Справа № 200/4886/24
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року справа №200/4886/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Геращенка І.В., Блохіна А.А., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства "Комунальник" на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2024 р. у справі № 200/4886/24 (головуючий І інстанції Бабіч С.І.) за позовом Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Комунального підприємства "Комунальник" про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Донецьке обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Комунального підприємства "Комунальник", в якому просило: стягнути з Комунального підприємства "КОМУНАЛЬНИК" на користь Державного бюджету України адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, у 2023 році, у розмірі 122576,03 грн та пеню у розмірі 833,51 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2024 року задоволені позовні вимоги, а саме суд:

Стягнув з Комунального підприємства "КОМУНАЛЬНИК" (код згідно з , місцезнаходження: 87505, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Набережна, буд. 18) на користь Державного бюджету України адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2023 році, у розмірі 100289 (сто тисяч двісті вісімдесят дев`ять) гривень 52 копійки та пеню у розмірі 681 (шістсот вісімдесят одна) гривня 97 копійок, на р/р UA0005630 Донецьке ГУК/Краматорська МТГ/50070000; ЄДРПОУ ГУ ДКСУ 37967785; МФО 899998; код платежу 50070000, ЄДРПОУ відділення Фонду (стягувача) 13492430.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовив.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, як прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення, якою відмовити у задоволені позову.

Обґрунтовано скаргу тим, що суд першої інстанції не врахував та не встановив причинно-наслідковий зв`язок перебування у штаті підприємства 287 осіб, серед яких 11 з інвалідністю і, що майже з усіма працівниками призупинено дію трудових договорів, відповідно до вимог п.3 ч.1 статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Звіт за 2023 рік було подано з помилкою, а вже персоналізований уточнюючий звіт J0510109 «Відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам» від 09.05.2024, звітний період зазначено 4 квартал 2023 року, з поіменним списком працівників, у кількості 11 осіб, із зазначенням в графі «08. Код категорії ЗО13 (застрахованої особи)» вказано код 2, що відповідає категорії «Працюючі особи з інвалідністю на підприємствах, в установах і організаціях». Тобто, підприємством припущено помилку при складанні звіту за 2023 рік, а згодом - 09.05.2024 її самовільно виправлено уточнюючим звітом.

Таким чином, інформація від позивача ДОВФСЗОзІ, а також листування з Пенсійним фондом України, Донецьким обласним центром зайнятості та Східним міжрегіональним управлінням Державної служби України з питань праці не можуть бути використані як належний доказ, оскільки ними використано у роботі інформацію отриману зі звітів до Державної податкової служби України.

Також, виходячи з порядку до зазначеного Наказу, а саме пункту «1.5. Форма N 3-ПН заповнюється та подається роботодавцем до філії міжрегіонального/регіонального центру зайнятості (або до міського, районного, міськрайонного центру зайнятості - до дати припинення їхньої діяльності) (далі - центр зайнятості) незалежно від місцезнаходження роботодавця з дня виникнення в нього потреби в підборі працівників та/або з дати відкриття вакансії, але не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення нового робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.»

Тобто КП «Комунальник» при наявних 11 співробітниках, які є особами з інвалідністю не мав заповнювати та подавати зазначену форму звіту. Звіт подається у разі існування вакансії та попиту щодо працевлаштування на таку вакансію особи з інвалідністю. Вакансій для осіб з інвалідністю не було, попиту також, так як штат працівників укомплектовано.

Таким чином, доводи позивача та мотивувальна складова рішення суду не мають під собою жодних підстав для трактування відсутності звіту форми 3-ПН, як факту не працевлаштування 11 осіб з інвалідністю на 278 осіб загальної кількості працівників підприємства.

Також скаржник зазначає, що у звіті за 4 квартал 2021 року «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску», в рядках 101 та 102 зазначено середньооблікову кількість штатних працівників за звітний період, у кількості 290 осіб, серед яких 13 осіб працівники, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність.

Наступний звіт слід розглянути за 1-й квартал 2022 року «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску», де в рядках 101 та 102 де дані вже 289 осіб, та серед них 12 осіб працівники, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність (звіт надано до суду 1-ї інстанції).

Конкретизує загальний звіт за 1-й квартал 2022 року інформація зі звіту «Відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам. В цьому звіті необхідно звернути увагу на наступні рядки: 25 - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ); 41 - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ); 59 - ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ); 182 - ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ); 184 - ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ); 197 - ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_6 ); 225 - ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_7 ); 262 - ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_8 ); 267 - ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_9 ); 292 - ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_10 ); 326 - ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_11 ). Таким чином, працівники, які були зазначені у уточнюючому звіті за 4 квартал 2023 року, так само є працівниками підприємства з 2021 року.

Скаржник звертає увагу, що така ж сама тенденція прослідковується і на теперішній час у 2024 році. У звіті за 1-й квартал 2024 року «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску» в рядках 101 та 102 зазначено, що середньооблікова кількість штатних працівників за звітний період, у кількості 277 осіб, серед яких 11 осіб працівники, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність (звіт надано до суду 1-ї інстанції), також додається персоніфікований звіт з зазначеними працівниками за 1-й квартал 2024 року.

Зазначені звіти підтверджують, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ); ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ); ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ); ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ); ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ); ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_6 ); ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_7 ); ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_8 ); ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_9 ); ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_10 ); ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_11 ) є працівниками підприємства та яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність.

Крім того, суд не враховує той факт, що знищення деяких документів є безповоротним. Так, накази про прийняття на роботу, трудові книжки та інша первинна документація, яка може існувати тільки в єдиному екземплярі і її неможливо відновити. У підтвердження факту знищення майна підприємства, на розгляд суду надається витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань (номер кримінального провадження 0000557), щодо знищення майна КП «Комунальник».

Суд не отримавши копії наказів про прийняття на роботу працівників, не врахував наданий звіт за 2021-2024 роки, копії наказу директора КП «Комунальник» «Про встановлення режиму роботи підприємства та організацію роботи з питань дотримання норм трудового законодавства» від 01.04.2022 №1/4-о, де у додатку 4 за порядковими номерами: 18; 30; 40; 141; 143; 153; 176; 204; 207; 230; 257 зазначені ті ж самі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

До суду надано документи та інформацію, які, на думку скаржника, є належними доказами виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю. Для підтвердження трудових взаємовідносин з працівниками надані однакові документи, звіти, тощо, які підтверджують трудові взаємовідносини з зазначеними вище працівниками. Наявну ж інвалідність нібито підтверджено тільки у 2-х осіб з 11, а саме у ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

У звітах за 2021-2022 рік всі зазначені вище 11 осіб були віднесені до графи «08. Код категорії ЗО13 (застрахованої особи)» вказано код 2, що відповідає категорії «Працюючі особи з інвалідністю на підприємствах, в установах і організаціях».

Від позивача надійшов відзив на скаргу в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду без змін.

В обґрунтування зазначено, зокрема, що порядок надання відповідної інформації застосований та введений в дію на підставі змін до Закону № 875-XII, які були внесені Законом України від 18.10.2022 року № 2682-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо захисту соціальних, трудових та інших прав фізичних осіб, у тому числі під час воєнного стану, та спрощення обліку робочих місць для осіб з інвалідністю». Тобто законодавцем були внесені відповідні зміни до Закону № 875- XII, що було обумовлено умовами воєнного стану на території України. Внесено зміни, але не скасовано необхідність виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, визначеного Законом України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні». У матеріалах справи відсутнє листування із Пенсійним фондом, як зазначено в апеляційній скарзі.

Звіт за формою 3-ПН подається по факту створення робочого місця для особи з інвалідністю (або відкриття вакансії). Тому в умовах дії воєнного стану, коли фактично заборонені відповідні перевірки роботодавців, звіт за формою 3-ПН є тим документом, який підтверджує факт створення місця для працевлаштування особи з інвалідністю, як передбачено Законом.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Донецьке обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, код згідно з , на час розгляду справи місцезнаходження: 87528, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Серова, буд. 1А..

Комунальне підприємство "КОМУНАЛЬНИК", зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом 32164402, місцезнаходження: 87505, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Набережна, буд. 18.

Згідно з інформацією Пенсійного фонду України середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу відповідача у 2023 році становила 287 осіб. Відповідно до статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" у відповідача у 2023 році мало бути працевлаштовано 11 осіб з інвалідністю, фактично не працювало жодної.

На підтвердження вказаних обставин позивачем надано до суду інформацію з Реєстру роботодавців щодо виконання нормативу робочих місць для працевлаштування ОЗІ (ЦБІ) щодо відповідача за 2023 рік, а також лист Донецького обласного центру зайнятості від 17.05.2024 року № 04.03/1380/01-39-24, наданий на запит від 26.04.2024 року № 06-06/561, яким позивач повідомлений про те, що за даними Єдиної інформаційно-аналітичної системи державної служби зайнятості звіти форми 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" для осіб з інвалідністю у 2023 році відповідачем не надавались.

За наданими позивачем розрахунками, сума адміністративно-господарської санкції та сума пені за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, у 2023 році становлять 122576,03 грн та 833,51 грн, відповідно.

Суд апеляційної інстанції із зазначеним висновком суду першої інстанції погоджується, з наступних підстав.

Основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантії їх рівних з усіма іншими громадянами можливостей для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами визначає Закон України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 № 875-ХІІ.

Відповідно до частини 1, 2 статті 17 Закону № 875-XII, з метою реалізації творчих і виробничих здібностей осіб з інвалідністю та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом.

Підприємства, установи і організації за рахунок коштів Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю або за рішенням місцевої ради за рахунок власних коштів у разі потреби створюють спеціальні робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснюючи для цього адаптацію основного і додаткового обладнання, технічного оснащення і пристосування тощо з урахуванням обмежених можливостей осіб з інвалідністю.

Такі заходи спрямовані на створення можливостей для інтеграції та економічної незалежності осіб з інвалідністю. Підприємства та організації також повинні активно співпрацювати з державною службою зайнятості, надаючи необхідні дані та сприяючи реалізації індивідуальних програм реабілітації, щоб забезпечити не лише формальне виконання законодавчих вимог, а й реальну підтримку інклюзивного працевлаштування.

Частина 3 статті 18 Закону № 875-XII (у редакції Закону України від 18 жовтня 2022 року № 2682-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо захисту соціальних, трудових та інших прав фізичних осіб, у тому числі під час воєнного стану, та спрощення обліку робочих місць для осіб з інвалідністю») визначає, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для таких осіб умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У частині 1 5 статті 19 Закону № 875-XII передбачено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною 1 цієї статті та з урахуванням вимог статті 18 цього Закону, і здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативу робочих місць. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

У межах зазначеного нормативу здійснюється також працевлаштування осіб з інвалідністю внаслідок психічного розладу відповідно до Закону України "Про психіатричну допомогу".

Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.

До виконання підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, зараховується забезпечення роботою осіб з інвалідністю на підприємствах, в організаціях громадських об`єднань осіб з інвалідністю шляхом створення господарських об`єднань підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, та підприємствами, організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю з метою координації виробничої, наукової та іншої діяльності для вирішення спільних економічних та соціальних завдань.

Таким чином, підприємства, установи, організації та фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Частина 1 статті 20 Закону № 875-XII визначає, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Отже, санкції обчислюються як певна сума за кожне непрацевлаштоване місце в межах нормативу (залежно від розміру середньої заробітної плати).

В обліковій кількості штатних працівників за кожний календарний день враховуються особи, які фактично працювали, а також відсутні на роботі з будь-яких причин, тобто усі працівники, які перебувають у трудових відносинах, незалежно від виду трудового договору (пункт 2.3 Інструкції зі статистики кількості працівників, затвердженої Наказом Державного комітету статистики України від 28.09.2005 № 286).

Відповідно до приписів Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо захисту соціальних, трудових та інших прав фізичних осіб, у тому числі під час воєнного стану, та спрощення обліку робочих місць для осіб з інвалідністю" від 18.10.2022 № 2682-ХІ, постанови Правління Пенсійного фонду України "Про затвердження Порядку та Форми надання Пенсійним Фондом України Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю інформації з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування" від 10.03.2023 № 14-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.2023 за №457/39513 та Порядку надсилання розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 10.03.2023 № 14-1 та наказом Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю від 10.03.2023 №17, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.2023 за № 456/39512, Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю отримує від Пенсійного Фонду України інформацію:

про працевлаштованих осіб з інвалідністю;

про створення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю;

необхідну для обчислення кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, відповідно до нормативу, встановленого частиною 1 цієї статті.

Отже, дані про середньооблікову кількість штатних працівників формуються на основі звітності роботодавців, а Пенсійний фонд України відповідно до частини 6 статті 19 Закону № 875-XII надає Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю відповідну інформацію.

Частина 7 - 8, 10 - 13 статті 19 Закону № 875-XII визначає, що отримана від Пенсійного фонду України інформація, яка містить ознаки порушень законодавства про створення робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, є підставою для проведення перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю.

Отримана від Пенсійного фонду України інформація про працевлаштованих осіб з інвалідністю використовується в Централізованому банку даних з проблем інвалідності для визначення в автоматичному режимі осіб з інвалідністю, які можуть бути працевлаштовані.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, здійснює перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі шляхом його зарахування.

Керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю щороку до 10 березня в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення підприємств, установ та організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, та надсилає їм розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 цього Закону.

Розрахунок надсилається у формі електронного документа через електронні кабінети підприємств, установ та організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України у формі та порядку, визначених Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю спільно з Пенсійним фондом України.

Отже, розрахунок адміністративно-господарських санкцій виконується в автоматизованому режимі без втручання працівників Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, для усіх роботодавців на підставі даних податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, форму якого затверджено наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за № 111/26556 (зі змінами), що надана роботодавцем до контролюючих органів за основним місцем обліку.

Порядок контролю за виконанням нормативу робочих місць та перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, зокрема шляхом його зарахування, затверджений Постановою КМ України № 70 (у редакції, чинній до 09 червня 2023 року), визначає механізм проведення Держпраці, її територіальними органами планових та позапланових перевірок підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, що використовують найману працю, в яких за основним місцем роботи працює вісім і більше осіб, щодо дотримання ними вимог статей 19 і 20 Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні.

Предметом проведення перевірки, відповідно до п. 2 вказаного Порядку (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02.06.2023 №553), є реєстрація суб`єктів господарювання у відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів; подання суб`єктами господарювання до відділень Фонду звіту про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю; виконання суб`єктами господарювання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Відповідно до пункту 16 Порядку, у разі коли за результатами перевірки встановлено факт невиконання суб`єктом господарювання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, вживаються заходи щодо притягнення винних посадових осіб до адміністративної відповідальності.

Пунктом 17 вказаного Порядку визначено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства посадова особа, яка проводила перевірку, не пізніше 15 календарних днів після закінчення перевірки надсилає копію акта перевірки відділенню Фонду.

Отже, перевірки на основі інформації від Пенсійного фонду України, передбачені у статті 19 Закону № 875-XII, є заходом проактивного контролю, який проводить Держпраці для виявлення порушень у дотриманні нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.

З 06 листопада 2022 року, з набранням чинності Законом України від 18 жовтня 2022 року № 2682-IX, Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю отримав повноваження застосовувати адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю (4 % від середньооблікової чисельності штатних працівників або одне місце для підприємств із 8 25 працівниками) на основі автоматизованого аналізу даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності, без необхідності проведення позапланових перевірок Держпраці.

Автоматизоване виявлення Фондом соціального захисту осіб з інвалідності роботодавців-порушників до 10 березня на основі даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності є реактивним заходом контролю, що відбувається після завершення звітного року. За результатами такого заходу Фонд може накласти на роботодавця адміністративно-господарські санкції та пеню відповідно до Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, затвердженого Постановою КМ України № 70.

Заходи контролю Держпраці та Фонду у питанні виявлення порушень у дотриманні нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю не підміняють один одного проактивний контроль дає змогу Держпраці оперативно реагувати на потенційні порушення та притягувати посадових осіб до адміністративної відповідальності, а реактивний контроль у випадку встановлення порушення має наслідком для роботодавця сплату відділенню Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю суми адміністративно-господарських санкцій та пені, у разі порушення такої сплати санкції.

Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування складається з реєстру страхувальників і реєстру застрахованих осіб (частина друга статті 16 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»; далі Закон № 2464-VI).

Реєстр застрахованих осіб автоматизований банк відомостей, створений для ведення єдиного обліку фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до закону (абзац 1 частини першої статті 20 Закону № 2464-VI).

Закон № 2464-VI встановлює обов`язки платників єдиного внеску (роботодавця), зокрема подання звітності (стаття 6); визначає порядок нарахування та сплати єдиного внеску, що передбачає подання відповідної звітності (стаття 7).

Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд України (абзац 3 частини першої статті 20 Закону № 2464-VI), в якому обліковує дані про застрахованих осіб, сплату єдиного внеску та інших цілей соціального страхування (частини друга та третя статті 20 Закону № 2464-VI).

Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затверджене Постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1 (далі Положення № 10-1), визначає, що:

- Реєстр застрахованих осіб забезпечує накопичення, зберігання та автоматизовану обробку інформації про страховий стаж та заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію), про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування (абзац 3 пункту 5 Розділу I «Загальні положення»);

- відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі, зокрема, звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України (пункт 3 Розділу IV «Дані облікової картки Реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них»).

Положення про централізований банк даних з проблем інвалідності, затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2011 року № 121, у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 07 квітня 2023 року № 307, що застосовується з 10 березня 2023 року, передбачає, що до центрального банку даних з проблем інвалідності вносяться, зокрема, відомості про створення роботодавцями робочих місць для осіб з інвалідністю, зайнятість та працевлаштування таких осіб, відомості, необхідні для обчислення кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю роботодавцями відповідно до нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, встановленого частиною першою статті 19 Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні.

Пункт 2 Порядку обміну інформацією з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10 вересня 2021 року № 26-1, у редакції, чинній до 11 грудня 2023 року, визначає щомісячне (не пізніше ніж до 28 числа місяця, наступного за звітним) надання Пенсійним фондом України інформації з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про кількість працевлаштованих осіб з інвалідністю страхувальниками, в яких кількість працюючих перевищує 8 осіб, Міністерству соціальної політики України для внесення до Централізованого банку даних з проблем інвалідності.

Пунктами 4 та 6 Розділу V «Надання та формування інформації з Реєстру застрахованих осіб» Положення № 10-1 визначається, що інформація з Реєстру застрахованих осіб містить актуальні на дату та час її формування відомості, що обробляються в Реєстрі, або відомості про відсутність інформації за визначеними параметрами пошуку; містить індивідуальні відомості про застраховану особу - згідно з додатками 3-5 до цього Положення.

Крім того, Законом № 2682 скасовано подання роботодавцем з 01 березня 2023 року звіту про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю за формою № 10-ПОІ.

Таким чином, з 06 листопада 2022 року Фонд не проводить власних розрахунків, а покладається на дані автоматизованого аналізу Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності, які формуються до 10 березня відповідного року зі звітності роботодавця, Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю лише виявляє роботодавців-порушників нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю та накладає адміністративно-господарські санкції відповідно до формули обрахунку, передбаченої статтею 20 Закону № 875-XII.

Згідно зі статтею 6 Закону № 2464-VI, роботодавець (платник єдиного внеску) зобов`язаний подавати достовірну звітність до Пенсійного фонду України, яка включає відомості про працівників, у тому числі осіб з інвалідністю.

Пункт 3 Розділу IV «Дані облікової картки Реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них» Положення № 10-1 визначає, що відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Такі дані автоматично потрапляють до Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності.

З набранням чинності Законом № 2682-IX (з 06 листопада 2022 року) Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю здійснює визначення факту невиконання нормативу робочих місць та розрахунок адміністративно-господарських санкцій в автоматизованому режимі, виключно на підставі даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності, зафіксованих станом на контрольну дату до 10 березня року, наступного за звітним.

Відповідальність за повноту, достовірність і своєчасність подання інформації до зазначених реєстрів покладається на роботодавця як джерело такої інформації. Несвоєчасне виправлення помилок у звітності до настання контрольної дати є ризиком роботодавця і не звільняє його від сплати адміністративно-господарської санкції, передбаченої статтею 20 Закону № 875-XII, навіть якщо фактичні обставини не відповідали поданій звітності.

Вказані правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2025 року у справі № 280/3642/23.

Крім того, 09 червня 2023 року набрав чинності Порядок надання державній службі зайнятості інформації, необхідної для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 2 червня 2023 р. № 553 (далі по тексту - Порядок №553), яким визначено механізм надання підприємством, установою, організацією, фізичною особою, яка використовує найману працю (далі - роботодавець), філії міжрегіонального/регіонального центру зайнятості (міському, районному, міськрайонному центру зайнятості - до дати припинення їх діяльності) (далі - центр зайнятості) інформації, необхідної для організації працевлаштування осіб з інвалідністю.

За приписами пунктів 2-6 Порядку №553, роботодавець з дня виникнення в нього потреби в підборі працівників з інвалідністю та/або з дати відкриття вакансій, на які можливе працевлаштування осіб з інвалідністю, інформує центр зайнятості за його місцезнаходженням.

Інформацію про оприлюднені на Єдиному порталі вакансій державної служби оголошення про проведення конкурсів на посади державної служби, на які можливе працевлаштування осіб з інвалідністю, НАДС подає до державної служби зайнятості шляхом інформаційного обміну.

Інформація, необхідна для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, може надаватися роботодавцем центру зайнятості в електронній (з накладенням чи без накладення електронного підпису або печатки, які базуються на кваліфікованих сертифікатах відкритих ключів) або в паперовій формі (із засвідченням підписом керівника/фізичної особи - підприємця або уповноваженої ними особи).

Первинна інформація надається роботодавцем з метою інформування про наявність потреби у працевлаштуванні осіб з інвалідністю.

Уточнювальна інформація подається в разі потреби на заміну первинної та містить уточнення характеристик вакансії (вакансій), зокрема умов праці, розміру заробітної плати, вимог до кандидата (кандидатів). При цьому не можуть бути змінені дані щодо кількості вакансій та професійної назви робіт (професії/посади).

Роботодавець може повідомити центр зайнятості про закриття вакансії (вакансій) шляхом надсилання відповідної інформації в електронній формі на офіційну електронну адресу центру зайнятості (з накладенням чи без накладення електронного підпису або печатки, які базуються на кваліфікованих сертифікатах відкритих ключів) або в паперовій формі (із засвідченням підписом керівника/фізичної особи - підприємця або уповноваженої ними особи).

Згідно із пунктом 4 частини третьої статті 50 Закону України «Про зайнятість населення» від 5 липня 2012 року № 5067-VI (далі Закон № 5067-VI) роботодавці зобов`язані: своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії); заплановане масове вивільнення працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання за два місяці до вивільнення.

На виконання вищевказаної норми Закону № 5067-VI, наказом Міністерства економіки України №827-22 від 12.04.2022 затверджено Порядок подання форми звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" (далі Порядок №827-22).

Відповідно до п. 1.4. Форма № 3-ПН подається юридичними особами, фізичними особами - підприємцями, які в межах трудових відносин використовують працю фізичних осіб (далі - роботодавець), за наявності попиту на робочу силу (вакансії).

За приписами п. 1.5. Форма № 3-ПН заповнюється та подається роботодавцем до філії міжрегіонального/регіонального центру зайнятості (або до міського, районного, міськрайонного центру зайнятості - до дати припинення їхньої діяльності) (далі - центр зайнятості) незалежно від місцезнаходження роботодавця з дня виникнення в нього потреби в підборі працівників та/або з дати відкриття вакансії, але не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення нового робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

З аналізу Порядку № 827-22 вбачається, що звітність за формою №3-ПН роботодавці подають до центрів зайнятості за наявності попиту на робочу силу (вакансії), тобто, лише у разі наявності на підприємстві чи в організації вільних робочих місць. Разом з тим, періодичності подачі звітності за формою №3-ПН законодавством не встановлено, а передбачено, що така звітність подається не пізніше 3 робочих днів з дати відкриття вакансії, тобто передбачено одноразове інформування про кожну вакансію.

Отже, якщо роботодавець одноразово подав звітність форми №3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" у строк не пізніше 3 робочих днів з дати відкриття вакансії, він виконав обов`язок своєчасно та в повному обсязі у встановленому порядку подати інформацію про попит на робочу силу (вакансії). Це означає, що в такому випадку учасник господарських відносин вжив залежних від нього передбачених законодавством заходів для відповідності середньооблікової чисельності працюючих інвалідів установленим нормативам, тобто заходів для недопущення господарського правопорушення.

Проте, обов`язок підприємства щодо створення робочих місць для осіб з інвалідністю не супроводжується його обов`язком підбирати і працевлаштовувати таких осіб на створені робочі місця. Такий обов`язок покладається на органи працевлаштування, що перелічені в частині першій статті 18 Закону № 875-XII.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 7 лютого 2018 року у справі П/811/693/17, від 2 травня 2018 року у справі № 804/8007/16, від 13 червня 2018 року у справі №819/639/17, від 20 травня 2019 року у справі № 820/1889/17 та від 3 грудня 2020 року у справі № 812/1189/18.

Тому, підприємство не несе відповідальності за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю, якщо воно розробило необхідні заходи по створенню для них робочих місць, зокрема, створило робочі місця для таких осіб та своєчасно, достовірно, в повному обсязі проінформувало відповідні установи, але фактично не працевлаштувало особу з інвалідністю з причин незалежних від нього: відсутність осіб з інвалідністю, їх відмова від працевлаштування на підприємство, бездіяльність державних установ, які повинні сприяти працевлаштуванню осіб з інвалідністю.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 11 серпня 2021 року у справі № 260/557/19.

Системний аналіз вищезазначених норм законодавства дає підстави для висновку, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані: виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця з урахуванням індивідуальних програм реабілітації; надавати державній службі зайнятості необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю інформацію у порядку, передбаченому Законом № 5067-VI, Порядком №827-22, Порядок №553; звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Законом №875-ХІІ; у разі невиконання такого нормативу - щороку сплачувати відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції.

Законом № 875-ХІІ визначено, що працевлаштування осіб з інвалідністю здійснюється або шляхом їх безпосереднього звернення до підприємства, або шляхом звернення до державної служби зайнятості, яка в свою чергу здійснює пошук підходящої роботи для працевлаштування такої особи з інвалідністю.

З огляду на викладене, обов`язок по працевлаштуванню осіб з інвалідністю відповідно до встановленого Законом нормативу субсидіарно покладається як на роботодавців, так і на державну службу зайнятості.

Як випливає з приписів частини 3 статті 18 Закону № 875-ХІІ, до обов`язків органів державної служби зайнятості законодавцем віднесена організація працевлаштування осіб з інвалідністю, бо саме з цією метою роботодавці зобов`язані надавати державній службі зайнятості відповідну інформацію.

Таким чином, передбачена частиною 1 статті 20 Закону № 875 міра юридичної відповідальності у вигляді виникнення обов`язку здійснити грошовий платіж на користь Фонду соціального захисту інвалідів має наставати або 1) в разі порушення роботодавцем вимог частини третьої статті 18 Закону № 875, а саме: не виділення та не створення робочих місць, не надання державній службі зайнятості інформації, так як саме ця бездіяльність має своїм фактичним наслідком позбавлення державної служби зайнятості можливості організувати працевлаштування осіб з інвалідністю, або 2) у разі порушення роботодавцем вимог частини третьої статті 17, частини першої статті 18, частин другої, четвертої та п`ятої статті 19 Закону № 875-ХІІ, що полягає у безпідставній відмові у працевлаштуванні особи з інвалідністю, яка звернулася до роботодавця самостійно чи була направлена до нього державною службою зайнятості.

При цьому суб`єкт звільняється від відповідальності, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності (тобто від адміністративно-господарських санкцій), якщо доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення правопорушення.

У зв`язку з цим, суд має перевірити, чи вжив відповідач залежних від нього заходів для недопущення порушення правил здійснення господарської діяльності, яке полягає у необхідності забезпечення середньооблікової чисельності працюючих інвалідів відповідно до установленого нормативу.

Такий висновок відповідає висновку Верховного Суду, що викладеному у постановах від 15.04.2019 у справі №820/2190/17, від 24.03.2021 у справі №440/2371/19.

Однак, відповідач не подавав до центру зайнятості звітність № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" у 2023 році.

Так, як зазначалось, з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо захисту соціальних, трудових та інших прав фізичних осіб, у тому числі під час воєнного стану, та спрощення обліку робочих місць для осіб з інвалідністю» від 18.10.2022 № 2682-IX, подання роботодавцями до Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю звіту про працевлаштування осіб з інвалідністю (форма № 10-ПОІ) вже не вимагається.

Порядок надання відповідної інформації застосований та введений в дію на підставі змін до Закону № 875-XII, які були внесені Законом України від 18.10.2022 року № 2682-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо захисту соціальних, трудових та інших прав фізичних осіб, у тому числі під час воєнного стану, та спрощення обліку робочих місць для осіб з інвалідністю». Тобто законодавцем були внесені відповідні зміни до Закону № 875-XII, що було обумовлено умовами воєнного стану на території України.

Колегія суддів зазначає, що сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для звільнення особи від відповідальності та від виконання обов`язку в частині подання звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)".

Отже, в умовах дії воєнного стану, коли фактично заборонені відповідні перевірки роботодавців, звіт за формою 3-ПН є тим документом, який підтверджує факт створення місця для працевлаштування особи з інвалідністю, як то передбачено Законом.

Щодо посилання скаржника на те, що у 2023 році у відповідача працювало 11 осіб з інвалідністю, колегія суддів зазначає, наступне.

Відповідачем надано копії повідомлень про прийняття працівника на роботу відносно ОСОБА_1 , ОСОБА_12 , ОСОБА_2 , ОСОБА_13 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та копії довідок МСЕК про встановлення інвалідності щодо ОСОБА_2 , ОСОБА_4 .

Також, на підтвердження цих обставин відповідачем надано копії звітності за період з 2021-2024 роки, а саме: звіти "Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску" за 4-й квартал 2021 року, за 1-й квартал 2022 року, за 1-й квартал 2024 року, а також звіти "Відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам" за 1-й квартал 2022 року, за 2-4 квартали 2023 року (уточнюючі), за 1-й квартал 2024 року.

Згідно з додатком 4 до вказаного наказу "Перелік працівників КП "КОМУНАЛЬНИК" на 01.04.2022, з якими припинено дію трудових договорів, відповідно, припинено виплату заробітної плати" дія трудових договорів призупинена (із припиненням виплати цим особам заробітної плати), у тому числі, із зазначеними вище особами, а саме - з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Колегія суддів зазначає, що працевлаштування особи у 2021, 2022 та 2024 році не може свідчити про укладення договору та працевлаштування з такою особою у 2023 році. Як вірно зазначено судом першої інстанції, спірним у даній справі є невиконання відповідачем нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, саме у 2023 році.

Звітність відповідача за 2021-2022 роки та 2024 рік не може бути врахована як належний доказ при розгляді цієї справи .

Суд зауважує, що за змістом положень частини 4 статті 24 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відтак, належними та допустимими доказами працевлаштування особи можуть бути трудовий договір, оформлений наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За положенням Законів України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" та "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні", постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року № 1317 "Питання медико-соціальної експертизи", наказу Міністерства охорони здоров`я України від 05.09.2011 № 561 "Про затвердження Інструкції про встановлення груп інвалідності", тощо, належним доказом наявності у особи інвалідності є, зокрема, довідка форми № 157-1/о, яка видається за результатами огляду Медико-соціальної експертизи (МСЕК).

Згідно з положеннями частини 2 статті 74 КАС України установлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідачем, надано належні та допустимі докази працевлаштування (повідомлення про прийняття працівника на роботу) лише відносно ОСОБА_1 , ОСОБА_12 , ОСОБА_2 , ОСОБА_13 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , а також належні та допустимі докази на підтвердження інвалідності (довідки до акта огляду МСЕК) лише відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . При цьому, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не вказані відповідачем як працівники підприємства, яким було встановлено інвалідність. Докази наявності інвалідності щодо зазначених осіб відповідачем до суду також не надані.

Щодо посилання скаржника як на обґрунтування своєї скарги на те, що довідки про встановлення інвалідності через бойові дії у м. Маріуполь, де було розташовано підприємство, не можливо було зберегти документацію з кадрової роботи і, на теперішній час, досі невідомо, чи є вцілілі документи підприємства, а також про неможливість їх надання суду в зв`язку з обмеженими засобами зв`язку та перебуванням низки працівників за межами України, колегія суддів зазначає, що вказане не звільняє відповідача від обов`язку доведення своїх обґрунтувань належними доказами.

Також, надана звітність (звіти "Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску" та звіти "Відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам") не підтверджує факт працевлаштування на підприємстві вказаним ним осіб та факт наявності у цих осіб інвалідності.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про те, що відповідачем були надані належні та допустимі докази щодо працевлаштування на підприємстві у 2023 році лише 2-х осіб з інвалідністю, а саме - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження фактів працевлаштування на підприємстві вказаних відповідачем осіб та наявності у них інвалідності як вже зазначалось, суду не надано.

Таким чином, судом установлено, що відповідачем допущено правопорушення у сфері господарювання - невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування особи з інвалідністю, за яке мають бути застосовані адміністративно-господарські санкції.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статями 309, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Комунальник" - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2024 р. у справі № 200/4886/24- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 03 червня 2025 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді А.А. Блохін

І.В. Геращенко