Справа № 240/8640/25
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Житомир справа № 240/8640/25

категорія 102020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черноліхова С.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Філії «Столичний лісовий офіс» ДП "Ліси України" про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати відповідь Філії «Столичний лісовий офіс» ДП «Ліси України» на його запит від 05.03.2025 за № 224, яка викладена в листі № 1299/40.19.3-ВЛ від 11.03.2025, протиправною;

- зобов`язати відповідача надати відповідь на запит від 05.03.2025 за № 224.

В обгрунтування своїх вимог зазначає, що відповідач без належного обґрунтування відмовив у наданні інформації, яка за законом є відкритою. Цим було порушене право позивача на доступ до публічної інформації, гарантоване Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 01.04.2025 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач надіслав відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що ДП «Ліси України» не належить до розпорядників публічної інформації по своєму статусу. Позивач не надав жодних доказів того, що копія наказу не була надана у відповіді на запит.

У відповіді на відзив позивач вказав, що відповідач є розпорядником публічної інформації і повинен був надати належну відповідь на його запит від 05.03.2025.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач направив Філії «Столичний лісовий офіс» ДП «Ліси України» запит від 05.03.2025 за № 224, в якому просив надати:

1. Копію наказу про призначення керівника управління фінансів Столичної філії;

2. Копію посадової інструкції керівника управління фінансів Столичної філії;

3. Копію Трудового договору з керівником управління фінансів Столичної філії (Витяг з штатного розпису).

На вказаний запит відповідач надав відповідь від 11.03.2025 № 1299/40.19.3-ВЛ, в якій зазначив, що трудовий договір з начальником управління фінансів не укладався і повідомив про направлення копії наказу про призначення керівника управління фінансів Столичної філії.

Вважаючи таку відповідь неповною, ОСОБА_1 звернувся із цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд враховує наступне.

Стаття 34 Конституції України встановлює, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» №2939-VI (далі - Закон №2939-VI), публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 3 названого Закону передбачено, що право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом, визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє (пункти 1 та 2 частини 1 названої правової норми). Доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію (пункт 2 частини 1 статті 5 Закону №2939-VI).

Розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів, а також юридичні особи публічного права, державні/комунальні підприємства або державні/комунальні організації, що мають на меті одержання прибутку, господарські товариства, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді, щодо інформації про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага їх керівника, заступника керівника, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради (пункти 2 та 5 частини 1 статті 13 Закону №2939-VI).

Відповідно до частини 4 статті 13 Закону №2939-VI, усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Частинами 1 та 2 статті 19 Закону №2939-VI визначено, що запит на інформацію це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини 2 статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною 5 статті 19 цього Закону (частина 1 статті 22 Закону №2939-VI).

Частиною 2 статті 22 Закону №2939-VI закріплено, що відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання ухвали суду від 22.05.2025 відповідач надав докази направлення на запит ОСОБА_1 разом з відповіддю № 1299/40.19.3-ВЛ від 11.03.2025 копії наказу по філії «Столичний лісовий офіс» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» від 20.02.2025 № 304-К про прийняття ОСОБА_2 на посаду начальника управління фінансів. Також у цій відповіді повідомлено про те, що трудовий договір з начальником управління фінансів не укладався.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач надав відповідь на пункти 1 і 3 запиту, при цьому пункт 2 залишився без розгляду.

Відтак, відповідач допустив саме протиправну бездіяльність, яка полягає у не розгляді запиту позивача у відповідній частині.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що він не є розпорядником публічної інформації, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Враховуючи протиправність бездіяльності відповідача щодо ненадання повної інформації, запитуваної позивачем, з метою захисту порушеного права позивача, суд приходить до висновку, що належним способом відновлення його порушеного права є саме зобов`язання відповідача повторно розглянути запит позивача від 05.03.2025 №224, з урахуванням висновків суду у цій справі.

Згідно із ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх часткового задоволення.

За відсутності документально підтверджених судових витрат питання про їх розподіл суд не вирішує.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Філії «Столичний лісовий офіс» ДП "Ліси України" (вул. Святошинська, 30, м. Київ, 03115, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Філії «Столичний лісовий офіс» ДП "Ліси України", яка виразилася у ненаданні публічної інформації на пункт 2 запиту ОСОБА_1 від 05.03.2025 №224.

Зобов`язати Філію «Столичний лісовий офіс» ДП "Ліси України" повторно розглянути пункт 2 запиту ОСОБА_1 від 05.03.2025 №224 з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Черноліхов

03.06.25