Справа № 520/36714/23
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2025-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

04 червня 2025 року № 520/36714/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В. розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не включення ОСОБА_1 , до списку осіб на виплату щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій, за 2022 рік;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 скласти список на виплату разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік, включивши до нього ОСОБА_1 , та направити такий список до відповідного уповноваженого органу для подальшої виплати.

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не донарахування і недовиплати ОСОБА_1 , за березень - грудень 2022 року основного грошового забезпечення в повному обсязі, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 донарахувати та довиплатити ОСОБА_1 , за березень - грудень 2022 року основне грошове забезпечення в повному обсязі, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування і не виплати ОСОБА_1 , грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , грошову допомогу на оздоровлення за 2022 рік.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що відповідачем здійснено розрахунки по грошовому забезпеченню за час перебування позивача у полоні у неналежному розмірі, а також відповідачем не нараховано допомогу на оздоровлення за 2022 рік та не включено позивача до списків на призначення щорічної винагороди до 5 травня за 2022 рік.

Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду Зоркіної Ю.В. від 25.12.2023 року, зокрема, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

У зв`язку зі звільненням судді з посади проведено повторний автоматизований перерозподіл справи.

Згідно проведеного повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану адміністративну справу 05.08.2024 року передано в провадження судді Мельникова Р.В.

Ухвалою суду від 12.08.2024 адміністративну справу прийнято до розгляду.

Копію ухвали направлено відповідачу засобами поштового зв`язку. Згідно з відомостями рекомендованого поштового повідомлення конверт з поштовою відміткою причина повернення "за закінченням терміну зберігання" повернувся до суду. Повідомлення наявне в матеріалах справи.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження про даній справі.

Від представника відповідача до суду надійшли відзив та пояснення, з яких вбачається, що відповідач повністю заперечує проти заявлених позовних вимог, оскільки здійснив з позивачем належний розрахунок за сформованою за час перебування останнього у полоні заборгованістю з грошового забезпечення та його складових. Тому просить суд відмовити у замовленні позовних вимог повністю.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 , на підставі контракту від 06.01.2022 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .

Згідно з інформаційною довідкою ДП «Український Національний центр розбудови миру» Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, ОСОБА_1 08.01.2023 звільнено з полону РФ відповідно до порядку здійснення передачі військовополонених ворогів державі-агресору та звільнення оборонців України які перебувають у полоні держави-агресора, затвердженого постановою КМУ від 12.04.2022 №441, в результаті реалізації рішення Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими, утвореного відповідно до постанови КМУ від 11.03.2022 №257.

19 червня 2023 року позивач подав до керівництва в/ч НОМЕР_4 рапорт на отримання відомостей про нараховане та виплачене грошове забезпечення за період з березня 2022 до лютого 2023 року, додаткову винагороду за час перебування у полоні, а також інформацію про нарахування йому компенсації відпусток та допомог на оздоровлення за 2022-2023 роки.

Відповідачем надано 01.09.2023 року відповідь з якої вбачається, що додаткова винагорода за час перебування у полоні виплачена позивачу у повному обсязі; щорічну винагороду до 5 травня нараховує РТЦК за місцем призову; а оздоровчі за 2022 рік не виплачувались.

Позивач не погоджуючись з діями відповідача звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склалися, суд зазначає наступне.

Щодо позовних вимог в частині щодо визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_2 щодо не включення ОСОБА_1 , до списку осіб на виплату щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій, за 2022 рік та зобов`язання військової частини НОМЕР_2 скласти список на виплату разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік, включивши до нього ОСОБА_1 , та направити такий список до відповідного уповноваженого органу для подальшої виплати, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 4 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 № 3551-XII (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

До даної норми були внесені зміни Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 № 107-VІ, відповідно до якої частину п`яту викладено в такій редакції: "Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України".

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення пункту 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 №107-VI.

Законом України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин", який набув чинності 01 січня 2015 року, розділ VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На виконання зазначених приписів Бюджетного кодексу України Кабінетом Міністрів України прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 року № 540 "Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" (далі Постанова КМУ № 540), відповідно до якої виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися в зазначених місцях примусового тримання їх батьків, передбачено у розмірі 1491 гривні.

Водночас, рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 № 3-Р/2020 (справі №1-247/2018(3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України, окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 № 3551-XII (далі - Закон № 3551) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд зазначає, що частинами 1, 2 статті 152 Конституції України встановлено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічне положення закріплено статтею 91 Закону України від 13.07.2017 № 2136-VIII "Про Конституційний Суд України".

З резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 № 3-р/2020 вбачається, що окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України визнане неконституційним і втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

На час виникнення спірних відносин Рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 № 3-р/2020 відновлено дію статті 12 Закону № 3551-XII у редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 № 367-ХІV, якою передбачено розмір допомоги до 5 травня для учасників бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Позивач має статус учасника бойових дій з 2021 року, що підтверджується відповідним посвідченням серії АБ від 11.01.2021.

Отже, позивач мав право на отримання, передбаченої Законом України від 22.10.1993 № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", допомоги до 5 травня як учасник бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком за 2022 рік.

При цьому згідно п. 2 ст. 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 військовослужбовцям, поліцейським, особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ України, особам начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які проходять службу (крім пенсіонерів), виплата разової грошової допомоги здійснюється шляхом перерахування коштів органами праці та соціального захисту населення на спеціальні рахунки військових частин, установ і організацій за місцем їх служби.

Відповідно до пп. 2 п. 2 Постанови № 540 виплата грошової допомоги у 2022 році здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад - особам, які не перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як особи, яким призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), станом на 5 травня 2022 р., шляхом перерахування коштів на спеціальні рахунки військових частин, установ і організацій за місцем їх служби, а особам, які не є військовослужбовцями, поліцейськими, особами начальницького та рядового складу, - на поточні рахунки таких осіб в уповноважених банках.

Пунктом 3 Постанови № 540 визначено, що Міністерству оборони, Міністерству внутрішніх справ, Міністерству інфраструктури, Національній гвардії, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро, Державній податковій службі, Державній митній службі, Державній службі з надзвичайних ситуацій, Державному бюро розслідувань, Службі безпеки, Службі зовнішньої розвідки, Службі судової охорони, Міністерству юстиції, Управлінню державної охорони, Державній службі з надзвичайних ситуацій, Адміністрації Державної прикордонної служби, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Офісу Генерального прокурора, Державній судовій адміністрації, Державній спеціальній службі транспорту, іншим утвореним відповідно до законів військовим формуванням, підприємствам, установам, організаціям забезпечити подання до 31 травня поточного року структурним підрозділам з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад переліків осіб, які мають право на отримання грошової допомоги та не перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України.

У разі неможливості забезпечити подання органами, визначеними в абзаці першому цього пункту, до 31 травня поточного року структурним підрозділам з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад переліків осіб, які мають право на отримання грошової допомоги, такі органи можуть подати до 30 вересня поточного року інформацію в розрізі категорій та чисельності осіб, які мають право на отримання грошової допомоги, а також сум для виплати грошової допомоги.

Так, позивач проходить службу за контрактом з 06.01.2022 у військовій частині НОМЕР_2 , проте як вбачається з листа-відповіді військової частини НОМЕР_2 від 01.09.2023 №2894 щорічна винагорода нараховується РТЦК за місцем призову.

Разом з тим, відповідач не надав до суду доказів складання та подання структурним підрозділам з питань соціального захисту населення до 31.05.2022 переліку осіб, які мають право на отримання грошової допомоги, до якого було включено позивача.

Як зазначалось вище, саме на військову частину, в якій особа проходить військову службу, покладається обов`язок забезпечити подання списків на виплату допомоги до 5 травня щодо осіб, які мають право на її отримання та не перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України.

Невключення позивача до відповідних списків та ненаправлення такого списку до відповідного органу соціального захисту є пасивною формою поведінки відповідача, а тому є бездіяльністю.

Крім того, відповідно до п. 5, 6 Порядку використання у 2022 році коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 № 540, бюджетні кошти розподіляються Мінсоцполітики в межах бюджетних призначень і спрямовуються регіональним органам соціального захисту населення - відповідно до поданої ними інформації щодо сум грошової допомоги, сформованої на підставі інформації місцевих органів соціального захисту населення та центрів по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, для проведення виплат особам, зазначеним у абзаці першому підпункту 2 пункту 3 цього Порядку, за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Отримувачам грошової допомоги із числа військовослужбовців, поліцейських, осіб начальницького і рядового складу, які проходять службу (крім осіб, зазначених у підпункті 1 пункту 3 цього Порядку), виплата грошової допомоги здійснюється шляхом перерахування коштів місцевими органами соціального захисту населення, центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на спеціальні рахунки військових частин, установ, організацій за місцем їх служби.

Нормами частини 2 статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02).

З огляду на викладене, ураховуючи, що обов`язок забезпечити подання списків на виплату допомоги до 5 травня щодо осіб, які мають право на її отримання, покладено на військову частину, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 що полягає у невключенні ОСОБА_1 , до списку осіб на виплату щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій, за 2022 рік та зобов`язати військову частину НОМЕР_2 скласти список на виплату разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік, включивши до нього ОСОБА_1 , та направити такий список до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, за місцем обліку ОСОБА_1 .

Щодо позовної вимоги щодо зобов`язання та виплати грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік, суд зазначає таке.

Як вбачаються з відповіді на адвокатський запит в/ч НОМЕР_4 від 01.09.2023 №2894, позивачу за 2022 рік допомога на оздоровлення не виплачувалась.

Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі по тексту Порядок № 260).

Відповідно до пункту 1 розділу XXIII № 260, особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом та набули право на щорічну основну відпустку, один раз на рік надається грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Згідно з приписами пункту 2 розділу XXIII Порядку № 260, грошова допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям за місцем штатної служби в разі вибуття їх у щорічну основну відпустку повної тривалості або у другу частину щорічної основної відпустки (у тому числі в дозволених випадках за невикористану відпустку за минулий рік) або без вибуття у відпустку (за їх заявою протягом поточного року) на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому суми грошової допомоги.

Пунктом 2 розділу XXIII Порядку № 260 передбачено, що розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадових окладів, окладів за військовими званнями та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно з законодавством України на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Військовослужбовцям, звільненим з військової служби, які мали право на грошову допомогу для оздоровлення та не отримали її протягом року, виплата цієї допомоги здійснюється на підставі наказу командира військової частини про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини, в якому оголошується про її виплату.

Отже виплата зазначеної допомоги для діючих військовослужбовців здійснюється на підставі їх заяви (рапорту) протягом поточного року військовою частиною, де проходить службу такий військовослужбовець. У разі не отримання протягом поточного року такої виплати її нараховуються заявнику на підставі наказу про виключення із списків особового складу.

Позовна заява не містить відомостей щодо звернення позивача до керівництва військової частини з заявою (рапортом) про нарахування та виплату йому допомоги на оздоровлення за 2022 рік, також дана обставина не встановлена судом з наявних в матеріалах справи доказів.

Оскільки позивач є діючим військовослужбовцем, та не звертався до відповідача за нарахуванням та виплатою йому грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік, а відтак відповідач не здійснював розгляд та не приймав рішення, щодо виплати/невиплати допомоги позивачу, суд вважає, що позовна вимога в цій частині заявлена на майбутнє, оскільки відсутні підстави стверджувати про порушене право позивача в цій частині.

Відповідно до частини статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Водночас суд враховує, що право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оскарження останнього.

Таким чином, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Відтак позовна вимога у вказаній частині є передчасною, а тому, враховуючи, що судовому захисту підлягає порушене право, суд вважає, що в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Щодо позовних вимог в частині щодо визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не донарахування і недовиплати ОСОБА_1 , за березень - грудень 2022 року основного грошового забезпечення в повному обсязі, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та зобов`язання військової частини НОМЕР_2 донарахувати та довиплатити ОСОБА_1 , за березень 2022 грудень 2022 року основне грошове забезпечення в повному обсязі, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», суд зазначає таке.

Відповідно до абз.1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 (в первісній редакції на момент прийняття), на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

В подальшому було внесено зміни до Постанови № 168, пункт 1: Установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил України виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби) - розмір цієі додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно з пунктом 1-2 постанови № 168 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260 (далі по тексту Порядок №260).

Згідно з п.п. 2, 8 розділу І Порядку №260, грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців. Грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України). Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир). Грошове забезпечення командиру військової частини виплачується за місцем перебування на грошовому забезпеченні на підставі наказу вищого командира за підпорядкованістю.

Відповідно до п.17 розділу І Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Порядком №884 визначається механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх.

У цьому Порядку під терміном "безвісно відсутній військовослужбовець" слід розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби (п. 2 Порядку №884).

Згідно із п.п. 3, 4 Порядку №884, за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

Відповідно до п. 5 Порядку №884, командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі. У рішенні про відмову у виплаті грошового забезпечення обов`язково зазначаються підстави для такої відмови.

Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення про відмову у виплаті у разі: подання заяви особами, що не зазначені в пункті 7 цього Порядку; подання не в повному обсязі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку; подання заяви з порушенням строків, визначених абзацами шостим і сьомим пункту 6 цього Порядку; з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, самовільного залишення військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирування.

Згідно із п. 6 Порядку №884, виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей, зокрема, військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (установи, організації).

Як встановлено з виписки із медичної карти стаціонарного хворого, особи звільненої з полону країни агресора №2, ОСОБА_1 перебував з 07.03.2022 до 08.01.2023 перебував у полоні російської федерації.

Згідно з інформаційною довідкою ДП «Український Національний центр розбудови миру» Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, ОСОБА_1 08.01.2023 звільнено з полону РФ відповідно до порядку здійснення передачі військовополонених ворогів державі-агресору та звільнення оборонців України які перебувають у полоні держави-агресора, затвердженого постановою КМУ від 12.04.2022 №441, в результаті реалізації рішення Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими, утвореного відповідно до постанови КМУ від 11.03.2022 №257.

Відповідно до відомостей витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 21.05.2023 №326, ОСОБА_1 зобов`язано нарахувати додаткову грошову винагороду за березень 2022 січень 2023 (включно) в повному обсязі; зобов`язано виплатити належні виплати на картковий рахунок АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_5 .

На підставі довідки про доходи від 05.05.2025 №1574/2018 позивачу за період з березня 2022 до грудня 2022 (спірний період) нараховано грошове забезпечення з урахуванням додаткової винагороди збільшеної до 100000 грн щомісячно.

Як вбачається з відомості зарахувань заробітної плати (грошове забезпечення) за період з 11.04.2023 до 26.12.2023 позивачу (РНОКПП НОМЕР_1 ) виплачено заборгованість по нарахованому грошовому забезпеченню у сумі 1199958,38 грн (записи 4-7).

Суд звертає увагу, що згідно з даних виписки по картці АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_5 позивачу зараховано на рахунок цільове надходження у червні 2023 року на суму 1199958,38 грн.

Отже, з наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, що за спірний період з березня 2022 до грудня 2022 ОСОБА_1 було нараховане грошове забезпечення з урахуванням додаткової винагороди збільшеної до 100000 грн за весь час перебування позивача у полоні та виплачене у червні 2023 року на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 21.05.2023 №326. Суми нарахованого відповідачем грошового забезпечення відповідають сумам зарахованим на картковий рахунок позивача АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_5 за червень 2023 року, тому суд дійшов висновку, що додаткова винагорода передбачена постановою КМУ №168 збільшена до 100000 грн за час перебування у полоні відповідачем була нарахована та виплачена позивачу. Відтак, на підставі вищевикладеного суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позові вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 що полягає у невключенні ОСОБА_1 , до списку осіб на виплату щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій, за 2022 рік.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 скласти список на виплату разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік, включивши до нього ОСОБА_1 , та направити такий список до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, за місцем обліку ОСОБА_1 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.