Справа № 400/9362/24
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/9362/24

Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н.В. Час і місце ухвалення: 05.02.2025р., м. Миколаїв
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Лук`янчук О.В.

суддів - Бітова А.І.

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Потомському А. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасування рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 29 серпня 2024 року №VII-013/2024 про залишення без задоволення скарги ОСОБА_1 на рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області від 13.03.2024р. №17 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності;

- направити скаргу ОСОБА_1 на рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області від 13.03.2024р. №17 на новий розгляд до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що рішенням КДКА Миколаївської області від 13.03.2024р. №17 до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на зайняття адвокатською діяльністю строком на 6 місяців. На зазначене рішення ОСОБА_1 21.03.2024р., тобто в межах строків, передбачених ч.1 ст.42 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», подав скаргу до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. Однак, вказану скаргу, як і дві наступні, відповідачем повернено позивачу по надуманих підставах. Лише подану вчетверте скаргу ВКДКА прийняла та призначила її до розгляду. Однак, в подальшому рішенням від 29 серпня 2024 року №VII-013/2024 відповідач залишив скаргу ОСОБА_1 без задоволення з підстав порушення строку на оскарження рішення КДКА без поважних причин. Таке рішення позивач вважає протиправним та стверджував, що подання скарги на рішення КДКА області мало місце в межах строків, визначених чинним законодавством, однак саме через протиправні дії відповідача така скарга прийнята не була, що зумовило необхідність неодноразового повторного подання скарг. Також, позивач посилався на відсутність в його діях складу дисциплінарного проступку, за який рішенням КДКА Миколаївської області від 13.03.2024р. №17 його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді зупинення права на зайняття адвокатською діяльністю строком на 6 місяців.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення від 05.02.2025р. з ухваленням у справі нового судового рішення - про задоволення його позову у повному обсязі.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням позивача на відсутність в його діях порушення ч.2 ст.9 Правил адвокатської етики та п.3 ч.2 ст.34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», за що рішенням КДКА Миколаївської області від 13.03.2024р. №17 його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності. До того ж, судом не враховано, що члени КДКА Миколаївської області, у відповідності до п.53 Положення про порядок прийняття та розгляду скарг щодо не належної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, затвердженого Рішенням Ради адвокатів України від 30.08.2014р. №120, не мали права застосовувати до ОСОБА_1 такий вид дисциплінарного стягнення як зупинення права на зайняття адвокатською діяльністю, оскільки позивач жодного разу не був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, не порушував вимог щодо несумісності, а також систематично або одноразово грубо не порушував правил адвокатської етики.

Також, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не враховано, що зі скаргою на рішенням КДКА Миколаївської області від 13.03.2024р. №17 ОСОБА_1 звернувся до ВКДКА 21.03.2024р., тобто в межах строку, встановленого ч.1 ст.42 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Зазначена скарга та дві наступні поверталися відповідачем позивачу без їх розгляду та без належних підстав, і лише подану четвертий раз скаргу прийнято ВКДКА до розгляду не вказавши, при цьому, про пропуск скаржником строків на її подання. ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції врахувати, що ним невідкладно і в повному обсязі здійснювалися заходи щодо своєчасного подання скарг.

Посилається апелянт і на те, що відповідач жодного разу не виконав вимоги п.15 Положення №120, яким передбачено, що заява повертається заявникові (скаржникові) з відповідним рішенням не пізніше десяти днів від дня її надходження. Недотримання ВКДКА вимог щодо строків розгляду скаргу унеможливило в подальшому вчасно повторно подати скаргу ОСОБА_1 .

Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури подала письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін. Відповідач зазначає, що скарга адвоката ОСОБА_1 на рішенням КДКА Миколаївської області від 13.03.2024р. №17 подана до ВКДКА 04.07.2024р. та надійшла до Комісії 09.07.2024р. Таким чином, скаржником пропущено тридцятиденний строк на оскарження рішення КДКА області, передбачений ч.1 ст.42 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що у відповідності до п.60 Положення №120 та п.3.29 Регламенту ВКДКА є підставою для залишення скарги без задоволення, а рішення КДКА області без змін. Неодноразове повернення відповідачем скарг, які надійшли до 04.07.2024р., було зумовлено тим, що відповідні скарги не відповідали вимогам Положення №120. При цьому, у кожному листі ВКДКА роз`яснювала адвокату ОСОБА_1 в чому саме полягає невідповідність його скарги вимогам Положення, а також право на звернення зі скаргою після усунення недоліків. Лише в четвертий раз адвокат виконав вимоги Положення №120 при поданні скарги. Відповідач звертає увагу, що ОСОБА_1 є адвокатом, який надає професійну правничу допомогу та повинен бути обізнаний з нормами діючого законодавства, яке регулює порядок прийняття та розгляду скарг щодо не належної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність. Жодну поважну причину пропуску строку на подання скарги на рішення КДКА Миколаївської області від 13.03.2024р. №17 адвокатом не зазначено.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно витягу з Єдиного реєстру адвокатів України адвокат ОСОБА_1 діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №001629, виданого Радою адвокатів Миколаївської області 24.05.2019р.

25.12.2023р. на адресу КДКА Миколаївської області надійшла скарга представника ТОВ «Первомайський «Райагробуд» адвоката Рівного Є.О. на дії адвоката ОСОБА_1

За результатами розгляду вказаної скарги рішенням КДКА Миколаївської області від 13.03.2024р. №17 адвоката ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п.3 ч.2 ст.34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», п.9 Правил адвокатської етики. Застосовано до адвоката ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на 6 місяців.

21.03.2024р. на адресу ВКДКА надійшла скарга адвоката ОСОБА_1 на рішення КДКА Миколаївської області від 13.03.2024р. №17.

Листом від 03.04.2024р. за вих. №650 ВКДКА повернула скаргу позивача як таку, що оформлена з порушенням вимог Положення про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 30.08.2014р. №120.

Зокрема, у вказаному листі ВКДКА зазначила, що: в порушення п.36.2 ст.36 Положення №120 у скарзі від 21.03.2024р. не зазначено ПІБ першочергового скаржника, посада, місце роботи - для посадової та службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку та адреса електронної пошти; в порушення п.36.7 ст.36 Положення №120 до скарги не додана письмова згода на обробку персональних даних органами адвокатського самоврядування, в тому числі збирання, зберігання, використання і поширення; в порушення п.36.5 ст.36 Положення №120 до скарги не надано підтвердження направлення зазначеної копії скарги та доданих до неї письмових матеріалів першочерговому скаржнику, який є (відповідно до вказаного рішення) стороною по справі КДКА Миколаївської області, рішення якої оскаржується. Виходячи з приписів статей 37 та 15 Положення, заява (скарга), оформлена без дотримання зазначених вимог, не може бути предметом розгляду ВКДКА. Одночасно повідомлено про те, що скаржник має право на звернення зі скаргою на рішення КДКА регіону до ВКДКА в порядку ч.1 ст.42 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» після усунення вказаних недоліків та за умови дотримання вищевказаних вимог Положення, порушивши при цьому, в разі необхідності, питання про поновлення строків на оскарження рішення.

03.05.2024р. до ВКДКА повторно надійшла скарга ОСОБА_1 на рішення КДКА Миколаївської області від 13.03.2024р. №17 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на шість місяців.

Листом від 13.05.2024р. за вих. №1037 ОСОБА_1 знову повідомлено відповідачем про те, що його скарга не може бути предметом розгляду ВКДКА та повернуто скаргу у зв`язку з порушенням вимог Положення №120 при її оформленні, а саме: в порушення пп.2 п.36.2 ст.36 Положення №120 у скарзі не зазначений номер засобу зв`язку та адреса електронної пошти скаржника; в порушення п.36.7 ст.36 Положення №120 до скарги не додана письмова згода на обробку персональних даних органами адвокатського самоврядування, в тому числі, збирання, зберігання, використання і поширення; на виконання п.36.5 ст.36 Положення №120 до ВКДКА надано підтвердження направлення зазначеної копії скарги скаржнику, який є (відповідно до вказаного рішення) стороною по справі та КДКА Миколаївської області, проте додатки до скарги не надіслані скаржнику листом з описом вкладення. Виходячи з приписів статей 37 та 15 Положення №120 заява (скарга), оформлена без дотримання зазначених вимог, не може бути предметом розгляду ВКДКА. Позивача знову повідомлено про його право на звернення зі скаргою після усунення вказаних недоліків, порушивши, в разі необхідності, питання про поновлення строків на оскарження рішення.

10.06.2024р. до ВКДКА втретє надійшла скарга ОСОБА_1 на рішення КДКА Миколаївської області від 13.03.2024р. №17.

Листом від 20.06.2024р. за вих. №1362 ВКДКА знову повідомила скаржника про невідповідність його скарги вимогам п.36.7 ст.36 Положення №120 в частині не надання письмової згоди на обробку персональних даних органами адвокатського самоврядування, в тому числі, збирання, зберігання, використання і поширення. Скаргу ОСОБА_1 втретє повернено позивачу без розгляду.

04.07.2024р. до ВКДКА надійшла скарга адвоката ОСОБА_1 на рішення КДКА Миколаївської області від 13.03.2024р. №17, оформлена у відповідності до вимог Положення №120.

Листом від 11.07.2024р. за №1471р. ВКДКА витребувала у КДКА Миколаївської області матеріали дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1 .

Листом від 12.07.2024р. за вих. №1506 року Голова ВКДКА Вилков С.В. доручив члену ВКДКА Котелевській К.В. перевірити, вивчити та доповісти за скаргою ОСОБА_1 на рішення КДКА Миколаївської області від 13.03.2024р. №17 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на шість місяців.

Листом від 19.07.2024р. за вих. №1600 року адвоката ОСОБА_1 та ТОВ «Первомайський «Райагробуд» повідомлено, що до порядку денного засідання, яке відбудеться 30.07.2024р., включено розгляд скарги адвоката ОСОБА_1 на рішення КДКА Миколаївської області від 13.03.2024р. №17.

Матеріали дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1 надійшли до ВКДКА тільки 08.08.2024р., у зв`язку з чим розгляд скарги позивача включено до порядку денного засідання, яке відбудеться 29.08.2024р., про що листом від 13.08.2024р. повідомлено адвоката ОСОБА_1 та ТОВ «Первомайський «Райагробуд».

Рішенням Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 29 серпня 2024 року №VII-013/2024 скаргу адвоката ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення КДКА Миколаївської області від 13.03.2024р. №17 залишено без змін.

При прийнятті вказаного рішення ВКДКА не розглядала скаргу адвоката ОСОБА_1 по суті, а виходила з того, що скаржником пропущено тридцятиденний строк на оскарження рішення КДКА регіону, передбачений ч.1 ст.42 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що у відповідності до п.60 Положення №120 та п.3.29 Регламенту ВКДКА є підставою для залишення скарги без задоволення, а рішення КДКА області без змін.

Відповідач зазначив, що передбачений ч.1 ст.42 Закону строк на оскарження рішення КДКА Миколаївської області від 13.03.2024р. №17 сплив 12.04.2024р., в той час як ОСОБА_1 не надав доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску ним строку на оскарження рішення КДКА. Відсутність доказів поважності пропуску строку оскарження має наслідком відмову ВКДКА у поновленні строку на оскарження рішення КДКА.

Не погоджуючись з правомірністю рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 29 серпня 2024 року №VII-013/2024 ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду про його скасування.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, зазначив, що правову оцінку рішенню ВКДКА від 29.08.2024р. суд надає виключно у контексті дотримання відповідної процедури, не втручаючись у надану відповідачем юридичну оцінку доказам, зібраним у ході процедури проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката на предмет їх достатності. Позивачем не наведено аргументів щодо протиправності оскаржуваного рішення в контексті допущених відповідачем порушень прав, свобод або інтересів позивача на стадії проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок, яка фактично стала передумовою для прийняття спірного рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 , однак вважає, що мотивувальна частина судового рішення підлягає зміні з огляду на наступне.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012р. №5076-VI (далі - Закон №5076-VI).

Згідно ч.1 ст.2 Закону №5076-VI адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

У відповідності до частини 1 статті 43 Закону №5076-VI адвокатське самоврядування ґрунтується на принципах виборності, гласності, обов`язковості для виконання адвокатами рішень органів адвокатського самоврядування, підзвітності, заборони втручання органів адвокатського самоврядування у професійну діяльність адвоката.

