Справа № 380/23263/24
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань забезпечення адміністративного позову

02 червня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/23263/24 пров. № А/857/13738/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Довгої О.І.,

Запотічного І.І.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 380/23263/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2025 року у справі № 380/23263/24 (головуючий суддя Кондратюк Ю.С.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднання штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 », Національної поліції України , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною,

В С Т А Н О В И В:

14.10.2024 ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулася до суду з позовом до Департаменту поліції особливого призначення «ОБ`ЄДНАНА ШТУРМОВА БРИГАДА НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ УКРАЇНИ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (далі відповідач 1), Національної поліції України (далі відповідач 2), у якому просила: визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо не нарахування й не виплати одноразової пропорційної частки грошової допомоги ОСОБА_1 як законному представнику члена сім`ї загиблого поліцейського матері малолітньої дитини - ОСОБА_4 , у зв`язку із загибеллю 03.12.2023 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , інспектора взводу № 3 роти № 2 батальйону № 2 полку управління поліції особливого призначення № 1 (штурмового полку « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 » під час виконання бойового завдання з відсічі збройної агресії російської федерації проти України поблизу селища Майорськ Бахмутського району Донецької області; зобов`язати відповідача 1 у 15-денний термін з дня набрання рішенням суду законної сили прийняти рішення про нарахування передбаченої законодавством України одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , матері малолітньої дитини - ОСОБА_4 , -у зв`язку із загибеллю її батька ОСОБА_5 під час виконання бойового завдання з відсічі збройної агресії російської федерації проти України; зобов`язати відповідача 1 у 15-денний термін з дня набрання рішенням суду законної сили виплатити передбачену законодавством України одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 , матері малолітньої дитини - ОСОБА_4 , у зв`язку з загибеллю її батька поліцейського,- ОСОБА_5 під час виконання бойового завдання з відсічі збройної агресії російської федерації проти України.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2025 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2025 року провадження у справі відкрито та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

На адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду ОСОБА_1 28.05.2025 подана заява про вжиття заходів забезпечення позову, яка передана головуючому- судді 29.05.2025 та в якій заявник просить:

-зупинити виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_6 , представнику неповнолітньої дитини- ОСОБА_7 - ОСОБА_6 , матері ОСОБА_3 та батькові - ОСОБА_2 , загиблого поліцейського ОСОБА_5 , призначену Наказом ДПОП ОШБ «Лють» від 10 квітня 2024 року № 314 «Про виплату одноразової грошової допомоги» до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі № 380/23263/24;

-заборонити фінансовому органу Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » здійснювати виплату допомоги щодо кожного з осіб, яким вона призначена Наказом ДПОП ОШБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 10 квітня 2024 року № 314 « Про виплату одноразової грошової допомоги» до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі № 380/23263/24.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що листом № 6314-2024 від 02.09.2024 ДПОП ОШБ «Лють» проінформовано ОСОБА_8 про відмову в задоволенні заяви, оскільки на день загибелі інспектора взводу № 3 роти № 2 батальйону № 2 полку управління поліції особливого призначення № 1 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») ДПОП «ОШБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , 03 грудня 2023 року, право на отримання мали лише дружина ОСОБА_6 , представник неповнолітньої дитини - ОСОБА_7 - ОСОБА_6 , мати ОСОБА_3 та батько ОСОБА_2 ДПОП «ОШБ «Лють», а відтак правомірно розглянув питання призначення та виплати їм ОГД рівними частинами по 3 750 000 грн ( Наказ ДПОП ОШБ «Лють» від 10 квітня 2024 року № 314 «Про виплату одноразової грошової допомоги»). Водночас, в зупиненні наказу ДПОП ОШБ «Лють» від 10 квітня 2024 року № 314 «Про виплату одноразової грошової допомоги» відмовлено, а відтак позивачка вважає, що наявні підстави забезпечення позову, оскільки виплата допомоги в повному обсязі іншим особам, які також мають на неї право, призведе до порушення прав малолітньої дитини на отримання її частки, а відновлення таких прав буде істотно ускладнено. На час розгляду справи в суді апеляційної інстанції одноразова грошова допомога, згідно з наданими відповідачами поясненнями, не виплачена у повному обсязі, а лише частково іншим членам сім`ї загиблого, що підтверджується матеріалами справи.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

При вирішенні питання забезпечення позову суд апеляційної інстанції врахував таке.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом оскарження є протиправна бездіяльність та зобов`язання призначити й виплатити частку одноразової грошової допомоги (ОГД) у зв`язку із загибеллю поліцейського ОСОБА_5 батька малолітньої дитини ОСОБА_4 .

Згідно із частинами першою та другою статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який повинен згідно з приписами закону та за наявності безумовних фактичних підстав гарантувати виконання майбутнього рішення суду та/або ефективний захист позивача, який неможливий без негайного втручання суду.

Водночас, регулювання підстав та порядку забезпечення позову здійснюється в інтересах не лише певної особи, а й інших осіб - учасників провадження, суспільства, держави в цілому з дотриманням критеріїв адекватності (відповідності вимогам, виключно в межах яких допускається застосування відповідних заходів; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову) та співмірності (співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Так, суд апеляційної інстанції зауважує, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. При цьому, інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Забезпечення позову є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в адміністративному судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для особи рішення.

Так, суд при розгляді клопотання про забезпечення позову повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з передбачених статтею 150 КАС України обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти; врахувати пов`язаність заходів щодо забезпечення позову з його предметом, співмірність таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Таким чином інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивача в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Необґрунтоване вжиття заходів забезпечення позову може призвести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Розглядаючи питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суди повинні також враховувати специфіку правовідносин, стосовно яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання, за наслідками аналізу якого можна зробити висновок, чи дійсно застосування заходів забезпечення позову є необхідним у цьому конкретному випадку, чи може невжиття таких засобів мати незворотні наслідки.

Наведена правова позиція узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 14.12.2021 у справі №240/16920/21, від 15.04.2022 у справі №440/6755/21, від 13.07.2022 у справі №240/26736/21.

Водночас, суд апеляційної інстанції при розгляді даного питання та прийнятті рішення враховує, що заходи забезпечення позову в адміністративній справі № 380/23263/24, про які просить позивач, можуть мати негайні наслідки для ОСОБА_6 , неповнолітньої дитини- ОСОБА_7 , матері ОСОБА_3 та батька - ОСОБА_2 .

Накладення судом зобов`язань в інтересах позивача у зазначений спосіб (зупинення виплати одноразової грошової допомоги та заборона фінансовому органу Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » здійснювати виплату допомоги щодо кожного з осіб, яким така призначена) надасть перевагу захисту прав позивача, натомість зупинить виконання акта індивідуальної дії, який, водночас, не є предметом оскарження.

Отже, на переконання суду апеляційної інстанції, такі заходи, окрім вище викладеного, не є співмірними до заявлених позовних вимог.

Проаналізувавши мотиви, якими заявник обґрунтовує подану заяву, суд дійшов висновку, що доводи й аргументи заявника не є достатніми для висновку про наявність підстав для застосування заходів забезпечення позову за правилами, встановленими статтями 150-151 КАС України, у зв`язку із чим у задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 321, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднання штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 », Національної поліції України , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т. І. Шинкар
судді О.І. Довга
І.І. Запотічний