Справа № 335/575/25
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 травня 2025 року м. Дніпросправа № 335/575/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14.02.2025 року (головуючий суддя Апаллонова Ю.В.)

в адміністративній справі №335/575/25 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 20.01.2025 до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з позовом до відповідача Департаменту патрульної поліції, в якому просив:

- скасувати постанову серія ЕНА № 3824280 від 09.01.2025 року в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, у вигляді штрафу, у розмірі 20400 грн.

Позивач вказує, що вважає постанову ЕНА № 3824280 від 09.01.2025 року в справі про адміністративне правопорушення, незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, а справа - закриттю з наступних підстав. 09.01.2025 року, ОСОБА_1 , стояв курив біля свого автомобіля у місті Запоріжжя, який було припарковано по вулиці Перемоги, біля будинку 115 А. Через деякий час до нього підійшли працівник поліції, та попросили пред`явити документи. Перевіривши документи, працівник поліції повідомив, що позивачем порушені правила дорожнього руху, а саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування, чим порушив п. 2.1.а ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 126 КУпАП. ОСОБА_1 пояснив, що просто стоїть курить біля своєї машини, чекає дружину, не перебуває за кермом, та їхати нікуди не збирався. Але працівники поліції проігнорували ствердження позивача та склали постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Будь-які докази, які б вказували, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом відсутні.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14.02.2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що подія і склад адміністративного правопорушення належним чином встановлені та відображені у постанові ЕНА № 3824280 від 09.01.2025 року, а також підтверджуються диском з відеофіксацією, яким повністю спростовано доводи позивача про неправомірність дій цього інспектора при складанні постанови про адміністративне правопорушення щодо позивача, зокрема доведено, що ОСОБА_1 допустив порушення ПДР, за що інспектор ПП, притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Серед іншого вказує, що будь-які докази, які б вказували, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом відсутні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.11.2024 року постановою судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11.11.2024 р., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Постановою судді Запорізького апеляційного суду від 13.12.2024 року постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.11.2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, залишено без змін.

Згідно до змісту вказаної постанови ОСОБА_1 брав участь у судовому засіданні апеляційного суду під час апеляційного перегляду, таким чином був достеменно обізнаний з тим, що постанову суду першої інстанції, якого його позбавлено права керування транспортним засобом, залишено без змін і вказана постанова набрала законної сили 13.12.2024 року.

Також, 17.12.2024 адвокат Фельський С.Л. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 із заявою, в якій просить розстрочити виконання постанови щодо сплати штрафу розміром 17 000грн на 1 рік.

Постановою судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20.12.2024 року розстрочено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , сплату штрафу розміром 17 000 гривень, накладеного на нього постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.11.2024 року у справі про адміністративне правопорушення № 335/10206/24 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, строком на 10 (десять) місяців зі сплатою штрафу рівними частинами по 1 700 грн, щомісяця, починаючи з 27 грудня 2024 року, зі сплатою до 27 числа кожного місяця щомісячного платежу.

Відповідно до постанови від 09.01.2025 року серія ЕНА № 3824280 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень.

Відповідно до постанови від 09.01.2025 року серія ЕНА № 3824280 ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Gelly CK-2», державний номер НОМЕР_2 , 09.01.2025 об 16 год. 28 хв. у м. Запоріжжі по вул. Перемоги, 115А водій керував транспортним засобом будучи позбавлений права керування, чим порушив п.2.1.а. ПДР і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Позивач вважає вказану постанову протиправною.

Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353-XII, Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII, норми Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Про Правила дорожнього руху» від 10.10.2001 р. №1306.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), поліція відповідно до покладених на неї завдань зокрема регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч.4 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приписи частини 3 ст. 283 КУпАП встановлюють, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених ч. 2 цієї статті, має містити також відомості, зокрема відомості про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти.

В разі відсутності посилань на певні докази, що підтверджують факт порушення, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Статтею 31 Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII передбачено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевіряти документи особи, опитувати осіб, зупиняти транспортні засоби, застосовувати технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Також статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою:

1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що положення Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Щодо встановлення факту правопорушення та наявності доказів на підтвердження правопорушення, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

До суду першої інстанції був наданий відзив на адміністративний позов (а.с. 15-23), додатком до якого є диск з відеозаписом (а.с. 24).

DWD диск містить в собі наступні відеозаписи:

- «факт правопорушення Кузнєцов»,

- «відеозапис Кузнєцов 1»,

- «відеозапис Кузнєцов 2»,

- «відеозапис Кузнєцов 3».

Дослідивши зазначені відеоматеріали, колегія суддів апеляційної інстанції встановила, що з відеозапису «факт правопорушення ОСОБА_2 » вбачається, що 09.01.2025 о 15:53:20 транспортний засіб працівників поліції стояв на місці в крайній правій смузі дороги.

О 15:54:06 зліва від патрульної машини проїхав транспортний засіб (ідентифікувати марку та державний номер неможливо) і об 15:54:07 екіпаж патрульної поліції поїхав за вказаним транспортним засобом. В 15:54:17 цей автомобіль подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед перестроюванням. Запис закінчується об 15:54:19.

З відеозапису «Кузнєцов 1» (тривалість 1 хв.) вбачається, що темна пора доби, зліва видно передню частину патрульної машини, покриття дороги, біля машини поліцейський (зі спини), який виписує постанову, нижня частина тіла та взуття чоловіка. З 23 секунди видно чоловіка, який розмовляє по телефону.

Відеозапис « ОСОБА_2 2» зроблений у більш світлу пору доби ніж запис «Кузнєцов1». Розпочинається та до 00:02:49 знято покриття дороги, взуття поліцейського та чоловіка, автомобіль Gelly, державний номер НОМЕР_2 . З 00:01:35 на відео видно екран планшета поліцейського, в останньому працює до 00:01:56. 00:01:57 знову дорожнє покриття, взуття поліцейського та чоловіка, пізніше і сам чоловік та поліцейський.

На відеозаписі «Кузнєцов 3» в темний час доби під час розгляду справи знято дорожнє покриття, взуття поліцейського та чоловіка, задню частину патрульної машини.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що на жодному із вказаних відеозаписів не зафіксовано того, що 09.01.2025 об 16 год. 28 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Gelly CK-2», державний номер НОМЕР_2 , у м. Запоріжжі по вул. Перемоги, 115А водій керував транспортним засобом.

Відеозапис «факт правопорушення ОСОБА_2 » закінчився у той момент, коли транспортний засіб , ідентифікувати марку та державний номер якого неможливо, на вимогу поліцейських, які рухалися за ним, подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед перестрестроюванням, а наступні записи зроблені у різний час доби, на дорозі біля патрульної машини та автомобіля Gelly, державний номер НОМЕР_2 .

Суд апеляційної інстанції зауважує, що в розрізі фактичних обставин даної справи, з вказаних вище відеозаписів з диску «факт правопорушення Кузнєцов», «відеозапис ОСОБА_2 1», «відеозапис ОСОБА_2 2», «відеозапис ОСОБА_2 3» не вбачається фіксування на місці зупинки автомобіля «Gelly CK-2», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 (позивача).

А саме вказані відеозаписи не підтверджують, що ідентифікована особа порушника під час вчинення правопорушення, не встановлено, що порушника зупинено під час руху транспортного засобу, надані відповідачем відеозаписи не підтверджують, що за кермом авто знаходився саме ОСОБА_1 .

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи зазначає, що вони не містять доказів, які б відповідали вимогам статей 73 - 76 КАС України та належно підтверджували факт допущення позивачем порушення ПДР, відповідальність за яке передбачено ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Відтак, з огляду на відсутність належних доказів допущення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 4 ст. 126 КУпАП, притягнення позивача до адміністративної відповідальності є неправомірним.

Бездоганне виконання суб`єктом владних повноважень процесуальних/процедурних норм є запорукою притягнення винної особи до відповідальності. Однак порушення таких приписів може бути покладено в основу скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності та скасування рішень суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що постанова про ЕНА № 3824280 від 09.01.2025 року в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, у вигляді штрафу, у розмірі 20400 грн. підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст. 126 КУпАП закриттю.

Вищезазначене є підставою для висновку про скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового судового рішення про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для його скасування.

В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Виходячи з результатів апеляційного перегляду підлягають розподілу витрати у справі на користь позивача.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позову сплачений судовий збір у розмірі 605,60грн. та апеляційної скарги 908,40 грн.

Отже, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції () підлягає сплачений позивачем судовий збір за подання позову та апеляційної скарги 908,40 грн., що в загальному розмірі складає 1514 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 286, 311, 317, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14.02.2025 року - скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову серії ЕНА № 3824280 від 09.01.2025 року в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, у вигляді штрафу, у розмірі 20400 грн. - скасувати.

Закрити відносно ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору за подання позову у розмірі 605,60 грн. та апеляційної скарги 908,40 грн., що в загальному розмірі складає 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття 22.05.2025 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова