Справа № 826/13550/18
Суддя: Шепелюк Віталій Леонідович
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року ЛуцькСправа № 826/13550/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Шепелюка В.Л., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Еко» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Еко» (далі ТзОВ «Еко») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Київській області (далі ГУ ДФС у Київській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14.06.2018 №, , .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.05.2018 ГУ ДФС у Київській області була проведена фактична перевірка магазину «Еко-маркет» за адресою: м. Вишгород, вул. Шолуденка, 1А, який належить суб`єкту господарювання ТзОВ «Еко».

За результатами перевірки складено акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, у сфері виробництва і обігу підакцизної продукції від 24.05.2018 №223/10-36-40/32104254 (далі - акт перевірки, акт).

Не погоджуючись з висновками акту перевірки позивачем було подано заперечення на акт перевірки від 06.06.2018 №282/777/юв.

Рішенням відповідача від 14.06.2018 №11017/10/10-36-40-00-10 висновки акту перевірки залишені без змін.

В подальшому, відповідачем прийняті податкові повідомлення рішення (далі ППР) від 14.06.2018:

- №, яким до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 17 000,00 грн;

- №, яким до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 17 000,00 грн;

- №, яким до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 134 878,57 грн (далі - оскаржувані рішення).

Позивач не погоджується з виявленими відповідачем порушеннями та складеними податковими повідомленнями-рішеннями, тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.08.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Від представника ГУ ДФС у Київській області надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що пунктами 226.1, 226.2, 226.6 статті 226 та пунктом 228.2 статті 228 Податкового кодексу України передбачено, що у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митні територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалась під час відкупорювання (розкривання) товару.

Наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та на пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердження сплати податку та легальності ввезення товарів.

Маркуванню підлягають всі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць.

Статтею 1 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі Закон №481) визначено, що тютюнові вироби - сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання чи жування.

Статтею 11-1 Закону №481 визначено, що встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення.

Відповідно до статті 17 Закону №481 за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чиним законодавством.

Таким чином, ГУ ДФС у Київській області, приймаючи ППР, діяв в межах повноважень та з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому - відсутні підстави для скасування зазначених податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи наведене, просив відмовити у задоволені позову повністю.

У відповіді на відзив від 01.11.2018 представник позивача заперечує проти тверджень представника відповідача викладених у відзиві, з підстав зазначених в адміністративному позові. Просив позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.11.2018 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи з викликом сторін.

Суд зауважує, що відповідно до частини третьої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі ліквідації або припинення роботи адміністративного суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи адміністративного суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Законом України від 13 грудня 2022 року №2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі Закон №2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2825-IX (в редакції Закону України від 16 липня 2024 року №3863-IX «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ» (далі Закон №3863-ІХ, який набрав чинності 26.09.2024) установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. До початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим цього пункту. Не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративні справи, які були передані до Київського окружного адміністративного суду та розподілені між суддями до набрання чинності Законом №3863-ІХ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом №3863-ІХ, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 КАС України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.

Після початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду Київський окружний адміністративний суд та інші окружні адміністративні суди України завершують розгляд та вирішення переданих їм справ.

Судом апеляційної інстанції щодо всіх справ, підсудних окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, та переданих на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України відповідно до цього Закону, є Шостий апеляційний адміністративний суд.

На підставі пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2825-IX (в редакції Закону №3863-ІХ) та Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року №399, проведено автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України; за його результатами справа №826/13550/18 передана на розгляд та вирішення Волинському окружному адміністративному суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Волинського окружного адміністративного суду від 21.02.2025 цю справу передано для розгляду судді Шепелюку В.Л.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 прийнято до провадження адміністративну справу за позовом ТзОВ «Еко» до ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень. Замінено у справі відповідача Головне управління ДФС у Київській області () на правонаступника Головне управління ДПС у Київській області (03151, місто Київ, вулиця Святослава Хороброго, будинок 5, корпус А, , далі ГУ ДПС у Київській області).

14.03.2025 через систему «Електронний суд» ГУ ДПС у Київській області подано додаткові пояснення, зі змісту яких слідує, що відповідач позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваних ППР.

19.03.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшли додаткові пояснення у яких зазначив, що відповідачем встановлено факт реалізації пляшки вермуту «Салюте» лікерний червоний «Слива», 0,7 л, 12,0% об., виробництва НВП «Нива» по ціні 45,00 грн, термін придатності 24 місяці, дата виготовлення 28.05.2015, яка маркова маркою акцизного податку попереднього зразка 15 ААВН 084715 01/15, 2,506 грн з простроченим терміном придатності для споживання та встановлено факт зберігання пляшки напою винного червоного «Наомі червона слива», 0,7 л, 11% об., виробництва ПАТ «ДМК Таврія», по ціні 45,00 грн, термін придатності 12 місяців, дата виготовлення 19.12.2014, яка маркована маркою акцизного податку попереднього зразка 21 ААБЗ 005645 10/14 2,506 грн з простроченим терміном придатності для споживання.

Однак, представник позивач категорично не погоджується з зазначеними вище висновками відповідача та зауважив, що відповідно до ч. 19 ст. 5 ЗУ «Про виноград та виноградне вино» №2662-IV від 16.06.2005 (далі Закон №2662-IV) вина шампанські, ігристі та тихі, вермути, коньяки України і бренді, в яких після закінчення гарантійних термінів зберігання не з`явилося помутніння чи видимого осаду, придатні для подальшого зберігання та реалізації.

