Справа № 826/17136/18
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року ЛуцькСправа № 826/17136/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мачульського В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АМАРІ УКРАЇНА» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АМАРІ УКРАЇНА» (далі ТОВ «АМАРІ УКРАЇНА», позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у Львівській області (далі ГУ ДПС у Львівській області, відповідач) від 06.08.2018 № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Львівська філія ТОВ «АМАРІ УКРАЇНА» є відокремленим підрозділом головного підприємства - ТОВ «АМАРІ УКРАЇНА». Філія не має статусу та прав юридичної особи і не має власного банківського рахунку. Усі розрахунки, включаючи платежі до бюджету, здійснюються виключно з рахунків ТОВ «АМАРІ УКРАЇНА», розташованого в м.Києві.

В лютому 2018 ТОВ «АМАРІ УКРАЇНА» перерахувало Личаківській ОДПІ (за місцем знаходження та обліку своєї Львівської філії) внески з ЄСВ за нараховану співробітникам Філії заробітну плату. Внески сплачувалися двома платежами: 14.02.2018 на суму 5516,39 грн і 28.02.2018 в сумі 17880,83 грн. Позивач наголошує, що сплачував місячні внески з ЄСВ за Львівську філію в тому ж порядку і на ті ж реквізити, що і в попередні чи подальші періоди 2017-2018 рр.

Платіж від 14.02.2018 (5516,39 грн) своєчасно зафіксований Личаківською ОДПІ в обліковій картці платника ЄСВ (Львівської філії ТОВ «АМАРІ УКРАЇНА»). А от наступний внесок в розмірі 17880,83 грн, сплачений позивачем 28.02.2018, з невідомих причин був внесений Личаківською ОДПІ в облікову картку платника ЄСВ лише в липні 2018, що призвело до виникнення штучної «недоплати» чи «несвоєчасної сплати» ЄСВ як підстав; для застосування до позивача (його відокремленого підрозділу) штрафних санкцій.

В подальшому протягом березня - червня 2018 позивач щомісячно сплачував ЄСВ за свою Філію, виходячи з фактичної суми заробітної плати персоналу. В липні 2018 бухгалтерія ТОВ «АМАРІ УКРАЇНА» побачила в електронному кабінеті Львівської філії відсутність даних щодо лютневої оплати ЄСВ в сумі 17880,83 грн. Головний бухгалтер ТОВ «АМАРІ УКРАЇНА».

З метою врегулювання даної ситуації позивач звернувся з листами до Личаківської ОДПІ у Львові та ГУ ДФС у Львівській області, а також підтверджуючими документами щодо своєчасності сплати в лютому 2018 внеску з ЄСВ в сумі 17880,83 грн, і вимагав вжити заходи для скасування безпідставного нарахування штрафних санкцій та пені.

ГУ ДФС у Львівській області у листі від 28.08.18 №29809/10/13-01-13-12-21 повідомила позивача про відсутність підстав для скасування рішення № від 06.08.2018.

Позивав оскаржив вищевказане рішення в адміністративному порядку, шляхом направлення скарги до ДФС України.

Рішенням ДФС України від 14.09.2018 №30048/6/99-99-1102-02-35 рішення ГУ ДФС у Львівській області № від 06.08.2018 залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Позивач переконаний в тому, що рішення відповідача № від 06.08.2018 є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки товариство вчасно сплатило єдиний внесок не пізніше 20 числа (включно) місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок, а тому не порушив строку сплати єдиного внеску, який визначений Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Сплата єдиного внеску 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок, не є порушенням строку сплати єдиного внеску, що узгоджується з практикою Верховного Суду у постанові від 29.01.2019 у справі №817/1889/17.

За таких обставин ТОВ «АМАРІ УКРАЇНА» вимушене оскаржувати рішення ГУ ДФС у Львівській області № від 06.08.2018 в судовому порядку. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №826/17136/18, вирішено, що справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовних вимог не визнав та просив відмовити в задоволенні позову у зв`язку із правомірністю прийняттям ГУ ДФС у Львівській області рішення № від 06.08.2018 яким до позивача застосовано штрафні санкції та пеню за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (не перерахування) єдиного внеску.

У запереченнях на відзив, позивач не погодився із твердженнями представника відповідача викладених у відзиві на позовну заяву та підтримав свою позицію зазначену у позовній заяві та просив позов задовольнити повністю.

Згідно із переліком судових справ за формою додатку 3 до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399 адміністративна справа №826/17136/18 передана на розгляд Волинського окружного адміністративного суду (https://court.gov.ua/gromadjanam/perelik_rozpodil/).

21.02.2025 справа №826/17136/18 зареєстрована у Волинському окружному адміністративному суді та за результатами автоматизованого розподілу справи між суддями визначено склад суду (суддя Мачульський В.В.) для розгляду цієї справи.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 26.02.2025 прийнято до провадження дану адміністративну справу та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також здійснено заміну відповідача у справі, а саме: Головне управління ДФС у Львівській області () на правонаступника Головне управління ДПС у м Львівській області (79003, Львівська область, місто Львів, вулиця Стрийська, будинок 35, код ЄДРПОУ ВП 43968090).

Інших заяв по суті справи від сторін на адресу суду не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та зазначає наступне.

Судом встановлено, що 06.08.2018 ГУ ДФС у Львівській області прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, відповідно до якого на ТОВ «Амарі України» накладено штрафні санкції, а саме штраф у розмірі 7764,55 грн. за період з 21.03.2017 до 27.06.2018 та пеню у розмірі 326,50 (0,1% суми недоїмки).

ТОВ «Амарі України» не погодилося із вказаним рішенням та подало скаргу від 23.08.2018 до ДПС України, яка рішенням від 14.09.2018 №30048/6/99-99-1102-02-35 про результати розгляд скарги рішення ГУ ДФС у Львівській області від 06.08.2018 № залишила без змін, а скаргу без задоволення.

Вважаючи оскаржуване рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464-VI).

В силу ч. 8 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з абз. 2 п. 1 ч. 1 статті 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Частиною 2 статті 6 Закону №2464-VI встановлено обов`язок платника єдиного внеску своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

За приписами частин 5, 7 і 8 статті 9 Закону №2464-VI сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування.

Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому, у силу приписів норми п. 1 ч. 10 ст. 9 зазначеного Закону у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів днем сплати єдиного внеску вважається день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Відповідно до ч. 11 ст. 9, ч. 10 і 11 ст. 25 Закону №2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Так, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу, а за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Отже, вищезазначені штрафні санкції застосовуються у разі несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску, тобто, у випадку допущення платником податку бездіяльності у формі неоплати (несвоєчасної оплати) ЄСВ.

Згідно абзацу 1 частини чотирнадцятої статті 25 Закону №2464-VI про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа податкового органу у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

В той же час наведені положення узгоджуються із приписами Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року № 449 (далі - Інструкція), де в розділі VII «Фінансові санкції» серед іншого передбачено, що відповідно до частини одинадцятої статті 25 Закону № 2464-VI до платників, визначених підпунктами 1 - 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, фіскальні органи застосовують штрафні санкції у таких розмірах: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року та надалі, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум. При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи фіскального органу. При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки, незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди. Для платників, зазначених у підпунктах 1 та 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, таким періодом є календарний місяць, для платників, зазначених у підпунктах 3 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, - календарний рік, для платників, зазначених у підпункті 3 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, які обрали спрощену систему оподаткування, - календарний квартал відповідно.

Аналіз наведених положень Закону №2464-VI та Інструкції дає підстави для висновку, що порушення встановлених законом строків сплати єдиного внеску є підставою для застосування до платника штрафних санкцій та нарахування пені. Роботодавці зобов`язані сплачувати нарахований єдиний внесок у встановлений законодавством строк незалежно від виплати заробітної плати та інших видів виплат, на які нараховується єдиний внесок.

Абзацом 1 частини першої статті 43 Бюджетного кодексу України передбачено, що при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Згідно із частиною п`ятою статті 45 Бюджетного кодексу України податки і збори та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Водночас, пунктом 22.4 статті 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 №2346-III (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним:

для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника;

для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Банки мають забезпечувати фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання.

Таким чином, під сплатою єдиного внеску слід розуміти внесення відповідних сум на рахунки органів доходів і зборів.

Як слідує з матеріалів справи, позивачу оскаржуваним рішенням від 06.08.2018 № нараховано штраф у розмірі 7764,55 грн (20% своєчасно не сплачених сум) та нараховано пеню у розмірі 326,50 грн (0,1% суми недоїмки).

На підтвердження вчасної сплати єдиного внеску у лютому 2018 року позивач надав суду квитанцію №5708 від 28.02.2018 про сплату єдиного внеску на суму 17880,83 грн. Крім того, сплата єдиного внеску за лютий 2018 року підтверджується випискою за особовим рахунком за період з 28.02.2018 по 28.02.2018.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем не було допущено бездіяльності щодо несплати (несвоєчасної оплати) сум ЄСВ за вказаний період.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 06.08.2018 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску є необґрунтованим, протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої цієї статті Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в загальній сумі 1 818,37 грн, який сплачений згідно із платіжними дорученнями №6105 від 04.10.2018 та №6102 від 28.09.2018.

Керуючись статтями 2, 7, 139, 243, 245, 246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АМАРІ УКРАЇНА» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 06.08.2018 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (79003, Львівська область, місто Львів, вулиця Стрийська, будинок 35, код ЄДРПОУ ВП 43968090) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АМАРІ УКРАЇНА» (03083, місто Київ, вулиця Пирогівський шлях, будинок 34, ) судовий збір у сумі 1 818,37 грн (одна тисяча вісімсот вісімнадцять гривень 37 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський