Справа № 500/1640/25
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 500/1640/25

02 червня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Дерех Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про поновлення процесуального строку в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 23.05.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - п`ять днів з дня отримання копії ухвали.

Від представника позивача на адресу суду надійшла заява про поновлення процесуального строку. Зокрема, просить врахувати, що позивачем не було одержано ним письмового повідомлення який розмір прожиткового мінімуму був застосований при розрахунку грошового забезпечення заявника, а також грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань / інших щомісячних основних та додаткових видів 01 липня 2022 року по 20 травня 2023 року, інформації про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2022, 01 січня 2023 року за останньою займаною посадою заявника, з обов`язковим зазначенням процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії та розмір у %, інформацію щодо тарифного розряду, згідно з яким розраховується посадовий оклад заявника з 01 липня 2022 року по 20 травня 2023 року. Зазначає, що позивач не мав підстав для сумнівів у добросовісності відповідача при здійсненні розрахунку грошового забезпечення. Проте, вказує, що лише після отримання відповіді на адвокатський запит, позивачу фактично стало відомо про порушення свого права. Також, просить врахувати, що у витягу з наказу про звільнення, грошовому атестаті або будь-яких інших документів, з якими було ознайомлено позивача при звільненні, не передбачено діючим законодавством зазначення інформації стосовно прожиткового мінімуму за яким розраховується грошове забезпечення військовослужбовця.

З приводу зазначеної заяви, суд зазначає наступне.

Як слідує з матеріалів справи, у відповідності до Витягу з Наказу Військової частини НОМЕР_1 за №250 від 07.09.2023, позивача з 07.09.2023 виключено зі списків особового складу та знято з усіх видів забезпечення.

Листом від 09.12.2024 за вих.№1496/9/2666 відповідачем було надано відповідь адвокатський запит від 21.11.2024, у якому було детально надано інформацію про усі складові розміру грошового забезпечення відповідача станом на день його звільнення з військової служби.

Як зазначає відповідач, лист відповідача від 09.12.2024 за вих.№ 1496/9/2666 було надіслано адвокату Єрьоміній В.А. 10.12.2024 на електронну адресу, а також засобами поштового зв`язку, який 20.12.2024 було вручено адвокату Єрьоміній В.А. (відомості з реєстру поштових відправлень).

Тобто, на думку суду, відповідачем не заперечується, що позивач дізнався про суми нарахованого та виплаченого грошового забезпечення 20.12.2024, з дня вручення листа засобами поштового зв`язку.

За змістом частини першої ст. 120 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України), перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Тобто, відлік строку звернення до суду з даним позовом починається з 21.12.2024.

Поряд з цим, як встановлено судом, 21.12.2024 та 22.12.2024 припадало на неробочі дні (субота, неділя), таким чином, перебіг процесуального строку починається з 23.12.2024 (перший після нього робочий день). Отож, з огляду на наведене, суд вважає, що позивач, звернувшись до суду з даним позовом 24.03.2025, дотримався тримісячного строку звернення, визначеного ст. 233 Кодексу законів про працю України.

Суд також враховує, що Європейський суд з прав людини в Рішенні від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» констатував, що право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Проявом цього права є забезпечення для кожної особи можливості звернутися до суду. У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі «Іліан проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

З огляду на викладене, з метою запобігання обмеження прав позивача на доступ до правосуддя, суд вважає за необхідне визнати причину пропуску строку звернення до адміністративного суду поважною та поновити позивачу пропущений з поважних причин строк звернення до адміністративного суду з даною позовною заявою.

Згідно частиною першою ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином, заява представника позивача про поновлення строку до адміністративного суду підлягає задоволенню, процесуальний строк, встановлений законом слід поновити.

Керуючись статтями 120, 121, 241, 243, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про поновлення процесуального строку задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду даним позовом та поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із даним адміністративним позовом.

Продовжити розгляд адміністративної справи №500/1640/25.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 02 червня 2025 року.

Головуюча суддя Дерех Н.В.