Справа № 160/33645/24
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2025-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради», Комунального підприємства «Дніпропетровський обласний госпіталь ветеранів війни» Дніпропетровської обласної ради, Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
20.12.2024 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» (далі відповідач), в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Міжрайонної Нікопольської медико-соціальної експертної комісії №1 Комунального закладу "Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи" Дніпропетровської обласної ради" викладене в довідці №197 від 20.11.2024, щодо невизнання інвалідом ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Міжрайонну Нікопольську медико-соціальну експертну комісію №1 Комунального закладу "Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи" Дніпропетровської обласної ради" повторно провести медико-соціальний огляд ОСОБА_1 для прийняття рішення про визнання останнього інвалідом.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно довідки до акту огляду серії 12 ААБ №214641 міжрайонною Нікопольською медико-соціальною експертною комісією №1 Комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» (надалі МНМСЕК №1) позивача з 16.07.2019 визнано інвалідом з дитинства та встановлено другу групу інвалідності. Інвалідність позивачу встановлена на строк до 01.08.2020. Повторними оглядами, проведеними в 2020, 2021, 2022 та 2023 роках позивачу встановлено третю групу інвалідності. Позивач вказує, що в порушення вимог діючого законодавства України, члени міжрайонної Нікопольської медико-соціальної експертної комісії №1 та обласної медико-соціальної експертної комісії №1, на спільному засіданні 20.11.2024 протиправно прийняли рішення про відсутність у позивача інвалідності без врахування документів, доданих до направлення ЛКК на медико-соціально-експертну комісію 09.10.2024. 20.11.2024 було складено завідомо неправдивий акт №2320 огляду позивача, який відповідно до законодавства призначений для запису основних медичних даних і соціальних факторів, необхідних для винесення експертного рішення та його обґрунтування - шляхом не відображення в останьому діагноза синдром морфана (G87.4) і фактичних даних про стан здоров`я позивача, які були зазначені в направлені ЛКК від 09.10.2024 та були підставою для встановлення інвалідності позивачу без зазначення строку повторного огляду. Рішення МСЕК приймається після повного медичного обстеження особи і проведення необхідних досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі медичної документації, яка обов`язково включає направлення на МСЕК, та за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії. 20.11.2024 вищезазначеною спільною комісією не проводилося об`єктивне обстеження та оцінка всіх систем організму позивача так як останній фізично був відсутній на засіданні. При цьому протиправно не взято до уваги письмове заключення Комунального підприємства «Міжобласний центр медичної генетики і пренатальної діагностики імені П.М. Веропотвеляна» Дніпропетровської обласної ради» від 25.09.2024 №404, яким підтверджено наявність у позивача генетичного захворювання - синдрома морфана (G87.4), котрий входить до переліку анатомічних дефектів, інших необоротних порушень функцій органів і систем організму, станів та захворювань, за яких відповідна група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду. При прийнятті оспорюваного рішення вищезазначена спільна комісія ігнорувала обставини, що мають значення для прийняття рішення про наявність інвалідності позивача. а саме: дані, які зазначенні в виписці №4515 із медичної карти стаціонарного хворого - позивача, виданої 09.08.2024 «Українським державним науково-дослідним інститутом медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України», в якій зазначено, що у позивача є помірне порушення функції хребта і суглобів, часткове порушення функції опори ходи, часткове порушення толерантності до фізичного навантаження. Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 27.10.2014 №778 затверджено перелік рідкісних (орфанних) захворювань, що призводять до скорочення тривалості життя хворих або їх інвалідизації та для яких існують визнані методи лікування. Зокрема, до зазначено переліку включено синдром марфана і асоційовані стани МКХ (Q87.4), який було встановлено 25.09.2024 лікарями комунального підприємства «Міжобласний центр медичної генетики і пренатальної діагностики імені П.М. Веропотвеляна» Дніпропетровської обласної ради» та видано заключення №404. За таких обставин, позивач вважає рішення Міжрайонної Нікопольської медико-соціальної експертної комісії № 1 Комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради», щодо невизнання інвалідом позивача протиправним, а відповідну довідку №197 від 20.11.2024 такою, що підлягає скасуванню. Внаслідок прийнятого Міжрайонною Нікопольською медико-соціальною експертною комісією №1 протиправного рішення від 20.11.2024, яке оформлено довідкою №197 про невизнання позивача інвалідом, останнього позбавлено права на підтримку та захист держави, передбаченої діючим законодавством України, в тому числі виплати пенсії, яка була єдиним джерелом існування позивача. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду з позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.01.2025 провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Також ухвалою суду клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів - задоволено.
Витребувано у Комунального закладу "Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи" Дніпропетровської обласної ради":
- довідку Міжрайонної Нікопольської медико-соціальної експертної комісії №1 комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» №197 від 20.11.2024 про невизнання інвалідом ОСОБА_1 ;
- рішення Міжрайонної Нікопольської медико-соціальної експертної комісії №1 комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» з мотивувальною частиною прийняте 20.11.2024, відносно невизнання інвалідом ОСОБА_1 ;
- протокол засідання спільної комісії Міжрайонної нікопольської медико-соціальної експертної комісії №1 та Обласної медико-соціальної експертної комісії №1 комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» яке відбулося 20.11.2024, на якому повторно, заочно був оглянутий ОСОБА_1 ;
- положення Міжрайонної нікопольської медико-соціальної експертної комісії №1 комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради»;
- положення Обласної медико-соціальної експертної комісії №1 Комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради»;
- посадову інструкцію Голови міжрайонної Нікопольської медико-соціальної експертної комісії №1 Свіци Олени Олегівни;
- посадову інструкцію Голови обласної медико-соціальної експертної комісії №1 комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» Казанової Алли Миколаївни.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
27.01.2025 представником відповідача через автоматизовану систему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування правової позиції зазначено, що відповідно до абзацу 2 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України №1338 від 15.11.2024 року «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» повноваження, права і обов`язки медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи, а також повноваження, права і обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я припиняються 31.12.2024. Згідно Рішення Дніпропетровської обласної ради №461-23VIII від 13.12.2024 «Питання діяльності окремих обласних комунальних підприємств та закладів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області» Комунальний заклад «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи «Дніпропетровської обласної ради реорганізовано шляхом приєднання до комунального підприємства «Дніпропетровський обласний госпіталь ветеранів війни» Дніпропетровської обласної ради і створена комісія з реорганізації, яка здійснює всі необхідні заходи з приймання-передачі майна згідно з чинним законодавством. Таким чином, відповідач з 01.01.2025 не здійснює функції та повноваження, та не реалізує права і обов`язки медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи, а тому позовні вимоги до КЗ «ОКЦМСЕ» ДОР не можуть бути задоволені. До відповідача в особі міжрайонної Нікопольської МСЕК №1 позивач звернувся зі своєю медичною документацією в жовтні 2024 року, був оглянутий експертами заочно (згідно наданої медичної документації) і згідно акту огляду №2320 від 20.11.2024 було встановлено діагноз: спадкова дісплазія сполучної тканини, дефіцит маси тіла, S-подібний сколіоз ІІ стадії грудо-поперекового відділу хребта, деформація грудної клітки, вертеброгенна цервіко-торакалгія зі стійким больовим синдромом ПФХ ІІ ст., морфаноподібний фенотип, вторинної леттохондріальної дисфункції. З результатами огляду позивач не погодився, у зв`язку з чим він був заочно оглянутий обласною МСЕК №1, але у зв`язку з його неявкою на засідання комісії медична справа була передана до Центральної МСЕК, функції якої в той час виконував УкрДержНДІ МСПІ. У позивача були встановлені наступні обмеження життєдіяльності всі показники (крім до самостійного пересування та трудової діяльності, де 0-1) 0 ступеню (що стало підставою для невстановлення ОСОБА_1 інвалідності, адже жодного суттєвого обмеження життєдіяльності у зв`язку з його хворобами відповідно до вимог чинного законодавства у нього не встановлено). З урахуванням стану здоров`я позивача ОСОБА_1 та його професії (інженера програмного забезпечення) за результатами неодноразових медичних оглядів експертами відповідача та вищих медико-експертних закладів, у позивача не встановлено жодних обмежень, передбачених пунктом 27 Положення №1317, а тому підстав для встановлення йому групи інвалідності немає. Відповідачем зауважено, що відповідно до вимог діючого законодавства з 01.01.2025 відповідач не здійснює медико-соціальну експертизу осіб.
03.02.2025 представником позивача через автоматизовану систему «Електронний суд» подано до суду відповідь на відзив, в якій вказано, що 20.11.2024 на сумісному засіданні міжрайонної Нікопольської МСЕК №1 (НМСЕК №1) та Обласної МСЕК №1 (начебто) повторно, заочно, по документах оглянутий позивач. Проте діюче законодавство України зокрема, Постанова Кабінету міністрів України від 03.12.2009 №1317 не передбачає сумісні засідань МСЕК першого та другого рівня - одночасно, так як це порушує діючий порядок розгляду та оскарження рішень МСЕК, котрий закріплено діючим законодавством. Відповідно до наявних документів медико-експертної справи позивача інвалідність останньому була встановлено вперше в 2019 року, тобто не в період з 24.02.2022 по 01.10.2024, а тому була відсутня необхідність та підстави проводити повторний огляд позивача на сумісній комісії з обласною МСЕК. Представник позивача зазначає, що Голова МНМСЕК №1 як до постановлення рішення так і після навмисно порушувала права позивача з метою позбавити останнього можливості прийняття участі в засіданні, так і можливості своєчасно оскаржити протиправне рішення. Позивач не звертався до обласної МСЕК №1 та не давав згоди розглядати його справу складом цією комісією. В порушення вимог діючого законодавства України, члени міжрайонної Нікопольської медико-соціальної експертної комісії №1 та Обласної медико-соціальної експертної комісії №1, на спільному засіданні 20.11.2024 протиправно прийняли рішення про відсутність у позивача інвалідності без врахування документів, доданих до направлення ЛКК на медико-соціально-експертну комісію 09.10.2024. Відповідач у відзиві не заперечує факт участі в повторному розгляді медико-соціальної справи позивача та передачі останньої до Центральної МСЕК та не надав суду доказів, що позивач погодився на розгляд його медико-експертної справи Обласною ВСЕК №1, а також передачу його справи до Центральної МСЕК. Відповідач продовжує функціонувати як юридична особа, про що свідчать дані Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, реєстрація припинення юридичної особи відповідача та завершення реорганізації не відбулися.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.03.2025 повторно витребувано у Комунального закладу "Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи" Дніпропетровської обласної ради":
- довідку Міжрайонної Нікопольської медико-соціальної експертної комісії №1 комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» №197 від 20.11.2024 про невизнання інвалідом ОСОБА_1 ;
- рішення Міжрайонної Нікопольської медико-соціальної експертної комісії №1 комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» з мотивувальною частиною прийняте 20.11.2024, відносно невизнання інвалідом ОСОБА_1 ;
- протокол засідання спільної комісії Міжрайонної нікопольської медико-соціальної експертної комісії №1 та Обласної медико-соціальної експертної комісії №1 комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» яке відбулося 20.11.2024, на якому повторно, заочно був оглянутий ОСОБА_1 ;
- положення Міжрайонної нікопольської медико-соціальної експертної комісії №1 комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради»;
- положення Обласної медико-соціальної експертної комісії №1 Комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради»;
- посадову інструкцію Голови міжрайонної Нікопольської медико-соціальної експертної комісії №1 Свіци Олени Олегівни;
- посадову інструкцію Голови обласної медико-соціальної експертної комісії №1 комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» Казанової Алли Миколаївни.
Зобов`язано Комунальний заклад «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» у випадку неможливості виконання ухвали суду про витребування доказів, повідомити суду про підстави, що унеможливлюють надання витребуваних доказів.
Зобов`язано Комунальний заклад «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» у випадку передачі документів правонаступнику через проведення реорганізації, повідомити суду та надати підтверджуючі документи.
Вимоги ухвали про витребування доказів Комунальним закладом «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» не виконані.
18.03.2025 через автоматизовану систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву від Комунального підприємства «Дніпропетровський обласний госпіталь ветеранів війни» Дніпропетровської обласної ради, а якому відповідач-2 повідомив суд, що процес передачі медико-експертних справ від медико-соціальних експертних комісій (МСЕК) регламентований чинними нормативно-правовими актами та здійснюється у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи" від 15.11.2024 №1338.
Відповідно до зазначених нормативних актів, з 01.01.2025 повноваження МСЕК щодо проведення медико-соціальної експертизи припинені. З цього часу оцінювання повсякденного функціонування особи, встановлення інвалідності та розгляд можливих скарг здійснюються виключно експертними командами Центру оцінювання функціонального стану особи, створеними на базі визначених державних медичних установ.
25.03.2025 представником позивача подано заяву, в якій просив відхилити доводити Комунального підприємства «Дніпропетровський обласний госпіталь ветеранів війни» Дніпропетровської обласної ради та задовольнити позовну заяву.
Витребувано у Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України»:
- довідку Міжрайонної Нікопольської медико-соціальної експертної комісії №1 комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» №197 від 20.11.2024 про невизнання інвалідом ОСОБА_1 ;
- рішення Міжрайонної Нікопольської медико-соціальної експертної комісії №1 комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» з мотивувальною частиною прийняте 20.11.2024, відносно невизнання інвалідом ОСОБА_1 ;
- протокол засідання спільної комісії Міжрайонної нікопольської медико-соціальної експертної комісії №1 та Обласної медико-соціальної експертної комісії №1 комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» яке відбулося 20.11.2024, на якому повторно, заочно був оглянутий ОСОБА_1 ;
- положення Міжрайонної нікопольської медико-соціальної експертної комісії №1 комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради»;
- положення Обласної медико-соціальної експертної комісії №1 Комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради»;
- посадову інструкцію Голови міжрайонної Нікопольської медико-соціальної експертної комісії №1 Свіци Олени Олегівни;
- посадову інструкцію Голови обласної медико-соціальної експертної комісії №1 комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» Казанової Алли Миколаївни.
22.05.2025 Державною установою «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» подано до суду заяву про виконання ухвали суду, в якій вказано, що медико-експертна справа ОСОБА_1 була повернута до КП «Нікопольська міська лікарня №4» Нікопольської міської ради за відповідною заявою представника самого ОСОБА_1 адвоката Усачова Олександра Леонідовича.
27.05.2025 представником позивача подано до суду клопотання про долучення додаткового доказу, а саме копію довідки НМСЕК №197 від 20.11.2024.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Відповідно довідки до акту огляду серії 12 ААБ №214641 міжрайонною Нікопольською медико-соціальною експертною комісією №1 Комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради позивача з 16.07.2019 визнано інвалідом з дитинства та встановлено другу групу інвалідності. Інвалідність позивачу встановлена на строк до 01.08.2020 року. Підстава - акт огляду МСЕК №1116 від 23.07.2019.
Відповідно довідки до акту огляду серії 12 ААБ №605028 МНМСЕК №1 позивачу з 01.08.2020 знижено групу інвалідності та встановлено третю групу інвалідності, причина - інвалід з дитинства. Інвалідність позивачу встановлена на строк до 01.08.2021. Підстава - акт огляду МСЕК №877 від 08.07.2020.
Відповідно довідки до акту огляду серії 12 ААБ №134016 МНМСЕК №1 позивачу з 01.08.2021 встановлено третю групу інвалідності, причина - інвалід з дитинства. Інвалідність позивачу встановлена на строк до 01.08.2022. Підстава - акт огляду МСЕК №1025 від 04.08.2021.
Відповідно довідки до акту огляду серії 12 ААВ №568338 МНМСЕК №1 позивачу з 01.08.2022 встановлено третю групу інвалідності, причина - інвалід з дитинства. Інвалідність позивачу встановлена на строк до 01.08.2023. Підстава - акт огляду МСЕК №1030 від 14.09.2022.
Відповідно довідки до акту огляду серії 12 ААГ №559744 МНМСЕК №1 позивачу з 01.08.2023 встановлено третю групу інвалідності, причина - інвалід з дитинства. Інвалідність позивачу встановлена на строк до 01.08.2024. Підстава - акт огляду МСЕК №2075 від 12.12.2023.
На адвокатський запит від 22.05.2025 Комунальним підприємством «Нікопольська міська лікарня №4» Нікопольської міської ради надала позивачу довідку Міжрайонної Нікопольської медико-соціальної експертної комісії №1 Комунального закладу "Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи" Дніпропетровської обласної ради" №197 від 20.11.2024 про невизнання ОСОБА_1 інвалідом.
Не погоджуючись з рішенням Міжрайонної Нікопольської медико-соціальної експертної комісії №1 Комунального закладу "Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи" Дніпропетровської обласної ради", викладеним в довідці №197 від 20.11.2024, щодо невизнання інвалідом ОСОБА_1 , позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 2 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" від 21.03.1991 №875-XII (далі - Закон №875-ХІІ / в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.
Інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я (стаття 3 Закону №875-ХІІ).
Згідно із ст. 1 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) медико-соціальна експертиза - встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності.
Процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації визначає Положення про медико-соціальну експертизу, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 (далі - Положення про медико-соціальну експертизу, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин та прийняття спірного рішення).
Медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності (пункт 3 Положення про медико-соціальну експертизу).
Відповідно до пункту 4 Положення про медико-соціальну експертизу, медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.
Приписами пункту 10 вказаного Положення визначено, що залежно від ступеня, виду захворювання та групи інвалідності утворюються комісії загального та спеціалізованого профілів. До складу комісії входить не менше трьох лікарів за спеціальностями, перелік яких затверджується МОЗ з урахуванням профілю комісії, а також спеціаліст з реабілітації, лікар-психолог або психолог.
Пунктами 11, 15, 17 Положення про медико-соціальну експертизу визначено, що міські, міжрайонні, районні комісії, серед іншого визначають ступінь обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі, реабілітації, реабілітаційний потенціал, групу інвалідності, причину і час її настання, професію, з якою пов`язане ушкодження здоров`я, а також ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) працівників, які одержали ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням ними трудових обов`язків.
Комісії проводять своєчасно огляд (повторний огляд) осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за місцем їх проживання або лікування, у тому числі за місцем їх проживання або місцем перебування у закладах соціального захисту для бездомних осіб та центрах соціальної адаптації осіб, звільнених з місць позбавлення волі, за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після пред`явлення паспорта чи іншого документа, що засвідчує особу.
Медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб особи з інвалідністю, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.
Комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою (пункт 19 Положення про медико-соціальну експертизу).
Комісія під час встановлення інвалідності керується Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженою МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики та Радою Федерації незалежних профспілок України (пункт 20 Положення про медико-соціальну експертизу).
Так, згідно із пунктом 1.10 Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.09.2011 №561 (далі - Інструкція / в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), при огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії.
Тобто, рішення МСЕК приймається після повного медичного обстеження особи і проведення необхідних досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі медичної документації, яка обов`язково включає направлення на МСЕК, та за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії.
Пунктом 27 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності визначено, що підставою для встановлення III групи інвалідності є стійкі, помірної важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, наслідками травм або вродженими вадами, що призвели до помірно вираженого обмеження життєдіяльності особи, в тому числі її працездатності, але потребують соціальної допомоги і соціального захисту.
Критеріями для встановлення III групи інвалідності є ступінь втрати здоров`я, що спричиняє обмеження однієї чи декількох категорій життєдіяльності у помірно вираженому I ступені:
обмеження самообслуговування I ступеня - здатність до самообслуговування з використанням допоміжних засобів;
обмеження здатності самостійно пересуватися I ступеня - здатність до самостійного пересування з більшим витрачанням часу, часткового пересування та скорочення відстані;
обмеження здатності до навчання I ступеня - здатність до навчання в навчальних закладах загального типу за умови дотримання спеціального режиму навчального процесу і/або з використанням допоміжних засобів, за допомогою інших осіб (крім персоналу, що навчає);
обмеження здатності до трудової діяльності I ступеня - часткова втрата можливостей до повноцінної трудової діяльності (втрата професії, значне обмеження кваліфікації або зменшення обсягу професійної трудової діяльності більше ніж на 25 відсотків, значне утруднення в набутті професії чи працевлаштуванні осіб, що раніше ніколи не працювали та не мають професії);
обмеження здатності до орієнтації I ступеня - здатність до орієнтації в часі, просторі за умови використання допоміжних засобів;
обмеження здатності до спілкування I ступеня - здатність до спілкування, що характеризується зниженням швидкості, зменшенням обсягу засвоєння, отримання та передавання інформації;
обмеження здатності контролювати свою поведінку I ступеня - здатність частково контролювати свою поведінку за особливих умов.
У разі незгоди з рішенням районної, міжрайонної, міської комісії хворий, потерпілий від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання або особа з інвалідністю має право подати протягом місяця після одержання висновку комісії письмову заяву до Кримської республіканської, обласної, Київської та Севастопольської центральних міських комісій або до комісії, в якій він проходив огляд, чи до відповідного управління охорони здоров`я. Комісія, що проводила огляд, або управління охорони здоров`я надсилає у триденний строк після надходження відповідного запиту всі наявні документи на розгляд Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії, яка протягом місяця з дня подання зазначених документів проводить повторний огляд заявника і приймає відповідне рішення (пункт 23 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності).
Пунктом 24 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності передбачено, що рішення Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії може бути оскаржене до МОЗ. МОЗ за наявності фактів порушення законодавства про медико-соціальну експертизу доручає Центральній медико-соціальній експертній комісії МОЗ або Кримській республіканській, Київській та Севастопольській міським або обласній комісії іншої області повторно розглянути з урахуванням усіх наявних обставин питання, з якого оскаржується рішення, а також вживає інших заходів впливу для забезпечення дотримання законодавства під час проведення медико-соціальної експертизи.
Пунктом 1.4 Інструкції №561 визначено, що медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, здійснення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.
Згідно з пунктом 1.10 Інструкції №561 при огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії.
Тобто, рішення МСЕК приймається після повного медичного обстеження особи і проведення необхідних досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі медичної документації, яка обов`язково включає направлення на МСЕК, та за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії.
Верховний Суд у постанові від 25.09.2018 у справі №804/800/16 та від 26.09.2018 у справі №817/820/16, у яких також оскаржувались висновки МСЕК щодо встановлення групи інвалідності, зазначив, що рішення МСЕК приймається після повного медичного обстеження особи і проведення досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі медичних документів та за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії.
У вказаних постановах Верховний Суд висловив правову позицію щодо того, що суди вправі перевірити законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку, яка встановлена Інструкцією про встановлення груп інвалідності, Положенням про медико-соціальну експертизу та Положенням про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності. У той же час, суди позбавлені можливості оцінювати підставність (обґрунтованість) прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері, а тому оцінка підставності (обґрунтованості) висновку МСЕК виходить за межі їх повноважень і допустимих меж розгляду справи (в контексті застосування норм матеріального та процесуального права)
Це означає, що суд фактично не може переоцінювати вмотивованість рішення органу МСЕК в частині постановки особі конкретного діагнозу, правильності або неправильності визначення захворювань або інших суттєвих понять, які перебувають в площині спеціальних медичних знань тощо.
При цьому, суд зазначає, що Верховний Суд у постановах від 29.12.2021 у справі №638/2723/16-а та від 12.10.2021 у справі №280/4820/19, у яких спір виник у зв`язку із незгодою позивачів із висновками МСЕК щодо встановлення таким групи інвалідності, зробив висновок, що рішення МСЕК приймається після повного медичного обстеження особи і проведення досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі медичних документів та за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії.
Тобто, суд не вправі втручатися в діяльність державних органів, що застосовують надані їм у межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження в будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами. Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.
Позивач обґрунтовує правомірність позовних вимоги тим, що комісією не проводилось об`єктивне обстеження та оцінка всіх систем організму.
20.11.2024 відповідачем-1 не проводилося об`єктивне обстеження та оцінка всіх систем організму позивача так як останній фізично був відсутній на засіданні. При цьому протиправно не взято до уваги письмове заключення комунального підприємства «Міжобласний центр медичної генетики і пренатальної діагностики імені п.м. Веропотвеляна» Дніпропетровської обласної ради» від 25.09.2024 №404, яким підтверджено наявність у позивача генетичного захворювання - синдрома морфана (G87.4), котрий входить до переліку анатомічних дефектів, інших необоротних порушень функцій органів і систем організму, станів та захворювань, за яких відповідна група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду.
Матеріалами справи не підтверджується, що оскаржуване рішення прийняте відповідачем після проведення необхідних досліджень позивача лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі медичної документації, яка включає направлення на МСЕК, та за результатами об`єктивного обстеження позивача членами комісії, що свідчить про порушення відповідачем порядку розгляду цього питання.
Відповідач всупереч ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України не довів суду належними та допустимими доказами що процедура огляду була дотримана та рішення про невизнання інвалідом було прийнято відповідно до вимог чинного законодавства, доказів на спростування доводів позивача суду не надав.
Тому позовні вимоги необхідно задовольнити та скасувати спірне рішення Міжрайонної Нікопольської медико-соціальної експертної комісії №1 Комунального закладу "Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи" Дніпропетровської обласної ради" викладене в довідці №197 від 20.11.2024, щодо невизнання інвалідом ОСОБА_1 .
Відповідно до п. 40 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затверджене постановою Кабінету Міністрів України №1338 від 15.11.2024, яке діє станом на день прийняття рішення судом, за результатами проведення оцінювання експертна команда приймає рішення щодо встановлення чи невстановлення (або визначення) відповідно до законодавства: інвалідності, фіксації причин та часу її настання відповідно до документів, що це підтверджують, тому суд вважає за необхідне для захисту інтересів позивача зобов`язати відповідача повторно провести оцінювання повсякденного функціонування позивача та прийняти відповідне рішення.
Пунктом 2 вказаного наказу визначено визнати таким, що втратив чинність, наказ Міністерства охорони здоров`я України від 26.10.2024 №1809 "Про покладання прав та обов`язків Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ" (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 13.11.2024 №1900).
Відповідно до п. 10 Положення про Центр оцінювання функціонального стану особи, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 03.12.2024 №2022, повноваження Центру оцінювання, зокрема:
6) розглядає скарги на рішення експертних команд щодо результатів оцінювання та рішення медико-соціальних експертних комісій щодо результатів медико-соціальної експертизи;
7) перевіряє під час оскарження рішення експертних команд обґрунтованість рішень, прийнятих під час оцінювання та встановлення інвалідності, розглядає медичні документи та проводить оцінювання, за результатами якого приймає рішення щодо скасування, підтвердження або формування нового рішення.
У такому випадку оцінювання за рішенням Центру оцінювання проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі одного із закладів охорони здоров`я, куди направлено особу Центром оцінювання, але обов`язково з урахуванням екстериторіального принципу.
Пунктом 18 Положення передбачено, що центр оцінювання має право:
одержувати від державних органів, закладів охорони здоров`я, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і виду їх діяльності відомості, необхідні для роботи експертних команд Центру оцінювання;
направляти особу, що звертається для встановлення інвалідності, до закладів охорони здоров`я для проведення додаткового медичного обстеження з метою уточнення діагнозу і призначення відповідного лікування;
залучати до роботи Центру оцінювання лікарів закладів охорони здоров`я державної форми власності, за їх згодою;
допускати за письмовою заявою особи, що звертається для встановлення інвалідності, уповноваженого представника особи на розгляд експертної команди Центру оцінювання;
розглядати скарги очно, заочно або з використанням методів і засобів телемедицини відповідно до критеріїв визначення форми проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, встановлених у додатку 1 до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року № 1338, та відповідних клопотань особи.
13.02.2025 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстровано Державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України».
Відповідно до п. 3 статуту основними завданнями Інституту є, зокрема, здійснення експертизи з оцінювання функціонального стану особи при порушеннях функціонування та обмеженні життєдіяльності з визначенням групи інвалідності, встановлення причини інвалідності, терміну її встановлення, видачі відповідних рішень (витягів) за результатами оцінювання повсякденного функціонування особи.
Відтак, повноваження щодо проведення експертизи з оцінювання функціонального стану особи при порушеннях функціонування та обмеженні життєдіяльності з визначенням групи інвалідності, встановлення причини інвалідності, терміну її встановлення, видачі відповідних рішень (витягів) за результатами оцінювання повсякденного функціонування особи надані станом на день прийняття судового рішення Державній установі «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», відтак суд зобов`язує вказаний орган повторно провести медико-соціальний огляд ОСОБА_1 для вирішення питання щодо визнання останнього інвалідом.
Суд акцентує увагу на формулюванні позивачем вимоги щодо проведення повторного огляду для прийняття рішення щодо визнання інвалідом, вказане може свідчити про зобов`язання прийняти певне рішення, а тому суд змінює формулювання вказаної вимоги при прийнятті рішення та зазначає, що метою проведення повторного огляду є вирішення питання щодо визнання останнього інвалідом з прийняттям відповідного рішення.
Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд робить висновок про часткове задоволення адміністративного позову.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 2422,40 грн, що документально підтверджується квитанціями №9330-3034-8066-1253 та №2955-7885-6165-6499 від 19.12.2024.
Проте суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Відтак, при зверненні до суду позивачу необхідно було сплатити суму судового збору із застосування понижуючого коефіцієнту, що складає суму 1937,92 (968,96 х 2 х 0,8) грн. Таким чином має місце сплата судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом на суму 484,48 грн, яка не підлягає стягненню з відповідача та може бути повернута в порядку, встановленому ст. 7 Закону України «Про судовий збір».
Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, судовий збір у сумі 1937,92 грн (із застосування понижуючого коефіцієнту 0,8) підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1, як органу яким допущено порушення законодавства, в розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог на суму 1291,55 грн.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,
Визнати протиправним та скасувати рішення Міжрайонної Нікопольської медико-соціальної експертної комісії №1 Комунального закладу "Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи" Дніпропетровської обласної ради" викладене в довідці №197 від 20.11.2024, щодо невизнання інвалідом ОСОБА_1 .
Зобов`язати Державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» повторно провести медико-соціальний огляд ОСОБА_1 для вирішення питання щодо визнання останнього інвалідом з прийняттям відповідного рішення.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Комунального закладу "Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи" Дніпропетровської обласної ради" судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1291 (одна тисяча двісті дев`яносто одна) грн 55 коп.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський