Справа № 400/2464/25
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2025-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 р. № 400/2464/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М. розглянув у письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаПрибузької сільської ради, вул. Акмечетська, 50,с. Прибужжя,Вознесенський р-н, Миколаївська обл.,56445, вул. Акмечетська, 50,с. Прибужжя,Вознесенський р-н, Миколаївська обл.,56445

провизнання протиправним та скасування розпорядження від 09.02.2024 року № 37-р,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Прибузької сільської ради про визнання незаконним та скасування Розпорядження № 37-р від 09.02.2024 Прибузької сільської голови Вознесенського району Миколаївської області Про створення тимчасової комісії з перевірки нарахування заробітної плати по КП Прибузьке.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав про протиправність розпорядження Прибузького сільського голови Вознесенського району Миколаївської області Про створення тимчасової комісії з перевірки нарахування заробітної плати по КП Прибузьке, створення комісій (як постійних, так і тимчасових), затвердження їхнього складу та обрання голів віднесено до компетенції сільської ради як органу місцевого самоврядування.

Вважає, що сільський голова відповідно до Закону №280/97-ВР не наділений повноваженнями своїм розпорядженням створювати комісії для перевірки комунальних закладів, підприємств, установ, організацій, тому воно є незаконним та підлягає скасуванню.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 позовну заяву залишено без руху, за усунення недоліків адміністративного позову, ухвалою від 02.04.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження в адміністративній справі, вирішено розглядати її за правилами загального позовного провадження.

18.04.2025 до справи наданий відзив на адміністративний позов, за змістом якого відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування відзиву відповідач вказав, що посилання позивача на ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», де зазначається, що комісія сільської ради створюється рішенням ради на пленарному засіданні, а не одноосібно головою сільської ради. А також застосовує норми статей 47, 48 цього ж Закону. Зазначені норми стосуються постійних та тимчасових комісій рад, до складу яких входять виключно депутати відповідних рад. Тобто вказані правові норми не мають відношення до оскаржуваного розпорядження, оскільки в даному випадку комісія сформована з посадових осіб виконавчого апарату ради та одного депутата. Отже, йдеться не про комісію ради, а про тимчасовий робочий орган виконавчого характеру, створений у межах компетенції сільського голови.

Згідно з п. 20 ч. 4 ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільський голова має право видавати розпорядження у межах своїх повноважень. Окрім того, згідно з п. 7 тієї ж статті, сільський голова здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету, просить в задоволенні позову відмовити.

Представником позивача до справи надана заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника в порядку письмового провадження.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.

Суд, вивчив письмові пояснення сторін, дослідив письмові докази, надані сторонами до матеріалів адміністративної справи, встановив такі обставини.

Під час розгляду справи в Доманівському районному суді Миколаївської області № 473/3085/24 позивачу стало відомо, що 09.02.2024 Прибузькою сільською головою Вознесенського району Миколаївської області винесено Розпорядження № 37-р Про створення тимчасової комісії з перевірки нарахування заробітної плати по КП Прибузьке (далі - Розпорядження-37), яким утворено тимчасову комісію з перевірки нарахування заробітної плати по КП Прибузьке та затверджено її склад.

Позивач вказує, що відповідно до ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) комісія сільської ради створюється виключно рішенням ради на пленарному засіданні, а не одноосібно головою сільської ради. Проте, в порушення вказаних приписів Закону України «Про місцеве самоврядування» Розпорядження-37 винесено одноосібно головою сільської ради, на гербовому бланку Прибузької сільської голови, керуючись ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», без зазначення мети створення комісії, її функцій та повноважень.

Зазначеною комісією проведена перевірка нарахування заробітної плати по КП Прибузьке з 01.01.2020 року по 30.09.2023 року. В Акті перевірки від 11.03.2024 року комісія керується Розпорядженням сільського голови від 09.02.2024 № 37-р.

Спірні правовідносини врегульовано наступними нормами права.

Згідно із статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та третьої статті 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через гргани місцевого самоврядування.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування, відповідно до Конституції України, визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 07.06.2001 року №2493-III (далі - Закон №2493-ІІІ).

Відповідно до статті 1 Закону №2493-ІІІ посадова особа місцевого самоврядування - особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження у здійсненні організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету

Система місцевого самоврядування, згідно статті 5 Закону №2493-ІІІ включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад, відповідно до частини першої статті 11 Закону №2493-ІІІ є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

За частиною другою статті 11 Закону №2493-ІІІ виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Згідно частин першої третьої статті 12 Закону №2493-ІІІ сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

Сільський, селищний, міський голова обирається відповідною територіальною громадою на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування в порядку, визначеному законом, і здійснює свої повноваження на постійній основі. Строк повноважень сільського, селищного, міського голови, обраного на чергових місцевих виборах, визначається Конституцією України.

Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях.

За пунктами 3-5 частини першої статті 26 Закону №2493-ІІІ виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, зокрема, питання: утворення виконавчого комітету ради, визначення його чисельності, затвердження персонального складу; внесення змін до складу виконавчого комітету та його розпуск; обрання на посаду та звільнення з посади секретаря ради у порядку, передбаченому цим Законом; затвердження за пропозицією сільського, селищного, міського голови структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України, витрат на їх утримання.

Відповідно до частини першої статті 42 Закону №2493-ІІІ повноваження новообраного сільського, селищного, міського голови починаються з моменту складення ним присяги відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на пленарному засіданні відповідної сільської, селищної, міської ради, на якому відповідною територіальною виборчою комісією були оголошені рішення щодо його обрання та реєстрації. Повноваження сільського, селищного, міського голови закінчуються в день відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на наступних чергових місцевих виборах, або, якщо рада не обрана, з моменту вступу на цю посаду іншої особи, обраної на наступних місцевих виборах, крім випадків дострокового припинення його повноважень відповідно до частин першої та другої статті 79 цього Закону.

Сільський, селищний, міський голова:

1) забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; 2) організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; 3) підписує рішення ради та її виконавчого комітету; 4) вносить на розгляд ради пропозицію щодо кандидатури на посаду секретаря ради; 5) вносить на розгляд ради пропозиції про кількісний і персональний склад виконавчого комітету відповідної ради; 6) вносить на розгляд ради пропозиції щодо структури виконавчих органів ради, апарату ради та її виконавчого комітету, їх штатів, встановлених відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України; 7) здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету; 20) видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, комісією було проведено перевірку, за результатами якої складено акт від 11.03.2024 року, що охоплює обставини діяльності комунального підприємства за широкий період, у тому числі й за час керівництва позивача.

З вказаного акту вбачається, що КП «Прибузьке» створене на підставі рішення Прибузької сільської ради від 12.04.2012 року №4 та на підставі Закону України «Про місцеве врядування в Україні».

Відповідно до статуту , затвердженого рішенням Прибузької сільскої ради від 25.10.2021 року №15, як це вбачається з листа від 07.04.2025 року №08/02-13, КП «Прибузьке» підпорядковується, підзвітне та підконтрольне органам місцевого самоврядування, є окремою юридичною особою та самостійно здійснює свою господарську діяльність.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання утворення і ліквідація постійних та інших комісій ради, затвердження та зміна їх складу, обрання голів комісій.

Повноваження сільського, селищного, міського голови визначені ч. 4 ст. 42 Закону, яка не містить повноваження сільского голови створювати будь-які комісії самостійно без відома представницького органу місцевого самоврядування.

Пунктом 19 ч. 4 ст. 42 Закону №280/97-ВР визначено, що сільський, селищний та міський голова здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів.

Згідно з положеннями статей 47, 48 Закону №280/97-ВР передбачено можливість утворення двох видів комісій: постійні комісії ради, які є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету (Закону); тимчасові контрольні комісії, які є органами ради, які обираються з числа її депутатів для здійснення контролю з конкретно визначених радою питань, що належать до повноважень місцевого самоврядування. Контрольні комісії подають звіти і пропозиції на розгляд ради.

Відповідно до частин 2, 4 ст. 48 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення про створення тимчасової контрольної комісії ради, її назву та завдання, персональний склад комісії та її голову вважається прийнятим, якщо за це проголосувало не менше однієї третини депутатів від загального складу ради.

Повноваження тимчасової контрольної комісії ради припиняються з моменту прийняття радою остаточного рішення щодо результатів роботи цієї комісії, а також у разі припинення повноважень ради, яка створила цю комісію.

Пункт 19 ч. 4 ст. 42 Закону №280/97-ВР передбачає здійснення головою міської ради інших повноважень місцевого самоврядування, визначених цим та іншими законами.

Водночас, зазначена правова норма містить застереження щодо здійснення міським головою таких повноважень, а саме якщо такі повноваження не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів.

Як вбачається з матеріалів справи Прибузьким сільським головою О.Щербиною було утворено тимчасову комісію з перевірки нарахування заробітної плати по КП «Прибузьке».

Зі змісту вказаного розпорядчого документу вбачається, що до складу тимчасової комісії увійшли в тому числі і депутати Приузької сільскої ради.

Суд дійшов висновку про те, що Відповідач діяв не в межах наданих йому повноважень, оскільки серед повноважень голови сільскої ради відсутнє право на створення в одноособовому порядку постійної чи тимчасової комісії, Сільський голова наділений повноваженнями скликати сесії ради, вносити пропозиції та формувати порядок денний сесій ради і головувати на пленарних засіданнях ради.

Безпідставним є посилання Відповідача на те, що повноваження щодо проведення економічного аналізу фінансово-господарської діяльності комунального підприємства не віднесено до виключеної компетенції міської ради, адже спірним у справі питанням є створення відповідачем як міським головою в одноособовому порядку тимчасової комісії всупереч вимогам Закону №280/97-ВР.

Крім того, суд звертає увагу на те, що власником КП «Прибузьке» є Прибузька сільська рада, до компетенції якої і належить визначення основних напрямків діяльності підприємства, затвердження Статуту, внесення до нього змін та доповнень, погодження кандидатури директора підприємства, ініціювання питання щодо його звільнення, затвердження річних результатів діяльності підприємства, прийняття рішень про реорганізацію чи ліквідацію підприємства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу, контроль за ефективністю використання та збереження майна, вирішення питань про виділення зі складу підприємства одного чи кількох структурних підрозділів для створення нового підприємства.

Отже, у спірних правовідносинах голова Прибузької сільської ради не наділений повноваженнями ані вирішувати питання створення тимчасової комісії задля перевірки нарахування заробітної плати по КП «Прибузьке», ані доручати такій комісії проводити аналіз діяльності вказаного підприємства.

Також суд вважає безпідставним посилання Відповідача на те, що спірне у цій справі розпорядження прийнято задля забезпечення роботи виконавчого комітету міської ради, яку він очолює, та носить організаційний характер.

Суд зауважує, що зі змісту оскаржуваного у цій справі акту індивідуальної дії не вбачається вирішення відповідачем будь-яких організаційних питань діяльності ради або її виконавчого комітету. Вказаний акт стосується прав та інтересів конкретного суб`єкта господарювання - КП «Прибузьке».

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням вищенаведеного, Суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки відповідач, видаючи розпорядження № 37-р від 09.02.2024 Прибузької сільської голови Вознесенського району Миколаївської області Про створення тимчасової комісії з перевірки нарахування заробітної плати по КП Прибузьке, діяв не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судові витрати 968,96 грн., підлягають стягненню на користь Позивача за рахунок бюджетних асигнувань Прибузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати Розпорядження № 37-р від 09.02.2024 Прибузької сільської голови Вознесенського району Миколаївської області Про створення тимчасової комісії з перевірки нарахування заробітної плати по КП Прибузьке.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Прибузької сільської ради (вул. Акмечетська, 50,с. Прибужжя,Вознесенський р-н, Миколаївська обл.,56445 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 і.п.н. НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 968,96 грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Мельник