Справа № 200/4486/24
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року справа №200/4486/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Компанієць І.Д., Блохіна А.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 вересня 2024 р. у справі № 200/4486/24 (головуючий І інстанції Зінченко О.В. ) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач, ГУПФУ), в якому просив:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області щодо невидачі адвокату Мендрику Д.О. довідки ОК5 відносно ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , на його звернення від 28.06.2024;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області видати та направити Укрпоштою адвокату Мендрику Д.О. довідку ОК5 відносно ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , на його звернення від 28.06.2024;

- відреагувати окремою ухвалою в адміністративній справі щодо неправомірних дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в особі начальника Рад Наталії Сергіївни. Окрему ухвалу для реагування та вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону направити у Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомити Донецький окружний адміністративний суд про вжиті заходи протягом одного місяця з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року задоволено позовні вимоги, а саме суд:

Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області щодо невидачі адвокату - Мендрику Дмитру Олександровичу довідки ОК- 5 відносно ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , на його адвокатський запит від 28.06.2024.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька обл., місто Слов`янськ, площа Соборна, будинок 3, ) видати адвокату Мендрику Дмитру Олександровичу (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) довідку ОК 5 відносно ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , на його адвокатський запит від 28.06.2024.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька обл., місто Слов`янськ, площа Соборна, будинок 3, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн. (вісімсот сім гривень 46 копійок).

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду у зв`язку, з невірним застосуванням та порушенням судом норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення яким відмовити в задоволені позовних вимог.

Скарга обґрунтована тим, що Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI розділяє право адвоката на звернення із адвокатським запитом і право адвоката на представництво інтересів клієнтів у органах державної влади.

При подачі адвокатського запиту адвокат не має посвідчуватися весь обсяг повноважень представника. Звертаючись із адвокатським запитом правник, перш за все, реалізує своє професійне право на таке звернення, окремо виділене пунктом 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а не право на безпосереднє представництво в органах державної влади, виокремлене пунктом 2 зазначеної норми. Направлення адвокатського запиту само по собі не реалізує предмет представництва, а сприяє збору інформації задля належної та повноцінної його реалізації.

Отже, спосіб отримання інформації з реєстру застрахованих осіб, а саме через адвокатський запит, не є реалізацією адвокатом повноважень представника клієнта.

Тобто, адвокатський запит є інструментом для швидкого збору доказів в інтересах клієнта при вирішенні спору, а не формою представництва клієнта.

Частиною другою статті 24 Закону № 5076 визначено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, у яких міститься інформація з обмеженим доступом. У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту.

Відповідно до частини першої статті 21 Закону № 2657 інформацією з обмеженим доступом вважається конфіденційна, таємна та службова інформація. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження (частина друга статті 11 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 № № 2657-XII).

У відповідності до статті 2 Закону України «Про захист персональних даних» від 01.06.2010 № 2297-VI та статті 11 Закону № 2657 інформація про фізичну особу (персональні дані) це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

У випадку якщо адвокатом запитується інформація з обмеженим доступом, а саме конфіденційна інформація про клієнта (персональні дані), такий запит має відповідати вимогам, які передбачені Законом України «Про захист персональних даних» та містити підтвердження його повноважень на отримання такої інформації, що обумовлено, зокрема, статтями 6, 7, 8, 10, 14, 16, 24 вказаного Закону.

Таким підтвердженням повноважень адвоката може бути договір про надання правової допомоги, в пунктах якого мають міститись чітко визначені повноваження адвоката щодо отримання персональних даних клієнта, додаток до договору або письмове волевиявлення клієнта у вигляді згоди.

Адвокатський запит Позивача надійшов на електронну пошту Головного управління. ОСОБА_1 засвідчив власним електронним цифровим підписом копію паспорта та згоди особи, яка є жителем окупованих територій. Наведена обставина може свідчити про те, що адвокат, фактично не мав доступу до оригіналів документів, копії яких він засвідчував.

У відповіді на адвокатський запит листом від 01.07.2024 № 0500-0202-8/67465 Головне управління повідомило ОСОБА_1 , що з метою отримання довідки форми ОК-5 ОСОБА_2 йому необхідно особисто звернутися до територіального органу Фонду, надати документи, що посвідчують особу та підтверджують наявність повноважень для отримання вказаної довідки, а також засвідчені копії документів, що дають змогу органам Пенсійного фонду України ідентифікувати застраховану особу ОСОБА_2 .

Також у відповіді на запит Позивачу роз`яснено, що запитувану ним довідку застрахована особа може сформувати в електронному вигляді, скориставшись онлайн сервісами вебпорталу електронних послуг Пенсійного фонду України за допомогою кваліфікованого електронного підпису (КЕП) або за номером своєї банківської картки (BankID). Електронний документ з QR-кодом, підписаний кваліфікованим електронним підписом Пенсійного фонду України, згідно з чинним законодавством, є аналогом паперового документу, підписаного відповідальною особою в органі Фонду.

З огляду на вищенаведене, скаржник вважає, що відмовляючи у наданні Позивачу довідки форми ОК-5 у паперовій формі, Головне управління діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_1 , має право на заняття адвокатською діяльністю, відповідно до свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН №5159.

Між позивачем та ОСОБА_2 20 квітня 2024 року укладено договір про надання правової допомоги.

Пунктом 1.1 вказаного договору адвокат приймає на себе обов`язки представляти права і законні інтереси Клієнта в органах Управління Пенсійного фонду України та всіх його територіальних відділеннях з правом, зокрема, підпису та подання заяви про отримання довідки ОК-5, доступу до конфіденційної інформації щодо пенсійного забезпечення клієнта; отримувати виписки, довідки, витяги, у тому числі, але не виключно з державного реєстру пенсійного забезпечення громадян, довідки ОК-5, ставити підписи на документах від імені клієнта.

Того ж дня вказаним клієнтом підписано заяву про надання згоди на розголошення інформації з обмеженим доступом (конфіденційної інформації, таємниці лікування, персональних даних, банківської таємниці, пенсійної інформації).

На підставі договору про надання правової допомоги, оформлено відповідний ордер на надання правничої (правової) допомоги, у якому у графі назва органу, у якому надається правова допомога зазначено: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

27.06.2024 позивач звернувся до відповідача із адвокатським запитом, в якому просив видати йому як представнику його клієнта - застрахованій особі на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги від 20.04.2024 № б/н) довідку за формою ОК-5 з печаткою та підписом з урахуванням того, що документ буде віддаватися на апостиль.

До адвокатського запиту позивачем додано належним чином завірені: договір про надання правової (правничої) допомоги від 20.04.2024 року, згоду на обробку персональних даних; відповідний ордер на надання правничої (правової) допомоги; завірені копії свідоцтва на здійснення адвокатською діяльністю; завірені копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків застрахованої особи - ОСОБА_2 .

Листом від 01.07.2024 року № 2500-0202-8/67465 роз`яснено позивачеві щодо необхідності особистого звернення його клієнта до органів ПФУ та наведено пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частина 2 статті 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Реєстр застрахованих осіб) та порядок надання інформації з Реєстру застрахованих осіб визначені Положенням про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 року № 10-1, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 08.07.2014 року за № 785/25562.

Відповідно до п. 2 розд. V цього Положення інформація з Реєстру застрахованих осіб надається безоплатно Пенсійним фондом України та територіальними органами Пенсійного фонду України в паперовій та/або електронній формі.

Згідно з п. 6 розд. V цього Положення інформація з Реєстру застрахованих осіб формується та надається за такими формами, зокрема індивідуальні відомості про застраховану особу - згідно з додатками 3 - 5 до цього Положення.

Додатком 4 до цього Положення є індивідуальні відомості про застраховану особу - форма ОК-5.

Пунктом 8 розд. V цього Положення визначено, що інформація з Реєстру застрахованих осіб надається територіальними органами Пенсійного фонду України в паперовій формі:

застрахованій особі особисто при пред`явленні паспорта (іншого документа, що посвідчує особу), документа, який підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків або право здійснювати будь-які платежі за серією та/або номером паспорта, або свідоцтва про загальнообов`язкове соціальне страхування чи пенсійного посвідчення;

у разі якщо застрахованою особою є неповнолітня або недієздатна особа чи особа, цивільна дієздатність якої обмежена, - батькам, опікуну, піклувальнику (законному представнику), представнику закладу, який здійснює опіку та піклування, при пред`явленні документів, що дають змогу територіальному органу Пенсійного фонду України ідентифікувати застраховану особу та її законного представника чи піклувальника або представника закладу, який здійснює опіку та піклування, а також документів, що підтверджують статус законного представника застрахованої особи чи її піклувальника або представника закладу, який здійснює опіку та піклування (відповідне посвідчення, свідоцтво про народження, рішення суду тощо);

представнику застрахованої особи чи страхувальника - при пред`явленні документів, що посвідчують особу представника та її повноваження діяти від імені особи, яку він представляє, а також засвідчених копій документів, що дають змогу територіальному органу Пенсійного фонду України ідентифікувати застраховану особу, страхувальника.

Пунктом 10 розд. V цього Положення визначено, що інформація з Реєстру застрахованих осіб, що містить відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта громадянина України, його сімейний стан, інформацію про інвалідність (групи, підгрупи, причини інвалідності із зазначенням у відповідних випадках нозологічних форм захворювань), матеріальний стан, адресу, дату і місце народження, місце проживання та перебування, надається виключно особі, якої вони стосуються (уповноваженій нею особі), а також у випадках, передбачених законами.

Отже, за приписами Положення № 10-1 інформація з Реєстру застрахованих осіб надається територіальними органами Пенсійного фонду України представнику (уповноваженій особі) застрахованої особи чи страхувальника у тому числі інформацію яка містить відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта громадянина України, його сімейний стан, інформацію про інвалідність (групи, підгрупи, причини інвалідності із зазначенням у відповідних випадках нозологічних форм захворювань), матеріальний стан, адресу, дату і місце народження, місце проживання та перебування.

Статтею 34 Конституції України, гарантовано кожному право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Інформація про заробітну плату та інші виплати працівнику державного органу або органу місцевого самоврядування є інформацією про фізичну особу.

Статтею 40 Конституції України встановлено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Пунктами 1, 2, 4 - 7, 9 пункту 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05 липня 2012 року (далі - № 5076-VI) визначено, що адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.

Договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Захист - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні захисту прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Клієнт - фізична або юридична особа, держава, орган державної влади, орган місцевого самоврядування, в інтересах яких здійснюється адвокатська діяльність.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Статтею 2 цього Закону закріплено, що адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

З метою забезпечення належного здійснення адвокатської діяльності, дотримання гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних прав адвокатів, забезпечення високого професійного рівня адвокатів та вирішення питань дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні діє адвокатське самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (ч.ч. 1 та 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Згідно з ч. 4 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність`адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Відповідно до п. 4, п.п.п 45.4 п. 12 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, що затверджене рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 року № 41, ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням. Ордер містить назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених пунктом 2 частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо).

Статтею 20 Закону № 5076-VI визначено, що під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правничої допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правничої допомоги, зокрема: звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб); представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами; ознайомлюватися на підприємствах, в установах і організаціях з необхідними для адвокатської діяльності документами та матеріалами, крім тих, що містять інформацію з обмеженим доступом.

Згідно з частини 1 статті 24 Закону № 5076-VI, адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правничої допомоги клієнту.

До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Абзацом 1 та 2 частини 2 вказаної статті передбачено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту.

Частиною 3 статті 24 Закону № 5076-VI встановлено, що відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Аналіз наведених положень Закону № 5076-VI свідчить про те, що адвокатський запит може бути адресований як суб`єктам владних повноважень, так і приватним особам.

Статус особи як адвоката підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю або посвідченням адвоката України. Повноваження представника, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналами (або посвідченими адвокатом копіями) одного з таких документів як: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом викладеної норми Закону № 5076-VI відповідальність осіб, якими отримано адвокатський запит, наступає за відмову в наданні інформації на адвокатський запит та / або за несвоєчасне або неповне надання інформації та / або за надання інформації, що не відповідає дійсності.

У постанові від 16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що адвокатський запит не є запитом, що направлений на отримання публічної інформації, оскільки може бути спрямований не лише до суб`єктів владних повноважень, але й до будь-якої юридичної особи з метою отримання необхідної адвокату інформації для надання правової допомоги клієнту.

Отже, сам собою адвокатський запит не є запитом про надання публічної інформації, оскільки може бути адресований не лише розпорядникам публічної інформації, визначеним Законом № 2939-VI, а більш широкому колу суб`єктів. До того ж запитувана в адвокатському запиті інформація, необхідна адвокатові для надання правової допомоги клієнтові, не обов`язково має бути публічною.

Водночас такий запит може стосуватися й надання публічної інформації. У такому разі адвокат у запиті, крім посилання на відповідні статті Закону № 5076-VI, зобов`язаний послатися як на підставу для отримання інформації, яка підпадає під визначення публічної, й на відповідні статті Закону № 2939-VI, а також дотримати вимог останнього, звернувши увагу суб`єкта, якому адресовано адвокатський запит, на його статус розпорядника публічної інформації.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 18 серпня 2022 року справа № 520/13981/21.

Колегія суддів зазначає, що аналіз положень статті 24 Закону №5076-VI, у якій розкрито зміст і мету адвокатського запиту, у взаємозв`язку з положеннями Законів №2657-XII, №2297-VI та №2939-VI, що визначають режим і порядок доступу до інформації, у тому числі конфіденційної, дають підстави для висновку, що адвокатський запит є способом отримання копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

Тому суд застосовує положення частини 1 статті 24 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність в частині права на отримання запитуваної інформації від відповідача.

Як зазначалось, адвокат звернувся до відповідача з адвокатським запитом, який відповідав вимогам законодавства, крім того особисто дотримано порядок звернення до територіального органу Пенсійного фонду України для отримання інформації з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (довідки форми ОК-5).

За таких обставин територіальний орган Пенсійного фонду України зобов`язаний був видати йому інформацію з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (довідку форми ОК-5).

Недотримання відповідачем такого обов`язку призвело до порушення права позивача як адвоката на отримання інформації та документів, що стосуються його клієнта.

З огляду на наведене суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 вересня 2024 р. у справі № 200/4486/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 03 червня 2025 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді І.Д. Компанієць

А.А. Блохін