Адвокатське самоврядування здійснюється через діяльність конференцій адвокатів регіону (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), рад адвокатів регіону (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, ревізійних комісій адвокатів регіонів (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), Вищої ревізійної комісії адвокатури, Ради адвокатів України, з`їзду адвокатів України (ч.2 ст.46 Закону №5076-VI).

Питання дисциплінарної відповідальності адвоката врегульовано Розділом VI Закону №5076-VI.

Згідно ч.1, ч.3 ст.33 Закону №5076-VI адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом. Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку. (ч.1 ст.34 Закону №5076-VI)

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону №5076-VI за результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймає рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення або про закриття дисциплінарної справи.

Частиною першою статті 42 Закону №5076-VI передбачено, що адвокат чи особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, має право оскаржити рішення у дисциплінарній справі протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду. Оскарження рішення не зупиняє його дії.

Згідно із частиною 1 статті 52 Закону №5076-VI Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури є колегіальним органом, завданням якого є розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури.

Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право залишити скаргу без задоволення, а рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури без змін (п.1 ч.5 ст.52 Закону №5076-VI).

Згідно ч.7 ст.52 Закону №5076-VI рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури може бути оскаржено до суду протягом тридцяти днів з дня його прийняття.

Рішенням Національної асоціації адвокатів України Рада адвокатів України від 04-05.07.2014р. №78 затверджено Регламент Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (далі - Регламент), який визначає порядок роботи ВКДКА, її засідань та прийняття рішень з питань, що належать до її повноважень.

Пунктом 3.29 розділу III Регламенту ВКДКА передбачено, що порушення строку на оскарження рішення КДКА без поважних причин є підставою для відхилення скарги, про що зазначається в рішенні ВКДКА про залишення скарги без задоволення, а рішення без змін.

Відповідно до п.60 Положення про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 30.08.2014р. №120, винесене дисциплінарною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури рішення у дисциплінарній справі за результатами розгляду заяви (скарги) може бути оскаржене до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду протягом тридцяти днів з дня його прийняття лише адвокатом, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, або особою, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, чи їхніми представниками, з дотриманням вимог, визначених пунктами 36.1., 36.2., 36.3., 36.4., 36.5., 36.6. цього Положення. Оскарження такого рішення не зупиняє його дії. Вказаний строк на оскарження рішення до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури може бути поновлено за рішенням цієї Комісії згідно заяви скаржника про поважність причин його пропуску. Порушення (пропущення/пропуск) строку на оскарження рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури без поважних причин є підставою для залишення скарги без задоволення, а рішення без змін.

Аналізуючи вказані норми у їх сукупності колегія суддів зазначає, що положеннями Закону №5076-VI визначено строк подання скарги до ВКДКА на рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, який становить 30 днів з дня його прийняття. При цьому, строк на оскарження рішення КДКА може бути поновлений за заявою скаржника. У той же час, порушення строку на оскарження рішення КДКА без поважних причин є підставою для відхилення скарги, про що зазначається в рішенні ВКДКА про залишення скарги без задоволення, а рішення без змін.

Сторонами у справі не заперечується, що на підставі вказаних норм останнім днем тридцятиденного строку подання скарги на рішення КДКА Миколаївської області від 13.03.2024р. №17 є 12.04.2024р.

Скарга ОСОБА_1 на рішення КДКА Миколаївської області від 13.03.2024р. №17, яка відповідала вимогам Положення №120, подана адвокатом до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури лише 04.07.2024р., тобто поза межами строку, встановленого частиною першою статті 42 Закону №5076-VI.

Апелянт стверджує, що вперше зі скаргою він звернувся 21.03.2024р., тобто в межах строку, встановленого Законом, однак таку скаргу відповідачем повернено з надуманих підстав, як і дві наступні скарги, подані ОСОБА_1 . Зазначена обставина, за твердженнями апелянта, є поважною причиною пропуску строку на оскарження рішення КДКА регіону.

Колегія суддів вважає необґрунтованими такі доводи апелянта, оскільки ВКДКА тричі повертала ОСОБА_1 скарги на рішення КДКА Миколаївської області від 13.03.2024р. №17, як такі, що не відповідали вимогам п.36 Положення №120.

В листах Голова ВКДКА роз`яснював ОСОБА_1 в чому полягає невідповідність скарги вимогам Положення, які недоліки необхідно усунути, а також право на звернення зі скаргою на рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону до ВКДКА після усунення вказаних недоліків та за умови дотримання вимог Положення, порушивши при цьому, в разі необхідності, питання про поновлення строків на оскарження рішення.

Разом з тим, лише на четвертий раз, 04.07.2024р. ОСОБА_1 виконав вимоги Положення про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність.

Ні ВКДКА, а ні суду ОСОБА_1 не зазначив у чому полягала складність виконати вимоги п.36 Положення №120, про що зазначалося в листах відповідача від 03.04.2024р., від 13.05.2024р. та від 20.06.2024р.

Більше того, окремі причини повернення скарг ОСОБА_1 дублювалися в кожному листі ВКДКА, зокрема, щодо недотримання п.36.7 ст.36 Положення №120 в частині додання до скарги письмової згоди на обробку персональних даних органами адвокатського самоврядування, в тому числі збирання, зберігання, використання і поширення. Однак, адвокат свідомо ігнорував вказану обставину та кожна наступна скарга не відповідала вимогам вказаної норми.

Поважні причини пропуску строку оскарження рішень КДКА повинні бути підтверджені скаржником належними доказами.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами

Колегія суддів вважає обґрунтованими висновки відповідача, що позивач не надав доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску ним строку на оскарження рішення КДКА, які могли б бути підставою для поновлення такого строку.

Відсутність доказів поважності причин пропуску строку оскарження має наслідком відмову ВКДКА у поновленні строку на оскарження рішення КДКА та прийняття рішення про залишення скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення КДКА регіону без змін, що і мало місце у спірних правовідносинах.

Колегія суддів враховує, що ОСОБА_1 є адвокатом, який надає професійну правничу допомогу та повинен бути обізнаний з нормами діючого законодавства, яке регулює порядок прийняття та розгляду скарг щодо не належної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність.

На підставі викладеного у сукупності колегія суддів доходить висновку про правомірність рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 29 серпня 2024 року №VII-013/2024 про залишення без задоволення скарги ОСОБА_1 на рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області від 13.03.2024р. №17 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Підстав для скасування зазначеного рішення суд апеляційної інстанції не вбачає.

Колегія суддів не надає правову оцінку доводам апелянта про відсутність в його діях порушення ч.2 ст.9 Правил адвокатської етики та п.3 ч.2 ст.34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», за що рішенням КДКА Миколаївської області від 13.03.2024р. №17 його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, оскільки спірним рішення ВКДКА не розглядалася скарга ОСОБА_1 по суті, а рішення про відмову в її задоволенні було прийнято з підстав недотримання адвокатом строку подання скарги.

З цих підстав колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що члени КДКА Миколаївської області, у відповідності до п.53 Положення №120, не мали права застосовувати до ОСОБА_1 такий вид дисциплінарного стягнення як зупинення права на зайняття адвокатською діяльністю.

До того ж, правомірність рішення КДКА Миколаївської області від 13.03.2024р. №17 не є предметом даного спору та вказане рішення по суті не переглядалося ВКДКА.

Незважаючи на те, що в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , однак мотивувальна частина судового рішення не містить належного обґрунтування такого висновку суду через призму фактичних обставин справи та їх нормативного регулювання.

На думку колегії суддів, рішення суду першої інстанції від 05.02.2025р. не відповідає принципу обґрунтованості судового рішення в розумінні положень частини третьої статті 242 КАС України, тобто не являється таким, що ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, не правильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. (ч.2 ст.317 КАС України)

Оскільки судом першої інстанції прийнято правильне по суті рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , проте, з неправильним застосуванням норм матеріального права та за відсутності належного обґрунтування по суті спірних правовідносин, тому колегія суддів вважає за необхідне змінити оскаржуване рішення суду першої інстанції шляхом викладення мотивувальної частини судового рішення в редакції даної постанови апеляційного суду.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року змінити шляхом викладення мотивувальної частини судового рішення в редакції даної постанови апеляційного суду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 03 червня 2025 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова