Справа № 200/8770/24
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року справа №200/8770/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оброни України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року у справі № 200/8770/24 (головуючий суддя у І інстанції Кониченко О.М.) за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 08.11.2024 № 41/в про відмову у призначенні позивачу ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги на малолітнього сина ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення та виплату позивачу ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на малолітнього сина ОСОБА_3 на підставі раніше наданих документів.

В обґрунтування позову зазначила, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призваний на військову службу, 03.07.2023 біля н.п. Часів Яр Донецької області загинув.

ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач народила дитину - ОСОБА_5 .

22.05.2024 рішенням суду у справі № 175/4166/24 встановлено факт батьківства ОСОБА_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 по відношенню до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Рішення суду набрало законної сили 24.06.2024.

Позивач, яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_6 , звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо призначення та отримання одноразової грошової допомоги на сина ОСОБА_2 відповідно до Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та Постанови КМУ № 168.

Проте отримала відмову в призначенні одноразової грошової допомоги в зв`язку з тим, що одноразову грошову допомогу у зв`язку загибеллю ОСОБА_4 вже призначено іншим особам, які мали право на її отримання.

Рішення є протиправним та таким, що суперечить ч. 4 ст. 16 Закону України № 2011 та абз. 2-4 п. 2 Постанови КМУ № 168.

Крім того, мати та колишня дружина ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_7 , не заперечують у перерозподілі суми грошової допомоги у зв`язку загибеллю ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 .

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 08.11.2024 № 41/в про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на малолітнього сина ОСОБА_2 .

Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на малолітнього сина ОСОБА_2 на підставі раніше наданих документів, з урахуванням висновків суду викладених у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Не погодившись з судовим рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Відповідно до Постанови КМУ № 168 наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 № 45 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.01.2023 за № 176/39232) затверджений Порядок і умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану (далі Порядок № 45). При цьому, пунктом 1.4 Порядку № 45 встановлено, що право осіб на отримання ОГД визначається станом на дату загибелі (смерті) військовослужбовця.

Отже, ОСОБА_4 загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 і саме станом на цю дату визначається право осіб, у тому числі право неповнолітнього ОСОБА_2 , на отримання одноразової грошової допомоги.

Разом з цим, син ОСОБА_2 народився ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) після загибелі ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) батька ОСОБА_4 .

09.12.2023 прийнято Закон № 3515-ІХ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - Закон), який набрав чинності 29.03.2024 та яким статтю 16-1 Закону України № 2011- викладено у новій редакції, яка законодавчо закріпила право на отримання одноразової грошової допомоги, зокрема дітей зачатих за життя загиблого (померлого) військовослужбовця та народжених після його смерті (підпункт 2 пункту 2 Розділу І Закону).

Втім, пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 3515 передбачено, що цей Закон застосовується до правовідносин, які виникли до набрання ним чинності та пов`язані з призначенням та отриманням одноразової грошової допомоги для дітей загиблої (померлої) особи, зачатих за життя загиблої (померлої) особи та народжених після її смерті, за умови що одноразова грошова допомога не призначалася жодній із осіб, які мали право на отримання такої допомоги.

Отже, враховуючи, що станом на час набрання законної сили (24.06.2024) рішенням суду у справі №175/4166/24 про встановлення факту батьківства ОСОБА_4 по відношенню до ОСОБА_2 , станом на час звернення позивача із заявою про призначення одноразової грошової допомоги на малолітнього сина (08.11.2024), прийняття рішення (19.04.2024), яким одноразова грошова допомога вже була призначена у рівних частках матері та дочці загиблого, - тому вказаний Закон не може застосовуватись ані до правовідносин, які виникли з дати загибелі ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), ані до правовідносин, які виникли з дати народження дитини загиблого ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), оскільки зазначені правовідносини виникли до набрання чинності (29.03.2024) вказаним Законом та пов`язані з призначенням та отриманням одноразової грошової допомоги для дітей загиблої (померлої) особи, зачатих за життя загиблої (померлої) особи та народжених після її смерті.

Позивачем рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на зазначене, суд надає оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги відповідача.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Встановлені обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Згідно повідомлення про смерть ІНФОРМАЦІЯ_8 від 07.07.2023 № 02/8752, механік-водій 3 танкового взводу танкової роти в/ч НОМЕР_3 , старший солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призваний на військову службу 26.07.2021 ІНФОРМАЦІЯ_9 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 , біля п.п. Часів Яр Донецької області.

ІНФОРМАЦІЯ_5 позивач народила сина ОСОБА_8 .

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2024 року, яке набрало законної сили 24.06.2024, встановлено факт батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , по відношенню до сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Внесено зміни до актового запису від 05.09.2023 № 29 про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , складеного Управлінням реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради, а саме в графі Батько записати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_10 , громадянина України, та змінити прізвище дитини, записавши ОСОБА_9 замість ОСОБА_10 .

Згідно свідоцтва про народження (повторно) Серія НОМЕР_4 від 05 серпня 2024 року, виданого Відділом ДРАЦС по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно Витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 08 листопада 2024 року № 41/в, розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги, відповідно до пункту 2 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168: ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно якого рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22.05.2024 у справі № 175/4166/24 встановлено факт батьківства загиблого ІНФОРМАЦІЯ_4 у період дії воєнного стану старшого солдата ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 ), що підтверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_5 від 17.07.2023 та листом Кадрового центру Збройних Сил України від 08.02.2024 № 321/КЦ/1254.

В обґрунтування рішення зазначено, що ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_5 , народився після загибелі старшого солдата ОСОБА_11 (дата загибелі ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

Статтею 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції Закону № 3515-ІХ від 09.12.2023, який набрав чинності 29.03.2024) визначено осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, зокрема, до цих осіб належать діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав.

Разом з цим, пунктом 2 розділу Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 3515-ІХ визначено, що цей Закон застосовується до правовідносин, які виникли до набрання ним чинності та пов`язані з призначенням та отриманням одноразової грошової допомоги для дітей загиблої (померлої) особи, зачатих за життя загиблої (померлої) особи та народжених після її смерті, за умови що одноразова грошова допомога не призначалася жодній із осіб, які мали право на отримання такої допомоги.

Одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю ОСОБА_4 вже призначено в розмірі в розмірі 2/3 частини 15 000 000 грн, в сумі 10 000 000 іншим особам, які мали право на її отримання, а саме; матері та дочці загиблого (протокол від 19.04.2024 № 84/168).

Позивачем надано до суду свідоцтво про смерть НОМЕР_6 від 21.12.2023, виданого Управлінням реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради, згідно якого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , помер ІНФОРМАЦІЯ_13 , у віці 61 року, про що 21 грудня 2023 року складено актовий запис № 968.

Водночас, свідоцтва про народження ОСОБА_4 позивачем до суду не надано, що унеможливлює дослідження родинних зв`язків між ОСОБА_12 та ОСОБА_4 .

Позивач надала до суду заяви ОСОБА_13 , матері ОСОБА_4 , та його колишньої дружини ОСОБА_14 , яка діє в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_7 , які не заперечують проти перерозподілу спірної допомоги в інтересах ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що та обставина, що дитина загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 ОСОБА_2 , народилася після його смерті не може бути підставою для висновку про те, що ця дитина не набула прав на отримання частки одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, оскільки такий підхід до тлумачення законодавства не відповідатиме положенням Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також основним принципам охорони дитинства, а саме, рівності прав і свобод дітей, які визначені нормативно-правовими актами, незалежно від народження, або будь-яких інших обставин.

Релевантні джерела права.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

На підставі частин першої, другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

У спірних правовідносинах настання смерті ОСОБА_4 внаслідок та під час виконання військового обов`язку із захисту Батьківщини не заперечується.

Статтею 16-1 Закону № 2011 (у редакції, чинній на час смерті військовослужбовця ОСОБА_4 03.07.2023) було передбачено, що у випадках, зазначених у п.п. 1-3 п. 2 ст. 16 цього Закону право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Частиною першою статті 16-1 Закону № 2011 (у редакції, чинній на час звернення позивача із заявою про призначення одноразової грошової допомоги на малолітнього сина ОСОБА_2 - та на час прийняття спірного рішення) передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.

Відповідно до частини четвертої статті 16-1 Закону № 2011 до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать, зокрема, діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав (…).

Слід врахувати, що наведена редакція цієї норми діє з 29.03.2024, дати набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги від 09 грудня 2023 року № 3515-IX, яким вказану норму було викладено у поточній редакції.

Поряд з цим, у редакції, що передувала поточній, на спірну допомогу мали право діти, які не досягли повноліття.

Відповідно до пункту 2 розділу II. Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги від 09 грудня 2023 року № 3515-IX, цей Закон застосовується до правовідносин, які виникли до набрання ним чинності та пов`язані з призначенням та отриманням одноразової грошової допомоги для дітей загиблої (померлої) особи, зачатих за життя загиблої (померлої) особи та народжених після її смерті, за умови що одноразова грошова допомога не призначалася жодній із осіб, які мали право на отримання такої допомоги.

Згідно з пунктом «а» частини першої статті 16-2 Закону № 2011 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону; […].

На підставі частини третьої статті 16-2 Закону № 2011 розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України з урахуванням такого: розмір одноразової грошової допомоги, що виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, не може становити менше 15 мільйонів гривень; […].

Відповідно до частини першої статті 16-3 Закону № 2011 одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників.

У разі відмови однієї з осіб, зазначених у пункті 4 статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, а також якщо одна із таких осіб у строк, встановлений пунктом 9 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання такої допомоги, у рівних частках.

Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.

Згідно з частиною шостою статті 16-3 Закону № 2011 одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

На підставі частини дев`ятої статті 16-3 Закону № 2011 особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Частиною десятою статті 16-3 Закону № 2011 визначено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28 лютого 2022 року № 168 (далі постанова № 168, в редакції чинній на момент загибелі ОСОБА_4 03.07.2023) було установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

В подальшому вказана норма зазнала змін внаслідок прийняття постанови Кабінету Міністрів Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 і від 28 лютого 2022 року № 168 від 18 червня 2024 року № 714, якою пункт 2 постанови № 168 викладено у новій редакції та, зокрема, визначено, що відмова від призначення та отримання одноразової грошової допомоги від імені малолітніх, неповнолітніх дітей загиблої (померлої) особи, а також недієздатних осіб та осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, не допускається.

На виконання вимог Закону № 2011 постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок № 975).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

На підставі пункту 9 Порядку № 975, до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 4 цього Порядку, належать: діти, зокрема усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав.

Суд зауважує, що у попередній редакції Порядку № 975, чинній на час загибелі ОСОБА_4 03.07.2023, пунктом 5 Порядку було визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця.

Відповідно до пункту 15 Порядку № 975 відмова від призначення та отримання одноразової грошової допомоги від імені малолітніх, неповнолітніх дітей загиблої (померлої) особи, а також недієздатних осіб та осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, не допускається.

Згідно з пунктом 16 Порядку № 975 особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у пунктах 8 і 9 цього Порядку.

На підставі абзацу 26 пункту 20 Порядку № 975 призначення та виплата одноразової грошової допомоги дітям, народженим після загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного, резервіста або особи, звільненої з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення з військової служби, здійснюється після подання документів, що підтверджують народження дитини, зачатої до загибелі (смерті) згаданої категорії осіб або відповідного рішення суду про встановлення факту батьківства, яке набрало законної сили, засвідченого у встановленому порядку, та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження дитини.

Пунктом 32 Порядку № 975 визначено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Порядком, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Відповідно до пункту 24 Порядку № 975 одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом перерахування коштів уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначеній одержувачем виплати.

Якщо після призначення одноразової грошової допомоги за її одержанням звертаються інші особи, питання щодо розподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою або в судовому порядку між такими особами.

За наявності спору між особами, які мають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги, або між особами і органами, уповноваженими призначати та здійснювати виплату одноразової грошової допомоги, щодо права на призначення і виплату одноразової грошової допомоги та/або її розміру орган, уповноважений здійснювати виплату одноразової грошової допомоги, призупиняє її виплату до вирішення спору в судовому порядку та набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до статті 1 Сімейного кодексу України (далі СК України) Сімейним кодексом визначаються засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів.

Статтею 3 СК України визначено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Права члена сім`ї має одинока особа.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до частини сьомої статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною першою статті 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

У Преамбулі Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яку ратифіковано постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, зазначено, що дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

Статтею 2 Конвенції ООН про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я і народження дитини, її батьків чи законних опікунів або яких-небудь інших обставин.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про охорону дитинства», яка закріплює основні принципи охорони дитинства, визначено, що всі діти на території України, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я та народження дітей і їх батьків (чи осіб, які їх замінюють) або будь-яких інших обставин, мають рівні права і свободи, визначені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частин першої, другої статті 25 Цивільного кодексу України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження.

У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини.

Оцінка суду.

Спір у цій справі виник щодо наявності/відсутності права на отримання ОГД дитиною, яка народилась після загибелі військовослужбовця за умови, що така допомога вже була призначена іншим особам, які мають на неї право.

Аналіз вищевикладених правових норм свідчить, що сім`ям загиблих військовослужбовців Збройних Сил, виплачується одноразова грошова допомога, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів.

Днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста є дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, визначене статтею 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, а саме:

- члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (в редакції статті 16-1 Закону № 2011, чинній на дату смерті військовослужбовця ОСОБА_4 );

- батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого) (в редакції статті 16-1 Закону № 2011, чинній до набрання чинності Законом Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги від 09 грудня 2023 року № 3515).

Держава має забезпечити рівні та справедливі соціально-правові гарантії для усіх членів сімей військовослужбовців, що загинули (померли) через виконання ними обов`язків військової служби.

Порівнюючи редакції статті 16-1 Закону № 2011 можна констатувати, що із набранням чинності Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги від 09 грудня 2023 року № 3515-IX, визначення дитини, яка не досягла повноліття набуло розширеного тлумачення, зокрема, до вказаної категорії віднесено усиновлених, зачатих за життя загиблої (померлої) особи та народжених після її смерті, а також дітей, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав.

При цьому визначення цього правового терміну не змінилось.

Відповідно до статті 1 Закону України Про охорону дитинства дитина це особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше, а дитинство це період розвитку людини до досягнення повноліття.

Верховний Суд в постанові від 10 травня 2024 року у справі № 440/6725/23 у подібних правовідносинах сформулював висновок, що «…за своєю природою одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) військовослужбовця має компенсаторний характер, яка спрямована матеріально підтримати, наскільки це можливо, членів сім`ї (батьків, дітей, дружину) та утриманців загиблого військовослужбовця після втрати близької людини (годувальника), а тому виключення із кола осіб, які мають право на отримання допомоги, дитини військовослужбовця з підстав дати її народження не відповідає змісту і меті закону.

Підхід Міністерства оборони України щодо відмови в призначенні одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 Постанови № 168 дитині, зачатій за життя загиблої (померлої) особи та народженій після її смерті є дискримінаційним….

На сьогодні статус ненародженої дитини як суб`єкта цивільних правовідносин передбачено у спадкових правовідносинах. Такий підхід може бути використаний і у правовідносинах, пов`язаних із правом дитини, народженої після загибелі (смерті) особи, на отримання одноразової грошової допомоги.

Висновок відповідача про те, що дитина загиблого військовослужбовця, яка народилася після його смерті, а тому ця дитина не набула прав на отримання частки одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, є помилковим, оскільки такий підхід до тлумачення законодавства не відповідатиме положенням Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, а також основним принципам охорони дитинства, а саме, рівності прав і свобод дітей, які визначені нормативно-правовими актами, незалежно від народження, або будь-яких інших обставин, а також міжнародним зобов`язанням держави згідно зі статтею 2 Конвенції про права дитини поважати і забезпечувати всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, без будь-якої дискримінації»

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України суд враховує вищезазначений висновок при виборі та застосуванні норм права у спірних правовідносинах.

При цьому, виходячи з застосованого відповідачем тлумачення п.2 розділу II. Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги від 09 грудня 2023 року № 3515-IX, вказана норма звужує права дітей у правовідносинах, що виникли до набрання чинності цією нормою, що відповідно до приписів ст. 22 Конституції України, не допускається при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів.

Враховуючи закріплений у ст. 58 Конституції України, принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, суд погоджує висновок суду першої інстанції, що пункт 2 розділу II. Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3515 відносно до правовідносин, які виникли до набрання ним чинності, слід тлумачити на користь застосування нормативно-правових актів, до яких вказаним Законом внесено зміни, у редакціях чинних на момент виникнення відповідних правовідносин, за умови що одноразова грошова допомога не призначалася жодній із осіб, які мали право на отримання такої допомоги.

З огляду на вищевикладене є неприйнятними доводи відповідача, що на час набрання законної сили (24.06.2024) рішенням суду у справі № 175/4166/24, станом на час звернення позивача із заявою про призначення ОГД та станом на час прийняття рішення про відмову (08.11.2024) одноразова грошова допомога за загиблого ОСОБА_4 вже була призначена у рівних частках матері та дочці загиблого, тому дитина позивача не набула право на виплату спірної допомоги.

Суд звертає увагу, що відповідно до п. 2 постанови № 168 в редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про виплату ОГД, було встановлено, що відмова від призначення та отримання одноразової грошової допомоги від імені малолітніх, неповнолітніх дітей загиблої (померлої) особи, а також недієздатних осіб та осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, не допускається.

Також, відповідно до пунктів 15, 16 Порядку № 975, в редакції чинній на момент звернення позивача із заявою про виплату ОГД, було визначено, що відмова від призначення та отримання одноразової грошової допомоги від імені малолітніх, неповнолітніх дітей загиблої (померлої) особи, а також недієздатних осіб та осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, не допускається.

Водночас, Порядком № 975 особам, які мають право на призначення та отримання ОГД, було гарантовано, що її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з інших осіб.

Підсумовуючи викладене, суд погоджує висновок суду першої інстанції, що дитина, яка народилась після смерті загиблого військовослужбовця має право на виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою № 168, незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, які також мають право на виплату ОГД.

За таких обставин суд погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення адміністративного позову.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оброни України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року у справі № 200/8770/24 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року у справі № 200/8770/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 02 червня 2025 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 02 червня 2025 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді І.В. Геращенко

Е.Г. Казначеєв