Справа № 380/11739/24
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2025-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/11739/24 пров. № А/857/22158/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Носа С.П.;

суддів: Кухтея Р.В., Шевчук С.М.;

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 липня 2024 року у справі № 380/11739/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

суддя у І інстанції Желік О.М.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складення повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

04 червня 2024 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася у Львівський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач, ГУ ПФУ у Львівській області), в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті їй суми пенсії, що належала ОСОБА_2 і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю, у розмірі 396 848, 29 гривень. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виплатити ОСОБА_1 суму пенсії, перерахованої на виконання рішень Львівського окружного адміністративного суду від 23.03.2021 року у справі 380/12555/20 та від 15.04.2022 у справі №380/25835/21, що належала ОСОБА_2 і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, у розмірі 396 848, 29 гривень.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30 липня 2024 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнанопротиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 сум пенсії, що підлягали виплаті її чоловікові ОСОБА_2 , на підставі Закону України №2262 від 09.04.1992 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» і залишилась недоотриманою у зв`язку з його смертю.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виплатити ОСОБА_1 недоотриману суму пенсії її померлого чоловіка ОСОБА_2 в розмірі 396848 (триста дев`яносто шість тисяч вісімсот сорок вісім) грн. 29 коп. на підставі Закону України №2262 від 09.04.1992 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідно до частини першої статті 61 Закону № 2262-XII суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Аналіз наведених норм у сукупності свідчить, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною частиною першою статті 61 Закону № 2262-ХІІ. Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач безпідставно відмовив позивачу у виплаті недоодержаних сум пенсії померлого батька, оскільки позивач є особою, яка має право на отримання суми пенсії, яка підлягала виплаті ОСОБА_2 як пенсіонеру з числа військовослужбовців, і залишилась недоодержаною у зв`язку з його смертю, та звернулася до ГУ ПФУ у Львівській області з відповідною заявою до спливу шестимісячного строку, встановленого статтею 61 Закону № 2262-ХІІ.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що виплата сум, донарахованих на виконання судових рішень, здійснюється за наявності відповідного цільового фінансування з Державного бюджету України, та не залежить від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області. На думку відповідача, позивачка фактично просить змінити спосіб виконання судових рішень від 23.03.2021 у справі № 380/12555/20 та від 15.04.2022 у справі №380/25835/21 шляхом зміни судового рішення зобов`язального характеру на зобов`язання - виплатити недоодержану пенсію чоловіка після його смерті в розмірі 396 848,29 грн. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги, з тих же підстав або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини. Отже позивачем обрано спосіб захисту шляхом подання нового позову про визнання протиправними дій, вчинених на виконання рішення суду. Проте, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 перебував на обліку у ГУ ПФУ у Львівській області та отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_1 .

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.03.2021 у справі №380/12555/20 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 у розмірі 85% відповідних сум грошового забезпечення з 01 січня 2016 року з урахуванням проведених виплат.

На виконання вищевказаного судового рішення Головним управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.08.2021, що підтверджується перерахунком пенсії за пенсійною справою № - МВС.

Згідно розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № на виконання вищевказаного рішення суду, загальна сума доплати пенсії за період з 01.01.2016 по 30.06.2021 становить 85949,16 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.04.2022 у справі №380/25835/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул.Митрополита Андрея 10, м.Львів, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.12.2019 на підставі оновленої довідки від 03.11.2021 №3608д про розмір грошового забезпечення, виданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області відповідно до статей 43,63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", з врахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 "Про затвердження порядку Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" із обов`язковим врахуванням при перерахунку пенсії щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, у розмірі 85% грошового забезпеченняна на виконання рішення від 23.03.2021 Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/12555/20, з урахуванням проведених виплат.

На виконання вищевказаного судового рішення Головним управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.07.2022, що підтверджується перерахунком пенсії за пенсійною справою № - МВС.

Згідно розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № на виконання вищевказаного рішення суду, загальна сума доплати пенсії а період з 01.12.2019 по 30.06.2022 становить 310899,79 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 08.03.2024.

ОСОБА_1 звернулась із заявою від 23.04.2024 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якій просила виплатити їй недоотримані суми пенсії її чоловіка ОСОБА_2 .

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 07.05.2024 №12545-12761/Я-52/8-1300/24 позивача повідомлено, зокрема, про те, що доплату заборгованості, обчислену ОСОБА_2 на виконання судових рішень, позивач зможе отримати за умови покладення судом зобов`язання в частині виплати їй пенсії, яка була нарахована померлому.

Позивач не погоджуючись з протипраанимидіями відповідача, звернувся до суду першої інстанції з цим позовом за захистом своїх прав.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої та третьої статті 61 Закону України від 9 квітня 1991 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ) суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 200/10269/19-а, сформульовано висновок про те, що «у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя».

Виходячи з викладеного, частиною першою статті 61 Закону № 2262-ХІІ запроваджено спеціальне правило, в силу якого недоодержані за життя суми пенсії пенсіонера з числа військовослужбовців не включається до складу спадщини і виплачуються: 1) членам сім`ї померлого пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника; 2) батькам померлого пенсіонера, дружині (чоловіку) померлого пенсіонера та членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, навіть якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Порядок № 3-1).

Згідно із пунктом 4 Порядку № 3-1 заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Отже, суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, а батьки і дружина (чоловік) мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Таке саме право мають також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

Позивачка із заявою до відповідача про виплату нарахованої пенсії звернулася 23.04.2024, тобто у визначений частиною третьою статті 61 Закону № 2262-ХІІ строк.

Отже, позивачка дотрималась порядку та строку реалізації права на отримання нарахованої, однак, не виплаченої, за життя чоловіка, пенсії.

Доводи апелянта про те, що вимоги позивача спрямовані на виконання рішень суду першої інстанції від 23.03.2021 у справі № 380/12555/20 та від 15.04.2022 у справі №380/25835/21 не є релевантними, оскільки у вказаній справі судом досліджувалось питання про наявність у померлого ОСОБА_2 права на перерахунок та виплату пенсії, водночас, у справі що розглядається, предметом є питання про наявність у позивачки, як дружини померлого пенсіонера, права на отримання пенсійних виплат, що залишились недоотриманими у зв`язку з його смертю.

Ба більше, у відмові виплатити позивачу спірну суму відповідач зазначив, що виконає відповідні дії лише у випадку покладення судом зобов`язань в частині такої виплати, що суперечить наведеним вище положенням статті 61 Закону № 2262-ХІІ.

Апеляційний суд встановив, що відповідач, відмовивши позивачці у виплаті суми недоодержаної пенсії, діяв протиправно.

Вказані висновки є підставою для задоволення позову.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення, в частині задоволення позову, з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи те, що апеляційний суд залишив рішення суду першої інстанції без змін, новий розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 липня 2024 року у справі № 380/11739/24 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук