Справа № 140/2616/25
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року ЛуцькСправа № 140/2616/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

при секретарі судового засідання Торгун С.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Нівчика А.М.,

представників відповідача Гаврилова А.Б., Карпюк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) та просить:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 27.12.2024 №, від 27.12.2024 №, від 27.12.2024 №, від 27.12.2024 №;

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 27.12.2024 №Ф-;

- визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 27.12.2024 №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.10.2012 ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа-підприємець. Свою підприємницьку діяльність здійснювала за основним видом діяльності: 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів.

Однак, 20.07.2022 ОСОБА_1 на підставі власного рішення підприємницьку діяльність припинила, про що свідчить відповідний запис в Єдиному державного реєстрі юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань (витяг є реєстру долучається).

Зазначає, що відповідно до наказу від 14.10.2024 №3541-п та повідомлення від 15.10.2024 №1062, виданих Головним управлінням ДПС у Волинській області, головним державним інспектором відділу планових та позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Волинській області Парфомюк Т.Д. проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності ФОП ОСОБА_1 . За результатами перевірки ГУ ДПС у Волинській області складено акт від 29.11.2024 №33268/03-20-24-07/ НОМЕР_1 .

Як слідує з акту перевірки, документальна невиїзна перевірки з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства була проведена за період з 01.01.2018 по 21.07.2022 та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 02.10.2012 по 21.07.2022, з урахуванням вимог пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України (далі ПК України).

Згідно із висновками акту перевірки на порушення пунктів 44.1, 44.3, 44.6 статті 44, пункту 177.2, підпунктів 177.4.3, 177.4.5 пункту 177.4 статті 177 ПК України ФОП ОСОБА_1 завищено валові витрати та занижено суму чистого доходу на загальну суму 616 200,00 грн, в тому числі: за 2018 рік на суму 513 700,00 грн та за 2019 рік на суму 102 500,00 грн.

Окрім того, перевіркою правильності визначення бази оподаткування та повноти нарахування військового збору з доходів, отриманих від провадження господарської діяльності встановлено порушення підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162, підпункту 163.1.1 пункту 163.1. статті 163, підпункту 164.1.3 пункту 164.1 статті 164, підпункт 1.3. пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України. Вказані висновки податкового органу побудовані на підставі перевірки даних, відображених у деклараціях про майновий стан та доходи, а саме: за 2018 рік декларація про майновий стан та доходи №12237 від 30.05.2019 (граничний строк подання якої був 11.09.2016); за 2019 рік декларація про майновий стан та доходи №16881 від 15.09.2020 (уточнююча).

На підставі вказаних висновків податковим органом винесено спірні податкові повідомлення-рішення (далі ППР): від 27.12.2024 № позивачу донараховано податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 110 916,00 грн, в тому числі: за 2018 рік 92466,00 грн та за 2019 рік 18 450,00 грн, а також застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 11091,60 грн; від 27.12.2024 № позивачу донараховано військовий збір на загальну суму 9243,00 грн, в тому числі: за 2018 рік 7705,50 грн та за 2019 рік 1537,50 грн, а також застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 924,30 грн.

Позивач не погоджується із винесеними ГУ ДПС у Волинській області ППР з огляду на наступне.

В обґрунтування своєї позиції зазначає, що перебіг 1095 денного строку протягом якого контролюючий орган мав право визначити позивачу суму грошових зобов`язань за 2018 рік розпочався 31.05.2019 та був зупинений 18.03.2020 (на підставі Закону України від 17.03.2020 №533-IX, яким установлено мораторій на проведення перевірок). Таким чином, в період з 31.05.2019 по 18.03.2020 минув 291 день (неповних 10 місяців).

На думку позивача перебіг строків, визначених ПК України для проведення документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктом 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України відновився з 27.05.2022 (на підставі Закону України від 12.05.2022 № 2260-IX) і продовжився на ту кількість днів, протягом яких контролюючий орган мав право визначити позивачу до початку дії мораторію.

Однак, документальна позапланова перевірка ФОП ОСОБА_1 була проведена на підставі наказу ГУ ДПС у Волинській області від 14.10.2024 №3541-п, тобто по спливу ще 871 дня (2 роки та неповних 5 місяців) від дня відновлення перебігу строку для проведення вказаної перевірки (27.05.2022).

Таким чином, у даному випадку податкові зобов`язання за 2018 рік, а саме: з податку на доходи фізичних осіб в сумі 92466,00 грн; по військовому зборі в сумі 7705,50 грн, а також нараховані на вказані суми штрафні санкції були визначені ФОП ОСОБА_1 через 1162 дні, тобто поза межами 1095 дня за днем фактичного подання податкової декларації, навіть з урахуванням зупинених строків протягом яких контролюючому органу згідно із законом було заборонено проводити перевірки платника податків.

