Справа № 120/9842/24
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

04 червня 2025 р. Справа № 120/9842/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані бездіяльністю відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн. за період його перебування на стаціонарному лікуванні після тяжкого поранення та у зв`язку із відпусткою за станом здоров`я у період з 03.05.2022 по 26.08.2022, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Ухвалою від 30.07.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

До суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Мотивуючи доводи відзиву, представник зазначає, що позивач за період проходження військової служби та до дати виключення його зі списків особового складу військової частини не звертався з рапортом до командування військової частини НОМЕР_1 щодо виплати додаткової винагороди з розрахунку до 100 000 грн на місяць за вказаний період, пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням та за період перебування у відпустці за станом здоров`я, з 03.05.2022 по 26.08.2022 та відповідних медичних документів не надавав, а відтак військова частина не мала правових підстав для здійснення зазначених виплат.

При цьому, відповідач зауважує, що за період з травня по серпень 2022 року позивачу здійснювались виплати додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн щомісячно.

20.09.2024 позивачем подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи, до якого долучені оригінали довідок ВЛК та копії запитів на інформацію.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши наведені позивачем доводи на підтримку заявлених позовних вимог, суд встановив таке.

ОСОБА_1 згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 24.02.2022 №1 зарахований до списків особового складу військової частини під час мобілізації на особливий період з 24.02.2022.

03.05.2022 позивач в районі виконання завдань за призначенням, у результаті обстрілу збройними силами РФ отримав наскрізне поранення черевної порожнини, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 28.07.2022 №1451.

03.05.2022 позивачу надана невідкладна допомога, та в подальшому в період з 04.05.2022 по 26.08.2022 останній перебував на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я, зокрема:

- 04.05.2022-05.05.2022 - військовий-медичний клінічний центр СР (в/ч НОМЕР_2 );

- 05.05.2022-07.06.2022 - КНП "Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради";

- 11.06.2022-29.06.2022 - військово-медичний клінічний центр Центрального регіону;

- 29.06.2022-26.07.2022 - КНП "Хмільницька центральна лікарня";

- 28.07.2022-26.08.2022 - у відпустці на оздоровлення, згідно відпускного квитка №89 від 27.07.2022.

06.06.2022 військово-лікарською комісією «ЧОР ЧОЛ» проведено огляд (стаціонарного) хворого, ОСОБА_1 про що складено довідку від 06.06.2022 №413, відповідно до змісту якої, діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Стан після вогнепального наскрізного проникаючого поранення черевної порожнини з ушкодженням тонкого та товстого кишечника. Гемоперитонеум. Перолом клубової кістки. Вогнепальний дірчастий перелом крила здухвинної кістки справа. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби.

Також зазначено, що останній потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії №1 від 26.07.2022, діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) Стан після вогнепального осколкового проникаючого наскрізного поранення живота з пошкодженням тонкого та товстого кишківника від 03.05.2022, лапаратомії правобічної геміколектомії, ушивання пошкоджень тонкої кишки. ПХО вогнепальних ран від 03.05.2022, повторних хірургічних обробок вогнепальних ран від 04.05.2022, 06.05.2022, 11.05.2022, 18.05.2022. Нориця правої поперекової ділянки. Посттравматична нейропатія правого стегнового нерву з порушенням функції ходи. Поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. За станом здоров`я потребує відпустки терміном на 30 календарних днів.

28.09.2022 року гарнізонна військова-лікарська комісія Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону, за розпорядженням командира військової частини НОМЕР_1 №113, провела огляд позивача, про що складено свідоцтво про хворобу №1381, в якому вказано, що Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. Травма тяжкого ступеню. Також визнано позивача не придатним до військової служби.

25.10.2022 згідно копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) №274 позивач звільнений з військової служби у відставку (за станом здоров`я).

Позивач вказує, що за час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманим тяжким травмуванням, пов`язаним із захистом Батьківщини та за час перебування у відпустці за станом здоров`я, з 03.05.2022 по 26.08.2022 відповідач не виплатив йому збільшену винагороду, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28 лютого 2022 року №168 (далі - Постанова КМУ 168), в розмірі до 100 000 грн. пропорційно часу стаціонарного лікування та перебування у відпустці.

У зв`язку з не нарахуванням додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ 168, позивачем направлено пакет документів, заяви та рапорти до командування військової частини НОМЕР_1 , від 05.12.2022, 20.01.2023, зокрема про здійснення перерахунку додаткової винагороди за період з 03.05.2022 по 26.08.2022.

Вказані заяви та документи отримані військовою частиною НОМЕР_1 - 24.12.2022 та 02.02.2023, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які наявні в матеріалах справи.

Однак, відповідачем нарахування позивачу додаткової винагороди не здійснено, а також не надано відповіді про результати розгляду поданих рапортів.

У зв`язку з чим представником позивача 17.01.2024 підготовлено та направлено адвокатський запит до військової частини НОМЕР_1 про надання інформації щодо підстав не виплати позивачу додаткової винагороди згідно Постанови КМУ 168, а також проханння нарахувати та виплатити недоплачену додаткову виногороду.

Військовою частиною НОМЕР_1 надано відповідь від 13.02.2024 за № 1579/5/1061, в якій вказано, що за результатами опрацювання запиту повідомляється, що в період з моменту закінчення лікування до дати звільнення з військової служби (26.10.2022) ОСОБА_1 з рапортом про виплату додаткової винагороди у зв`язку з пораненням не звертався та документи, які підтверджували б наявність підстав для виплат не надавав, а відтак військова частина не вправі була здійснити виплати.

Не погоджуючись з вказаною відмовою, вважаючи її необґрунтованою та протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, та визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд керується та виходить з такого.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1-3 статті 1 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Статтею 2 Закону № 2232-XII визначено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Положеннями статті 3 Закону № 2232-XII передбачено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

28.02.2022 на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі Постанова № 168).

Пунктом 1 вказаної постанови установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 постанови № 168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022 року.

01.04.2022 до Постанови № 168 постановою Кабінету Міністрів України № 400 внесено зміни, згідно з якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у пункті 1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Отже до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000 грн. виплачується військовослужбовцям, зокрема, тим, які у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

При цьому, суд зауважує, що для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану, немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування особи на стаціонарному лікуванні.

Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.

Отже, Постановою № 168 безальтернативно унормовано, що додаткова винагорода в розмірі до 100000 грн виплачується у тому числі тим військовослужбовцям, які у зв`язку з травмою чи пораненням, пов`язаними із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з дня отримання такого поранення/травми, включаючи час переміщення до лікарняного закладу, зокрема з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

При цьому суд зауважує, що для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану, немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування особи на стаціонарному лікуванні.

Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.

Визначальним, на думку суду, є саме причинно-наслідковий зв`язок між пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) та перебуванням на стаціонарному лікуванні такого поранення (контузії, травми, каліцтва).

Під час розгляду справи встановлено, що 03.05.2022, під час безпосередньої участі в бойових діях, у результаті обстрілу збройними силами РФ, позивач отримав травму/поранення (Вогнепальне наскрізне проникаюче поранення черевної порожнини з ушкодженням тонкого та товстого кишківника. Гемоперитонеум. Перелом клубової кістки. Вогнепальний дірчастий перелом крила здухвинної кістки справа.).

Наявні у справі докази свідчать про те, що вказана травма (поранення), ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби та захистом Батьківщини.

Водночас у спірний період з 03.05.2022 по 26.08.2022 позивач перебував на лікуванні та у відпустці за станом здоров`я, що підтверджується відповідними виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, зокрема:

- 03.05.2022 позивачу надана невідкладна допомога;

- 04.05.2022-05.05.2022 - військовий-медичний клінічний центр СР (в/ч НОМЕР_2 );

- 05.05.2022-07.06.2022 - КНП "Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради";

- 11.06.2022-29.06.2022 - військово-медичний клінічний центр Центрального регіону;

- 29.06.2022-26.07.2022 - КНП "Хмільницька центральна лікарня";

- 28.07.2022-26.08.2022 - у відпустці на оздоровлення, згідно відпускного квитка №89 від 27.07.2022.

Зі змісту виписок вбачається, що причиною госпіталізації позивача та його лікування стали наслідки поранення, отриманого 03.05.2022.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідач не заперечує той факт, що позивач з 03.05.2022 по 26.08.2022 перебував на лікуванні та у відпустці за станом здоров`я, та у відзиві зокрема, зазначив, що військова частина погоджується із тим, що відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 28.07.2022 №1451 солдат ОСОБА_1 03.05.2022 отримав наскрізне поранення черевної порожнини та з 03.05.2022 по 26.08.2022 перебував на лікуванні та у відпустці за станом здоров`я.

Водночас Постановою № 168 передбачено, що виплата додаткової винагороди у розмірі 100000 грн зберігається за військовослужбовцем за час стаціонарного лікування.

Отже, законодавство пов`язує виникнення у військовослужбовця права на виплату додаткової винагороди за час перебування на лікуванні не з видом такого лікування (реабілітаційне, терапевтичне, хірургічне), а з умовами його надання в умовах стаціонару або ж іншими словами "стаціонарне лікування".

В даному випадку судом безспірно встановлено, що в спірний період часу з 03.05.2022 по 26.08.2022, останній перебував саме на стаціонарному лікуванні перебуваючи у відповідному медичному закладі та у відпустці за станом здоров`я. Доказів протилежного відповідачем не надано.

Таким чином суд доходить висновку, що у позивача наявні обидві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я або у відпустці для лікування, а саме:

- пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;

- факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Відтак з огляду на викладене, суд вважає, що позивач набув право на отримання додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн. на місяць відповідно до Постанови № 168 у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування в період з 03.05.2022 по 26.08.2022.

Разом з тим, посилання відповідача на те, що позивач повинне був звернутися до командування військової частини НОМЕР_1 із рапортом щодо виплати додаткової винагороди у порядку передбаченому Постановою КМУ від 28.02.2022 за №168, суд розцінює як безпідставні.

Крім того, матеріали справи містять докази того, що позивач неодноразово звертався до військової частини НОМЕР_1 із заявою щодо нарахування та виплати йому додаткової винагороди відповідно до вимог Постанови КМУ №168 від 28.02.2022, до якої долучив всі необхідні докази для здійснення виплати, однак відповіді не отримав.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог даного позову та наявність підстав для їх задоволення.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення даного адміністративного позову, обравши при цьому правильний та ефективний спосіб захисту порушених прав та інтересів позивача.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а витрат пов`язаних з розглядом справи не встановлено, питання про розподіл судових витрат у цій справі не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000 гривень за період з 03.05.2022 по 26.08.2022 пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000 гривень за період з 03.05.2022 по 26.08.2022 пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з урахуванням вже нарахованих та виплачених сум додаткової винагороди за цей період.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 )

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 )

Суддя Віятик Наталія Володимирівна