічного грошового утримання має лише суддя у відставці).

У зв`язку з набранням законної сили Постанови Кабінету Міністрів України «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» та з метою виконання вимог статті 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», Головним управлінням проведено перевірку особових рахунків пенсіонерів, розмір пенсії яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством).

За результатом проведеної перевірки, з 01.01.2025 пенсійну справу позивача приведено у відповідність, а саме: розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника розраховано з урахуванням визначеної у рішенні суду № 420/10580/20 довідки № 03-21/294/2020 від 10.03.2020 із застосуванням обмеження максимальним розміром, визначеним ч. 3 ст. 27 Закону № 1058 на рівні 23610,00 грн. Оскільки дія постанови КМУ №1 від 03.01.2025 розповсюджується на пенсії призначені відповідно до Закону України «Про державну службу», обмеження пенсії позивача максимальним розміром вважаємо правомірним.

ІІІ. Процедура та рух справи

10.03.2025 ухвалою Одеський окружний адміністративний суд, прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

ІV. Обставини справи, встановлені судом та докази на їх підтвердження

З 26.07.2020 позивачу призначено пенсію у зв`язку з втратою годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсію було обчислено при страховому стажі годувальника 37 років 3 місяці (враховано по 31.10.2018) та середньомісячному заробітку 26977,97 грн, визначеному за періоди роботи з 01.07.2000 по 31.10.2018 (індивідуальний коефіцієнт 5,01645. Розмір пенсії становив 5041,77 грн (50% розміру пенсії за віком померлого годувальника 10083,53 грн, де: 10049,29 грн розмір пенсії за віком; 34,24 грн доплата за 2 роки понаднормового стажу).

Не погоджуючись із обчислення призначеної пенсії по втраті годувальника, позивач звернулась до суду та рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.11.2020 у справі № 420/10580/20 визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 14.09.2020 року № 8230-8064/Г-02/8-1500/20 у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_2 в сумі 50 % від щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням довідки Одеського апеляційного суду від 10.03.2020 року № 06-21/294/2020; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 26.07.2020 року перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50 % від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 з урахуванням довідки Одеського апеляційного суду від 10.03.2020 року № 06-21/294/2020.

На виконання вказаного рішення позивачу з 26.07.2020 було призначено пенсію у зв`язку з втратою годувальника із розрахунку 50% суми щомісячного грошового утримання судді у відставці, розрахованого у відсотковому значенні за вислугу років на посадах судді 29 років, суддівської винагороди 236 475 грн. 00 коп., яка була зазначена у довідці Одеського апеляційного суду від 10.03.2020 № 03-21/294/2020. Розмір пенсії позивача становив 80 401 грн. 15 коп.

Відповідно до рішення відповідача № 70 від 14.01.2025 визначено пенсію позивачу з 01.01.2025 у розмірі 23 610,00 грн. Крім того, у графі «умови призначення» вказаного рішення визначено: ЗУ «Про прокуратуру».

Не погоджуючись із зменшення розміру пенсії по втраті годувальника, позивач звернулась до відповідача, який листом від 19.02.2025 № 4290-3065/Г-02/8-1500/25 повідомив, що пенсійну справу приведено у відповідність, а саме: розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника розраховано з урахуванням визначеної у рішенні довідки від 10.03.2020 із застосуванням обмеження максимальним розміром, визначеним ч.3 ст.27 Закону на рівні 23 610,00 грн.

V. Джерела права та висновки суду

Згідно з статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Частиною другою статті 64 Конституції України встановлено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Відповідно до статті 3 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України Про правовий режим воєнного стану.

Отже, у період дії в Україні воєнного стану, введеного Указом №64/2022, не обмежується конституційне право громадян на соціальний захист, передбачене статтею 46 Конституції України.

Відповідно до ч.1 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно з п.1 ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з ч.1 ст.37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.38 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно. Зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім`ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії.

Так, як вже встановлено судом, позивачу з 26.07.2020 призначено пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із розрахунку 50% суми щомісячного грошового утримання судді у відставці, розрахованого у відсотковому значенні за вислугу років на посадах судді 29 років, суддівської винагороди 236 475 грн. 00 коп., яка була зазначена у довідці Одеського апеляційного суду від 10.03.2020 № 03-21/294/2020. Розмір пенсії позивача становив 80 401 грн. 15 коп.

Разом з тим, статтею 46 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік від 19.11.2024 №4059-ІХ установлено, що у 2025 році у період дії воєнного стану пенсії, призначені (перераховані) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року № 379/95-ВР "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України" (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України..