Так само, поза межами 1095 днів за днем фактичного подання податкової декларації нараховані штрафні санкції за несвоєчасне подання податкової декларації про майновий стан та доходи за 2018 рік визначені податковим повідомленням-рішенням від 27.12.2025 № на суму 340 грн. Відтак, дане податкове повідомлення-рішення також є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо відсутності правових підстав для визначення позивачу грошових зобов`язань по декларації про майновий стан та доходи від 15.09.2020 № 16881 (уточнююча) за 2019 рік вказує, що як вбачається зі змісту розділів 2.1, 2.2 акту перевірки від 29.11.2024 33268/03-20-24-07/ НОМЕР_1 , зокрема колонки «тип декларації» у таблицях, які містяться на аркуші 10 вказаного акту перевірки, декларація про майновий стан та доходи №16881 від 15.09.2020 була подана позивачем за період діяльності з 01.01.2019 по 30.06.2019, тобто за період який фактично також знаходився поза межами 1095 від дня початку перебігу такого строку. Таким чином, у даному випадку податкові зобов`язання за 2019 рік, а саме: з податку на доходи фізичних осіб в сумі 18 450,00 грн та по військовому зборі в сумі 1537,50 грн, а також нараховані на вказані суми штрафні санкції також були визначені ФОП ОСОБА_1 поза межами 1095 дня (за днем подання уточнюючої податкової декларації).

Щодо вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 27.12.2024 № Ф- та рішення про застосування штрафних санкцій за несвоєчасне нарахування єдиного внеску від 27.12.2024 № , то позивач вважає, що оскільки висновки акту перевірки про заниження ФОП ОСОБА_1 чистого оподатковуваного доходу за 2018 2019 роки є безпідставними у зв`язку з визначенням зобов`язань поза межами 1095 днів, відтак нарахування контролюючим органом за вказаними порушеннями грошових зобов`язань з єдиного внеску та застосування штрафних санкцій за його донарахування є необґрунтованими та безпідставними, тому вимога про сплату боргу (недоїмки) від 27.12.2024 №Ф- в сумі 92 076,60 грн та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 27.12.2024 № в сумі 45 543,30 грн винесені податковим органом протиправно та підлягають скасуванню.

Крім того, позивач зауважила, що зі змісту податкового повідомлення рішення від 27.12.2024 № неможливо встановити які саме документи не були наданні платником податковому органу, відсутні посилання на запити податкового органу, якими відповідні документи у позивача витребовувалися, тому воно винесено протиправно та підлягає скасуванню.

Враховуючи вищезазначені обставини просила позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 прийнято справу до провадження та вирішено її розгляд проводити за правилами загального позовного провадження (а.с.35).

У відзиві на позовну заяву від 27.03.2025 представник відповідача проти позову заперечив та просив у його задоволенні відмовити повністю (а.с.40-54).

В обґрунтування своєї позиції представник відповідача зазначив, що на підставі п.п.75.1. ст.75, п.78.1.7 п.78.1 ст.78, п.79.1 ст.79 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI, відповідно до наказу від 14.10.2024 року № 3541-п та повідомлення від 15.10.2024 року № 1062, виданого ГУ ДПС у Волинській області, контролюючим органом була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період 01.01.2018 по 21.07.2022 та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 02.10.2012 по 21.07.2022 з врахуванням вимог п.102.1. ст.102 ПКУ. Лист щодо проведення контролюючим органом перевірки та надання протягом 15-ти робочих оригіналів документів, які будуть використані в ході проведення перевірки був надісланий для ФОП ОСОБА_1 16.05.2024, та отриманий нею 28.05.2024.

Вказує, що ФОП ОСОБА_1 як суб`єкт підприємницької діяльності перебуває на податковому обліку в Луцькій ДПІ з 03.10.2012. Основним видом діяльності платника (КВЕД) є: Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів.

В ході документальної позапланової невиїзної перевірки встановлено наступні порушення:

п. 44.1, п. 44.3 ст. 44, п.164.1 ст.164, п.177.2, пп. 177.4.1 пп. 177.4.4 пп.177.4.5 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями), внаслідок чого занижено податок з доходів фізичних осіб на загальну суму 110916,0 грн., в т.ч. 2018р. 92466,0 грн. та 2019р. 18450,0 грн.;

пп. 162.1.1 п. 162.1 ст.162, пп.163.1.1 п. 163.1 ст.163, пп. 164.1.3. п.164.1 ст.164, підпункт 1.3 пункт 161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено суму військового збору на загальну суму загальну суму 9243,0 грн. військового збору, в т.ч. 2018р. -7705,50 грн. та за 2019р. -1537,50 грн.;

п.2 ч.1 ст.7, ч.5 ст.8, ч.2,3 ст.9 розділу ІІІ Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI, внаслідок чого встановлено заниження єдиного внеску на загальну суму 91086,60 грн., в т.ч. 2018 на суму 68801,04 грн. та за 2019 на суму 22285,56грн.,

п.3 ч.1 ст.7, п.2,3,8 ст.9 розділу ІІІ ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI, внаслідок чого донараховано єдиний соціальний внесок за жовтень грудень 2016 в сумі 990,00 грн.;

п.п.49.18.2 п.49.18 ст.49, п.176.1 «в» ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, а саме: несвоєчасне подання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2018;

п.2 ч.4 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI., а саме несвоєчасне подання Звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та сум нарахованого єдиного внеску за 2020;

п.296.3 ст. 296. Податкового Кодексу України №2755 від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями), а саме: несвоєчасне подання декларацій за перший квартал 2020, 2020 , перший квартал 2021, третій квартал 2021, 2021.

Порушення п.9.6 підрозділу 8 Перехідних положень Податкового Кодексу України №2755 від 02.12.2010р. (зі змінами та доповненнями), а саме: несвоєчасне подання декларацій за квітень 2022р. та травень 2022р. та неподання декларації за липень 2022 р.

п.121.1 ст.121 Податкового Кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 (із змінами та доповненнями), а саме: незабезпечення надання для перевірки первинних документів за 2018р., 2019р., які підтверджують понесені валові витрати та отримані доходи.

Представник відповідача зауважив, що ОСОБА_1 не було використано свого права на адміністративне оскарження до податкового органу вищого рівня.

Щодо періоду та строків проведення перевірки вказує, що відповідно до абзацу першого пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 39-2, застосування вимог пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Документальна позапланової невиїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 була проведена за період 01.01.2018 по 21.07.2022 року згідно наказу від 14.10.2024 року № 3541-п. Перевірка проводилася з 18.11.2024 по 22.11.2024 року. Позивач з 07.01.2018 по 31.12.2018 року перебувала на загальній системі оподаткування та подавала декларації про майновий стан та доходи. Граничний термін подання податкової декларації про майновий стан та доходи за 2018 рік 11.09.2019.

Оскільки абзацом десятим пункту 52-2 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу XX «Перехідні положення» ПК України встановлено, що з 18.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу, тому позапланова документальна перевірка (крім єдиного внеску) проводиться за період, визначений контролюючим органом з урахуванням строків давності 1095 днів, що продовжуються в період їх зупинення з 18.03.2020 по 31.07.2023 (включно).

Таким чином, перевірка діяльності ФОП ОСОБА_1 проведена в межах 914 днів, а саме:

2019 рік 324 дні (з 11.02.2019 р. дата граничного терміну подання декларації);

2020 рік 76 днів (з 18.03.2020 року мораторій відповідно до пункту 52-2 підрозділу 10);

2021 рік не включається (мораторій відповідно до пункту 52- 2 підрозділу 10);

2022 рік не включається (мораторій відповідно до пункту 52- 2 підрозділу 10);

2023 рік 153 дні (з 01.08.2023 р. припинення мораторію);

2024 року 361 дні (Рішення повідомлення винесено 27.12.2024).

Перевіркою подання декларації про майновий стан та доходи за 2018 встановлено порушення п.п.49.18.2 п.49.18 ст.49, п.176.1 «в» ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, а саме: несвоєчасне подання декларації. Відповідно до вищевикладеного аргументи позивача щодо відсутності правових підстав для визначення позивачу грошових зобов`язань по деклараціях за 2018 та 2019 рік є невірними.

В ході проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 не було надано за 2018 - 2019 роки книгу обліку доходів та витрат, суми дебіторської та кредиторської заборгованості, вартості та кількості залишків ТМЦ, актів списань, актів виконаних робіт, тощо. Тобто перевіркою не можливо було визначити вартість ТМЦ або вартість виконаних робіт, що реалізовані або використані за 2018 - 2019 роки, внаслідок не надання для перевірки ФОП ОСОБА_1 первинних документів, які підтвердили суми витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходу.

Відповідно, перевіркою правильності визначення валових витрат ФОП ОСОБА_1 , встановлено їх завищення на загальну суму 616 200,00 грн., в т.ч. за 2018 на 513 700,00 грн., за 2019 на 102 500,00 грн.

Внаслідок порушень зазначених у п.2.3 Акту занижено суму чистого оподатковуваного доходу та відповідно базу оподаткування військовим збором за 2018 на 513 700,00 грн., за 2019 на 102 500,00 грн., чим порушено пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162, пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, пп. 164.1.3. п. 164.1 ст. 164, підпункт 1.3 пункт 161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, внаслідок чого ФОП ОСОБА_1 не нараховано та не сплачено до бюджету 9 243,0 грн. військового збору, в т.ч. за 2018 7 705,50 грн. та за 2019 -1 537,50 грн.

Крім того, представник відповідача зазначив, що платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Перевіркою дотримання встановленого порядку подання до контролюючих органів податкових декларацій платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця встановлено порушення п.296.3 ст.296 Податкового Кодексу України №2755 від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями), а саме: несвоєчасне подання декларацій за І квартал 2020, 2020, І квартал 2021, ІІІ квартал 2021, 2021. Порушення п.9.6 підрозділу 8 Перехідних положень Податкового Кодексу України №2755 від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями), а саме: несвоєчасне подання декларацій за квітень та травень 2022 та неподання декларації за липень 2022.

Щодо вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 27.12.2024 № Ф- та рішення про застосування штрафних санкцій за несвоєчасне нарахування єдиного внеску від 27.12.2024 № стверджує, що строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум заборгованості, штрафів та нарахованої суми пені по єдиному внеску не застосовується. Отже, можна зробити висновок, що позиція позивача щодо неправомірності вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 27.12.2024 №Ф- та рішення про застосування штрафних санкцій за несвоєчасне нарахування єдиного внеску від 27.12.2024 №, є протиправною, адже строк давності для нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені з єдиного внеску не застосовується. Розстрочення та відстрочення сум заборгованості із ЄСВ не передбачена, а також така заборгованість не підлягає списанню.

Щодо протиправності податкового повідомлення-рішення від 27.12.2024 № вказує, що воно містить наступні обов`язкові відомості, зокрема: підставу винесення ППР; посилання на статтю законодавчого акту, порушення якого встановлено; обґрунтовані підстави для визначення нарахування (незабезпечення зберігання частини первинних документів, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та податкових зобов`язань); період фінансово-господарської діяльності; нарахування штрафних санкцій (тощо) Вищезазначене податкове повідомлення рішення було винесено на підставі акту перевірки №33268/03-20-24-07/ НОМЕР_1 від 29.11.2024, даний акт було відправлено для ознайомлення ФОП ОСОБА_1 , факт одержання позивачем підтверджуємо рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 02.12.2024, отримання відбулося у місті Торчин 06.12.2024 особисто позивачем.

Згідно вищезазначеного після отримання ФОП ОСОБА_1 06.12.2024 Акту перевірки №33268/03-20-24-07/ НОМЕР_1 від 29.11.2024 вона набула право протягом 10 робочих днів надати на розгляд Комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок свої заперечення та матеріали, що спростовують її фінансову відповідальність. Проте таким своїм правом ФОП ОСОБА_1 не скористалася, тому посилання у позовній заяві на норму пункту 85.6. статті 85 ПК України, щодо не складення службовою особою контролюючого органу Акту відмови, щодо надання документів є безпідставним.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами, представник контролюючого органу просив у задоволенні позову відмовити.

31.03.2025 представником позивача на адресу суду було направлено відповідь на відзив у якій підтримано позицію, викладену у позовній заяві (а.с.55-60).

Додатково зазначив, що зі змісту вказаного податкового повідомлення-рішення неможливо встановити які саме документи не були наданні платником податковому органу, та згідно із якими запитами податкового органу відповідні документи у позивача витребовувалися.

Разом з тим, вказав, що у разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис. На думку позивача, позиція представника податкового органу, є абсурдною, оскільки залишається не зрозумілим яким чином право платника податків подати заперечення на акт перевірки, яким він може на власний розсуд або скористатися або не скористатися, звільняє податковий орган від імперативного обов`язку, визначеного нормами пункту 85.6. статті 85 ПК України, скласти відповідний акт, у разі коли під час проведення перевірки має місце відмова платника податків від надання документів. При цьому, звертаємо увагу суду, що представник відповідача не заперечує того факту, що акти, які б засвідчували відмову позивача від надання витребовуваних документів в ході проведення перевірки не складалися. Враховуючи вищевикладене вважає, що заявлені позивачем вимоги підлягають повному задоволенню.

Відповідач 01.04.2025 подав також заперечення на відповідь на відзив з яких слідує наступне (а.с.65-69).

У відповіді на відзив представник позивача зазначав, зокрема, що у поданій позовній заяві позивач не вказував про неправомірність вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 27.12.2024 № Ф- та рішення про застосування штрафних санкцій за несвоєчасне нарахування єдиного внеску від 27.12.2024 № з огляду на визначенням таких зобов`язань поза межами 1095 днів, та відповідні доводи представника відповідача щодо цього є помилковими. Відповідно, зазначаємо що Положеннями частини шістнадцятої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Щодо доводів позивача, що зі змісту вказаного податкового повідомлення-рішення від 27.12.2024 № неможливо встановити які саме документи не були наданні платником податковому органу, зазначає, що лист щодо проведення контролюючим органом перевірки та надання протягом 15-ти робочих оригіналів документів, які будуть використані в ході проведення перевірки був надісланий для ФОП ОСОБА_1 16.05.2024, та отриманий нею 28.05.2024, що не заперечується позивачем. У даному листі контролюючий орган чітко зазначив перелік документів, які необхідно надати платнику, та які будуть використані в ході проведення перевірки. Перелік документів включає в себе: книгу обліку доходів (доходів та витрат), договори (додатки до договорів), накладні для придбання та реалізацію товару, акти виконаних робіт (наданих послуг), банківські виписки, платіжні доручення, рахунки на оплата, чеки, касові ордери, інші первинні бухгалтерські документи, стан дебіторської та кредиторської заборгованості (по періодах), інформацію про складські приміщення, транспортні засоби, інформацію та документальне підтвердження транспортування товарів, документи, у разі залучення найманих осіб тощо.

Разом з тим, у повідомленні від 15.10.2024 №1062, який отримано позивачем 17.10.2024 також було зазначено про необхідність забезпечення надання усіх необхідних документів , що підтверджують дані податкових декларацій, зокрема звітність, первинні та інші документи, які використовувалися в бухгалтерському та податковому обліку та пов`язані з нарахуванням та сплатою податків та зборів, виконання вимог іншого законодавства , контроль за дотриманням якого покладено на органи податкової служби.

Разом з тим, після отримання ФОП ОСОБА_1 06.12.2024 Акту перевірки №33268/03-20-24-07/ НОМЕР_1 від 29.11.2024, вона набула право протягом 10 робочих днів надати на розгляд Комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок свої заперечення та матеріали, що спростовують її фінансову відповідальність. Проте таким своїм правом ФОП ОСОБА_1 не скористалася, тому посилання у позовній заяві на норму пункту 85.6. статті 85 ПК України, щодо не складення службовою особою контролюючого органу Акту відмови, щодо надання документів є безпідставним.

Щодо нескладання посадовою особою акту про відмову у наданні документів вказує, що для застосування вищезазначеної норми законодавства необхідне встановлення факту відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу. Згідно усіх обставин, варто зауважити, що відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу не було.

У зв`язку з наведеними обставинами просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Разом з тим, у поданих 23.04.2024 додаткових поясненнях представник відповідача наголосив, що у листі від 16.05.2024, що надсилався позивачці та був нею отриманий 28.05.2024 містить вимогу про надання конкретного переліку документів у 15-денний термін, однак він був проігнорований, тому під час перевірки було застосовано інформацію, яка містить у базах даних ІКС «Податковий блок» ЦБД ДРФО. При цьому використання такої інформації є належною реалізацією контролюючим органом податкового контролю, як необхідний комплекс заходів, що забезпечує формування та реалізацію державної фінансової політики, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функції (а.с.75-78).

25.04.2025 на адресу суду надійшли додаткові пояснення у справі від представника позивача з яких слідує, що запит від 16.05.2024 містив дещо інший перелік витребуваних документів, зокрема не містив вимоги надати договори оренди нерухомого та рухомого майна, кількість та найменування обладнання яке використовувалось в господарській діяльності платника. Наголошує, що у період з 01.01.2018 по 30.06.2018, та з 01.07.2019 по 21.07.2022 ФОП ОСОБА_1 знаходилася на спрощеній системі оподаткування та була платником єдиного податку, про що зазначено у пункту 1.18.1 акту перевірки, тому до 16.07.2021 позивач як платник єдиного податку не мала обов`язку щодо ведення Книги обліку доходів та витрат, а з 16.07.2021 для фізичних осіб підприємців чинним законодавством не передбачено обов`язку вести Книгу доходів та витрат (а.с.79-83).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 28.04.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.85).

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав із наведених у позовній заяві підстав, просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив та просив в задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити, з огляду на наступне.

В ході судового розгляду судом встановлено, що ГУ ДПС у Волинській області відповідно до наказу від 14.10.2024 №3541-п та повідомлення від 15.10.2024 №1062, контролюючим органом була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності ФОП ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період 01.01.2018 по 21.07.2022 та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 02.10.2012 по 21.07.2022 з врахуванням вимог п.102.1. ст.102 ПКУ (а.с.49-50).

За результатами перевірки складно Акт про результати позапланової невиїзної перевірки №33268/03-20-24-07/ НОМЕР_1 від 29.11.2024 яким встановлено такі порушення:

п. 44.1, п. 44.3 ст. 44, п.164.1 ст.164, п.177.2, пп. 177.4.1 пп. 177.4.4 пп.177.4.5 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями), внаслідок чого занижено податок з доходів фізичних осіб на загальну суму 110916,0 грн., в т.ч. 2018р. 92466,0 грн. та 2019р. 18450,0 грн.;

пп. 162.1.1 п. 162.1 ст.162, пп.163.1.1 п. 163.1 ст.163, пп. 164.1.3. п.164.1 ст.164, підпункт 1.3 пункт 161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено суму військового збору на загальну суму загальну суму 9243,0 грн. військового збору, в т.ч. 2018р. -7705,50 грн. та за 2019р. -1537,50 грн.;

п.2 ч.1 ст.7, ч.5 ст.8, ч.2,3 ст.9 розділу ІІІ Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI, внаслідок чого встановлено заниження єдиного внеску на загальну суму 91086,60 грн., в т.ч. 2018 на суму 68801,04 грн. та за 2019 на суму 22285,56грн.,

п.3 ч.1 ст.7, п.2,3,8 ст.9 розділу ІІІ ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI, внаслідок чого донараховано єдиний соціальний внесок за жовтень грудень 2016 в сумі 990,00 грн.;

п.п.49.18.2 п.49.18 ст.49, п.176.1 «в» ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, а саме: несвоєчасне подання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2018;

п.2 ч.4 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI., а саме несвоєчасне подання Звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та сум нарахованого єдиного внеску за 2020;

п.296.3 ст. 296. Податкового Кодексу України №2755 від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями), а саме: несвоєчасне подання декларацій за перший квартал 2020, 2020 , перший квартал 2021, третій квартал 2021, 2022;

Порушення п.9.6 підрозділу 8 Перехідних положень Податкового Кодексу України №2755 від 02.12.2010р. (зі змінами та доповненнями), а саме: несвоєчасне подання декларацій за квітень 2022р. та травень 2022р. та неподання декларації за липень 2022р.;

п.121.1 ст.121 Податкового Кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 (із змінами та доповненнями), а саме: незабезпечення надання для перевірки первинних документів за 2018р., 2019р., які підтверджують понесені валові витрати та отримані доходи (а.с.9-20).

На підставі зазначеного акту ГУ ДПС у Волинській області прийнято податкові повідомлення-рішення:

від 27.12.2024 № яким донараховано податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 110 916,00 грн, в тому числі: за 2018 рік 92 466,00 грн та за 2019 рік 18 450,00 грн, а також застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 11 091,60 грн. (а.с.21);

від 27.12.2024 № яким донараховано військовий збір на загальну суму 9 243,00 грн, в тому числі: за 2018 рік 7 705,50 грн та за 2019 рік 1 537,50 грн, а також застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 924,30 грн. (а.с.22);

від 27.12.2024 № яким за платежем на доходи фізичних осіб, що сплачений фізичними особами за результатами річного декларування за 2018 рік нараховано штрафні (фінансові санкції) у розмірі 340,00 грн. (а.с.30);

від 27.12.2024 № яким за платежем на доходи фізичних осіб, що сплачений фізичними особами за результатами річного декларування за 2018-2022 роки нараховано штрафні (фінансові санкції) у розмірі 1 020,00 грн. (а.с.23).

Разом з тим, податковим органом 27.12.2024 винесено рішення № про застосування штрафних фінансових санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 45 543,30 грн. та на підставі акту документальної перевірки винесено вимогу про сплату боргу недоїмки №Ф- від 27.12.2024 на суму 92 076,60 грн. (а.с.28-29).

Позивач, вважаючи такі дії податкового органу протиправними звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовує та визначає Податковий кодекс України (ПК України; тут і надалі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 62 ПК України одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Зокрема, відповідно до підпункту 78.1.2. пункту 78.1. статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється, у разі якщо платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.

Як визначено статтею 79 ПК України, документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.

За наявності письмового звернення платника податків замість документальної невиїзної перевірки може проводитися документальна виїзна перевірка.

Отже, документальна позапланова невиїзна перевірка платника податків проводиться виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, а право на проведення такої перевірки надається лише за умови повідомлення платника податку про таку перевірку та вручення копії наказу про проведення перевірки у спосіб, визначений законом - у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до її початку. З наказом про проведення перевірки, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Ця вимога є обов`язковою, в тому числі і при проведенні позапланової документальної невиїзної перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Як встановлено з матеріалів справи судом, ГУ ДПС у Волинській області відповідно до наказу від 14.10.2024 №3541-п та повідомлення від 15.10.2024 №1062, контролюючим органом була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності ФОП ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період 01.01.2018 по 21.07.2022 та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 02.10.2012 по 21.07.2022 з врахуванням вимог п.102.1. ст.102 ПКУ.

Копію наказу ГУ ДПС у Волинській області від 14.10.2024 №3541-п про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмове повідомлення від 15.10.2024 №1062 (про дату початку та місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки) надіслано ФОП ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Вказаний лист повернувся до ГУ ДПС у Волинській області згідно з довідкою форми №20 із зазначенням причини повернення - «за закінченням терміну зберігання» (а.с.52).

Відповідно до п.42.2, п.42.5 ст.42 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення. У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Враховуючи вищевикладене, наказу від 14.10.2024 №3541-п та повідомлення від 15.10.2024 №1062 згідно з п.42.2, п.42.5 ст.42 ПКУ вважаються належним чином врученими.

Отже, у податкового органу були наявні достатні докази про отримання позивачем наказу та повідомлення про проведення перевірки.

Проаналізувавши вищенаведене, суд вважає, що податковий орган не допустив порушень податкового законодавства під час повідомлення позивача про дату початку та місце проведення перевірки.

Відтак, позивач не був позбавлений можливості реалізувати своє право, визначене підпунктом 17.1.6пункту 17.1статті 17 ПК України, бути присутнім під час проведення перевірки та надавати пояснення і документи з питань, що виникають під час таких перевірок, та за власною ініціативою пояснення з питань, що не запитувалися контролюючим органом (у даному випадку щодо укладення кредитного договору, виникнення заборгованості і списання боргу за кредитним договором).

Крім того, матеріалами справа підтверджено, що відповідачем на адресу позивача було надіслано лист щодо проведення контролюючим органом перевірки та надання протягом 15-ти робочих оригіналів документів, які будуть використані в ході проведення перевірки був надісланий для ФОП ОСОБА_1 16.05.2024, та отриманий нею 28.05.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням АТ «Укрпошта» (а.с.48, 51).

У даному листі контролюючий орган чітко зазначив перелік документів, які необхідно надати платнику, та які будуть використані в ході проведення перевірки. Перелік документів включає в себе: книгу обліку доходів (доходів та витрат), договори (додатки до договорів), накладні для придбання та реалізацію товару, акти виконаних робіт (наданих послуг), банківські виписки, платіжні доручення, рахунки на оплата, чеки, касові ордери, інші первинні бухгалтерські документи, стан дебіторської та кредиторської заборгованості ( по періодах), інформацію про складські приміщення, транспортні засоби, інформацію та документальне підтвердження транспортування товарів, документи, у разі залучення найманих осіб тощо.

Доказів надання позивачем відповіді з долученням зазначених документів матеріали справи не містять.

Позивачка участі у проведенні перевірки не брала, що не є перешкодою для її проведення.

За результатами перевірки складно Акт про результати позапланової невиїзної перевірки №33268/03-20-24-07/ від 29.11.2024 яким встановлено такі порушення:

п. 44.1, п. 44.3 ст. 44, п.164.1 ст.164, п.177.2, пп. 177.4.1 пп. 177.4.4 пп.177.4.5 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями), внаслідок чого занижено податок з доходів фізичних осіб на загальну суму 110916,0 грн., в т.ч. 2018р. 92466,0 грн. та 2019р. 18450,0 грн.;

пп. 162.1.1 п. 162.1 ст.162, пп.163.1.1 п. 163.1 ст.163, пп. 164.1.3. п.164.1 ст.164, підпункт 1.3 пункт 161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено суму військового збору на загальну суму загальну суму 9243,0 грн. військового збору, в т.ч. 2018р. -7705,50 грн. та за 2019р. -1537,50 грн.;

п.2 ч.1 ст.7, ч.5 ст.8, ч.2,3 ст.9 розділу ІІІ Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI, внаслідок чого встановлено заниження єдиного внеску на загальну суму 91086,60 грн., в т.ч. 2018 на суму 68801,04 грн. та за 2019 на суму 22285,56грн.,

п.3 ч.1 ст.7, п.2,3,8 ст.9 розділу ІІІ ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI, внаслідок чого донараховано єдиний соціальний внесок за жовтень грудень 2016 в сумі 990,00 грн.;

п.п.49.18.2 п.49.18 ст.49, п.176.1 «в» ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, а саме: несвоєчасне подання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2018;

п.2 ч.4 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI., а саме несвоєчасне подання Звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та сум нарахованого єдиного внеску за 2020;

п.296.3 ст. 296. Податкового Кодексу України №2755 від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями), а саме: несвоєчасне подання декларацій за перший квартал 2020, 2020 , перший квартал 2021, третій квартал 2021, 2022;

Порушення п.9.6 підрозділу 8 Перехідних положень Податкового Кодексу України №2755 від 02.12.2010р. (зі змінами та доповненнями), а саме: несвоєчасне подання декларацій за квітень 2022р. та травень 2022р. та неподання декларації за липень 2022.

п.121.1 ст.121 Податкового Кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 (із змінами та доповненнями), а саме: незабезпечення надання для перевірки первинних документів за 2018р., 2019р., які підтверджують понесені валові витрати та отримані доходи (а.с.9-20).

Акт перевірки за змістом пункту 86.8 статті 86 ПК України є підставою для прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу податкового повідомлення-рішення (у випадках, визначених статтею 54 ПК України).

Оскільки судом не встановлено, а позивачкою не доведено факту порушення вимог законодавства про проведення відповідачем документальної позапланової невиїзної перевірки, то суд вважає що застосування правових наслідків такої перевірки є правомірним. Відтак, акт перевірки є доказовим джерелом інформації стосовно виявлених порушень вимог податкового законодавства.

Доводи позивачки про те, що на момент винесення наказу про проведення перевірки, складення акту перевірки та винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень минули встановлені статтею 102 ПК України строки давності, суд не бере до уваги з огляду на таке.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Підпунктом 102.2.1 пункту 102.2 статті 102 ПК України визначено, що грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті, якщо податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов`язання, не було подано.

Перевіркою встановлено (акт перевірки від 29.11.2024 №33268/03-20-24-07/), що у зв`язку з перебуванням позивачки 07.01.2018 по 31.12.2018 на загальній системі оподаткування та подання нею декларацій про майновий стан та доходи, то граничний термін подання податкової декларації про майновий стан та доходи за 2018 рік був 11.09.2019.

Перевіркою подання декларації про майновий стан та доходи за 2018р. встановлено порушення п.п.49.18.2 п.49.18 ст.49, п.176.1 «в» ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, а саме: несвоєчасне подання декларації.

Пунктом 102.1 статті 102 ПКУ контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Підпунктом 102.2.1 пункту 102.2 статті 102 ПКУ визначено, що грошове зобов`язання може бути нараховане без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті, якщо податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов`язання, не було подано.

Відповідно до пункту 52 прим.2 підрозділу 10 розділу XX ПКУ на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

До завершення карантину, який постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 відмінений з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введений воєнний стан.

Статтю 102 ПКУ доповнено пунктом 102.9 згідно із Законом України від 15.03.2022 № 2120-ІХ (із змінами, внесеними Законами України від 24.03.2022 №2142-ІХ, від 12.05.2022 № 2260-ІХ) такого змісту: «На період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, що вводиться в Україні, зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім випадків, передбачених цим Кодексом».

Законом України від 30 червня 2023 року № 3219-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану» (набрав чинності з 01.08.2023) пункт 102.9 статті 102 ПКУ виключено.

Тобто, з 01 серпня 2023 року для платників податків та контролюючого органу відновлено перебіг строків, визначених ПКУ та іншими законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган.

Враховуючи, що строк давності, передбачений статтею 102 ПКУ, був зупинений з 18 березня 2020 року і відновився з 01 серпня 2023 року, та встановлений факт неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік ФОП ОСОБА_1 , відповідач провів перевірку та визначив суми грошових зобов`язань за 2018 рік, зокрема, з податку на доходи фізичних осіб, в межах строку давності.

Отже, враховуючи те, що позивачкою декларацію про майновий стан і доходи за 2018-2019 роках було подано із порушення строків, у даному випадку підлягають застосуванню положення саме підпункту 102.2.1 пункту 102.2 статті 102 ПК України.

Враховуючи наведені обставини, суд доходить висновку, що ГУ ДПС у Волинській області документальну позапланову невиїзну перевірку було проведено в строки визначені ПК України, відтак винесені на підставі акту про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 №33268/03-20-24-07/ НОМЕР_1 ППР 27.12.2024 №, від 27.12.2024 №, від 27.12.2024 №, від 27.12.2024 №, як юридичний наслідок встановлених в ході перевірки порушень є правомірними та скасуванню не підлягають.

Стосовно аргументів позивача щодо відсутності в ППР від 27.12.2024 № наявності усієї необхідної інформації в такому ППР, суд зазначає наступне.

Відповідно пп. 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

За приписами підпункту 58.1.1 пункту 58.1 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення містить:

1) суму та підставу для визначення (нарахування/зменшення) грошового зобов`язання та/або податкового зобов`язання, що повинен сплатити платник податків, та/або суму та підставу для зменшення бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або зменшення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету, зокрема при використанні права на податкову знижку, та/або збільшення/зменшення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, та посилання на норми цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до яких здійснено їх розрахунок;

2) попередження про необхідність складення та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування до неї або про необхідність виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної (у випадках, передбачених цим Кодексом);

3) граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності та/або реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування до неї або виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної;

4) попередження про наслідки невиконання податкового повідомлення-рішення в установлений строк;

5) граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

У податковому повідомленні-рішенні зазначається або додається до нього детальний розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних фінансових санкцій.

Так, із змісту наявного у матеріалах справи ППР від 27.12.2024 № судом встановлено, що воно містить, зокрема: суму та підставу для визначення грошових зобов`язань, граничні строки сплати грошових зобов`язань, попередження про наслідки невиконання податкового повідомлення-рішення в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення, до ППР додано розрахунки штрафних (фінансових) санкцій та підписані уповноваженою на те посадовою особою контролюючого органу в.о. начальника ГУ ДПС у Волинській області Сергієм Лисеюком (а.с.23).

Крім того, згідно п. 86.8 ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.

Оскільки акт перевірки від 29.11.2024 №33268/03-20-24-07/ отримано позивачем 06.12.2024, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та заперечення на нього позивачем не подавалось, тому суд дійшов, що відповідачем із дотриманням вищезазначених строків винесено оскаржувані ППР (протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки).

Суд звертає увагу, що у контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах Проніна проти України (пункт 23) і Серявін та інші проти України (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

У пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява №22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що решта аргументів позивача, які мають значення для правильного вирішення спору, на вирішення спірних правовідносин не впливають та не змінюють судовий розсуд цього спору за результатами судового процесу.

Таким чином, прийняте контролюючим органом податкове повідомлення-рішення від 27.12.2024 № є правомірним та скасуванню не підлягає.

Щодо визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 27.12.2024 №Ф- та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 27.12.2024 №, суд зазначає наступне.

Спеціальним законом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку є Закон України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 року №2464-VI (далі Закон №2464-VI).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону №2464-VI під єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування розуміють консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 4 частини першої ст. 4 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування платниками єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є фізичні особи підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до частини 8 статті 9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом № 2464-VI є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Так, наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 року № 449 затверджено Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі Інструкція №449).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Орган доходів і зборів веде реєстр виданих вимог про сплату боргу (недоїмки) за формою згідно з додатком 8 до цієї Інструкції.

Згідно з п. 6 розд. ІV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 у разі якщо останній день строків сплати ЄВ припадає на вихідний, святковий або неробочий день, останнім днем таких строків сплати ЄВ вважається перший робочий день, що настає за вихідним, святковим або неробочим днем (п. 6 розд. ІV Інструкції № 449).

Підпунктом 2 п. 2 розд. VІІ Інструкції № 449 визначено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) ЄВ на платників, які допустили зазначене порушення у період: до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відс. своєчасно не сплачених сум; починаючи з 01 січня 2015 року та надалі, накладається штраф у розмірі 20 відс. своєчасно не сплачених сум. На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відс. суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені, передбаченої Законом № 2464, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно (частини десята та тринадцята ст. 25 Закону № 2464).

Згідно частин 2-4 статті 25 №2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.

Вимога про сплату недоїмки з єдиного внеску, винесена за результатами документальної перевірки, надсилається (вручається) платнику в порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України.

Вимога про сплату недоїмки з єдиного внеску, винесена з метою стягнення недоїмки з єдиного внеску у разі його несплати платником у визначені цим Законом строки, надсилається податковим органом платнику в паперовій та/або електронній формі у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України.

Відповідно до частини 16 ст.25 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум заборгованості, штрафів та нарахованої суми пені по єдиному внеску не застосовується

Щодо доводу позивача, викладеного у позовній заяві про те, що оскільки висновки акту перевірки про заниження чистого оподатковуваного доходу за 2018 2019 роки є безпідставними у зв`язку з визначенням зобов`язань поза межами 1095 днів, відтак нарахування контролюючим органом за вказаними порушеннями грошових зобов`язань з єдиного внеску та застосування штрафних санкцій за його донарахування є необґрунтованими та безпідставними, тому вимога про сплату боргу (недоїмки) від 27.12.2024 №Ф- та в сумі 92 076,60 грн. та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 27.12.2024 № винесені податковим органом протиправно та підлягають скасуванню, суд зазначає, що оскільки, застосування строків для стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені з єдиного внеску не застосовується, тому вказана вимога задоволенню не підлягає.

З огляду на вказане, за встановленого факту доведеності вчинення платником податків податкових правопорушень, податкові повідомлення-рішення від 27.12.2024 №, від 27.12.2024 №, від 27.12.2024 №, від 27.12.2024 №, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 27.12.2024 №Ф- та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 27.12.2024 № є обґрунтованими та таким, що підлягають до виконання.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем у ході судового розгляду не надано належних та достатніх доказів, які спростовували б висновки відповідача щодо порушення вимог законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до вимог статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, то судові витрати не підлягають відшкодуванню позивачу.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк

Повний текст судового рішення складено 04 червня 2025 року.