Відповідно до статті 46 Про Державний бюджет України на 2025 рік Кабінетом Міністрів України прийнято постанову Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану №1 від 03.01.2025 (надалі Постанова №1), яка набрала чинності 03 січня 2025 року та застосовується з 1 січня 2025 року.

Пунктом 1 Постанови №1 установлено, що у період воєнного стану у 2025 році пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до Митного кодексу України, Законів України Про державну службу, Про прокуратуру, Про статус народного депутата України, Про Національний банк України, Про Кабінет Міністрів України, Про дипломатичну службу, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про судову експертизу, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів, Про наукову і науково-технічну діяльність, Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 р. № 379/95-ВР Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення:

- до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,5;

- до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,4;

- до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,3;

- до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,2;

- до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,1.

Для осіб, пенсії яким призначено (перераховано) відповідно до актів законодавства, зазначених в абзаці першому цього пункту, та які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, і в яких розмір пенсії, обчисленої відповідно до частини першої статті 27, абзацу другого частини першої статті 28 і статті 29 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, коефіцієнти застосовуються до відповідних сум перевищення пенсії, призначеної (перерахованої) відповідно до актів законодавства, зазначених в абзаці першому цього пункту, понад суму пенсії, обчислену відповідно до частини першої статті 27, абзацу другого частини першої статті 28 і статті 29 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 2 Постанови №1 установлено, що у період воєнного стану у 2025 році коефіцієнти, визначені пунктом 1 цієї постанови, не застосовуються до пенсій (пенсійних виплат) осіб, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а також до пенсій в разі втрати годувальника, призначених членам сім`ї загиблих (померлих, зниклих безвісти) таких осіб.

З такого правового регулювання слідує, що у період воєнного стану у 2025 році пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до Митного кодексу України, Законів України Про державну службу, Про прокуратуру, Про статус народного депутата України, Про Національний банк України, Про Кабінет Міністрів України, Про дипломатичну службу, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про судову експертизу, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів, Про наукову і науково-технічну діяльність, Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 р. № 379/95-ВР Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням встановлених коефіцієнтів до відповідних сум перевищення пенсії. При цьому такі коефіцієнти не застосовуються до осіб, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а також до пенсій в разі втрати годувальника, призначених членам сім`ї загиблих (померлих, зниклих безвісти) таких осіб.

При цьому, суд встановив, що право позивача на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до ст.36, 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.11.2020 у справі № 420/10580/20, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2020.

Зокрема, у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2020 встановлено наступне: «За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що непрацездатна позивачка, будучи особою, яка перебувала на утриманні померлого судді у відставці і одержувала від нього допомогу, що була постійним та основним джерелом засобів до існування, має право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, передбачену №1058-IV в розмірі 50% щомісячного грошового утримання судді у відставці померлого годувальника».

Відповідно ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, суд вважає безпідставними доводи відповідача, що пенсія позивачу виплачується на умовах відповідно до Закону України «Про державну службу», а тому на неї розповсюджуються положення Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік та постанови Кабінету Міністрів України Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану №1 від 03.01.2025.

При цьому, суд зазначає, що ст. 46 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та п.1 постанови Кабінету Міністрів України Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану №1 від 03.01.2025 визначає чіткий перелік законодавчих актів, цей список є вичерпним та не включає в себе Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на підставі якого призначено пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Також суд встановив, що у листі від 19.02.2025 № 4290-3065/Г-02/8-1500/25 відповідач повідомив, що розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника розраховано з урахуванням визначеної у рішенні довідки від 10.03.2020 із застосуванням обмеження максимальним розміром, визначеним ч. 3 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на рівні 23610,00 грн.

При цьому, відповідно до ч.3 ст. 27 наголошеного Закону визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Розділом X Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (далі Закон №1402-VIII) визначено статус судді у відставці.

Згідно з ч.1 ст. 142 Закону №1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

За змістом ч.5 ст. 142 Закону №1402-VIII пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Таким чином, щомісячне довічне грошове утримання за своєю суттю є регулярною грошовою виплатою у зв`язку із звільненням судді у відставку, яка виплачується територіальними органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Слід зазначити, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання зберігається за суддею у відставці і після досягнення пенсійного віку, встановленого Закону №1058-IV.

Водночас, пенсія також є регулярною щомісячною грошовою виплатою, яка призначається у визначеному державою порядку як захід матеріального забезпечення у зв`язку з настанням певних обставин, зокрема, досягненням особою пенсійного віку, настанням інвалідності, смертю годувальника. Отже, пенсія за віком та щомісячне довічне грошове утримання судді мають однакову правову природу.

Судом встановлено, що у наголошеній вже справі № 420/10580/20 встановлено, що пенсія позивачу у зв`язку з втратою годувальника виплачується в сумі 50% від щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а не пенсії за віком померлого годувальника, визначеного ст.ст.26, 27, 28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, суд зазначає, що відповідач неправомірно застосував до пенсії позивача у зв`язку з втратою годувальника положення ЗУ «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та постанови Кабінету Міністрів України Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану №1 від 03.01.2025, оскільки їх дія на позивача не поширюється.

Крім того, застосування до призначених (перерахованих) пенсій (пенсійних виплат) певної категорії осіб, коефіцієнтів зменшення пенсії згідно статті 46 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік та пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року № 1 призводить до обмеження конституційного права такої категорії осіб на належний соціальний захист, що передбачений спеціальним законом.

Водночас Конституційний Суд України в пункті 4 мотивувальної частини рішення від 28 серпня 2020 року № 10-р/2020 зазначав, що предмет закону про Державний бюджет України чітко визначений у Конституції України, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов`язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України (абзац восьмий пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007). Крім того, виходячи з того, що предмет регулювання Бюджетного кодексу України (далі - Кодекс), так само, як і предмет регулювання законів України про Державний бюджет України на кожний рік, є спеціальним, що обумовлено положеннями пункту 1 частини другої статті 92 Основного Закону України, Конституційний Суд України в Рішенні від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 дійшов висновку, що Кодексом не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію або скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України (абзац восьмий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини). Ураховуючи викладене, Конституційний Суд України вкотре наголошує на тому, що скасування чи зміна законом про Державний бюджет України обсягу прав і гарантій та законодавчого регулювання, передбачених у спеціальних законах, суперечить статті 6, частині другій статті 19, статті 130 Конституції України.

Відтак, суд доходить висновку, що виплата позивачу пенсії з 01 січня 2025 року із застосування обмеження її максимальним розміром та із застосуванням коефіцієнтів зменшення пенсії, передбачених статтею 46 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік та пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року № 1, є протиправною.

Крім того, суд встановив, що відповідно до матеріалів пенсійної справи позивача рішенням № 70 від 27.07.2020 позивачу призначено пенсію в разі втрати годувальника, зазначивши в графі «умови призначення» ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, рішенням № 70 від 14.01.2025 позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2025, зазначивши в графі «умови призначення» ЗУ «Про прокуратуру», що не відповідає дійсності, виходячи із встановлених в рамках вказаної справи обставин.

Суд зазначає, що зміна правової підстави призначення пенсії без належного юридичного обґрунтування та без зміни обставин є неправомірною. Якщо пенсія була призначена на підставі спеціального закону і не було змін у статусі позивача або її права на пенсію, то така зміна є безпідставною.

З урахуванням зазначеного суд вважає за доцільне зобов`язати відповідача привести електронну пенсії справу позивача до відповідності з рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року.

Таким чином, з урахуванням висновків, яких дійшов суд у вказаного рішенні, суд вважає за необхідне також зобов`язати відповідача здійснити з 01.01.2025 перерахунок пенсії, поновити виплату та виплачувати пенсію позивачу у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 з урахуванням довідки Одеського апеляційного суду від 10.03.2020 № 06-21/294/2020 в сумі 80 401 грн. 15 коп., без обмеження максимальним розміром.

VI. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Керуючись ст. ст. 2, 139, 243-246 КАС України суд,

ВИРІШИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо перерахунку та зменшення пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з втратою годувальника із застосуванням до неї понижуючих коефіцієнтів, встановлених відповідно до п.1 постанови КМУ від 03.01.2025 № 1, згідно зі ст.46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та з обмеженням її максимальним розміром, починаючи з 01.01.2025.

3.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області привести електронну пенсійну справу ОСОБА_1 до відповідності з рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року у справі № 420/10580/20.

4.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.01.2025 перерахунок пенсії, поновити виплату та виплачувати пенсію ОСОБА_1 у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 з урахуванням довідки Одеського апеляційного суду від 10.03.2020 № 06-21/294/2020 в сумі 80 401 грн. 15 коп. без обмеження максимальним розміром.

5.Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять),20 грн.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, адреса: вул. Канатна, 83 м. Одеса, 65012; .

Суддя Оксана БОЙКО