Також, слід звернути увагу на ч. 14 ст. 5 Закону №2662-IV гарантійні терміни зберігання вин шампанських, гристих та тихих, коньяків України, які встановлено чинними стандартами та нормативною документацією, є мінімальними термінами, протягом яких виробник несе відповідальність за невідповідність показників якості продукції нормативним вимогам, і не є термінами придатності виноробної продукції до споживання.

Одними з таких стандартів є Технічні умови та державні споживчі стандарти, які поширюються на вина України встановлені ДСТУ 4806:2007, що чинні з 01.01.2009. Відповідно до пп. 8.1 п.8 «маркування» ДСТУ 4806:2007 на пляшки з вином наклеюють художньо оформлену етикетку або комбіновану етикетку з кольєреткою згідно з чинними нормативними документами. На етикетці кожної пляшки з вином згідно з законодавством вказують: назву держави; назву виробника, його юридичну адресу, телефон; знак для товарів і послуг; назву вина (в столових натуральних - додатково напис «натуральне»); місткість посуду, (дмі або л); вміст спирту, % об.; вміст цукру (крім сухих вин), (% мас.); позначення цього стандарту; дату виготовлення продукції, яка повинна бути зазначена на видимій стороні етикетки або контретикетки, або корка, або пляшки (іншого посуду); штриховий код.

Допускається нанесення штрихового коду на контретикетку гарантійний термін зберігання, а також інформацію відносно придатності: «Продукція придатна для подальшого зберігання та реалізації, якщо в ній після закінчення гарантійного терміну не з`явилось помутніння та видимого осаду». Допускається нанесення зазначеного на контр етикетку. Пунктом 13 зазначеного ДСТУ 4806:2007 передбачено, що гарантійні терміни зберігання вин, які встановлені цим стандартом, є мінімальними термінами, протягом яких виробник несе відповідальність за невідповідність показників якості продукції нормативним вимогам, і не є термінами придатності вин до споживання. Натомість вина, в яких після закінчення термінів зберігання не з`явилося помутніння чи видимого осаду, придатні для подальшого зберігання та реалізації.

Таким чином, з контексту наведених вище норм права вбачається, що алкогольні напої (напої), марковані марками попереднього зразка та в яких закінчився гарантійний термін зберігання, але не з`явилося помутніння чи видимого осаду, залишаються придатними для подальшого зберігання та реалізації.

Крім того, представник позивача зазначив, що при винесені податкових повідомлень-рішень відповідач чомусь застосовує штрафну санкції у розмірі 17 000,00 грн за кожну окрему пляшку алкогольного напою, які нібито були марковані недійсними (не встановленого зразка) марками акцизного податку, хоча зазначене є неправомірним, оскільки штрафна санкція в цьому випадку застосовується не за кожен окремий факт порушення, а в цілому, оскільки порушення є однаковими, що є грубим невиконанням з боку відповідача ст. 61 Конституції України.

З урахуванням вимог п.п.14.1.106 п.14.1 ст.14 ПК України та приписів абз.14 ч.2 ст.17 Закону №481/95-BP, для застосування санкцій, передбачених вказаною нормою Закону, належить установити факт продажу тютюнового виробу за ціною, яка перевищує встановлену його виробником або імпортером максимальну роздрібну ціну, збільшену на суму акцизного податку, який підлягає сплаті за цей товар. Виходячи із змісту зазначених норм виробник або імпортер встановлює самостійно максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари.

Відповідно до ч. 5 Декларації про максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари установлені виробником або імпортером максимальні роздрібні ціни на перелічені у Декларації товари (продукцію) і подані центральному органу не пізніше ніж 10 числа запроваджуються з 15 числа місяця, в якому подається декларація, а установлені і подані не пізніше ніж 25 числа - з 01 числа місяця, що настає за місяцем, у якому декларацію подано центральному органу, і діють до їх зміни у порядку, встановленому Кодексом.

В свою чергу, представник позивача зауважив, що відповідач в акті перевірки перекручує факти, а саме, що ціна на пачці сигарет «MARVEL DEMI» відповідала встановленій максимальній ціні, а саме 22,01 грн, що підтверджується звітом сторнування.

Таким чином, відповідачем не було надано жодного доказу, який підтверджував продажу позивачем сигарет по ціні вище максимальної.

Враховуючи наведене, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 відмовлено у задоволенні клопотання ГУ ДПС у Київській області про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Працівниками ГУ ДФС у Київській області на підставі наказу від 26.04.2018 №914 та направлень від 18.05.2018 №441, №442 проведена фактична перевірка магазину, що належить ТзОВ «ЕКО», розташованого за адресою: Київська обл., м. Вишгород, вул. Шолуденка, 1А.

Перевірку здійснено в присутності директора магазина ОСОБА_1 . Перед початком перевірки посадовими особами ГУ ДФС у Київській області вищезазначеній особі пред`явлені документи, визначені п. 81.1 ст. 81 ПК України. Вказана особа ознайомилась з направленнями та отримала копію наказу про проведення перевірки, про що свідчить підпис Герасимчук О.В. в направленнях на перевірку.

Перевіркою встановлено:

- факт зберігання пляшки напою винного червоного «Наомі червона слива», місткістю 0,7 л, міцністю 11 %, за ціною 45 грн., термін придатності - 12 місяців, дата виготовлення 19.12.2017, маркованого маркою акцизного податку попереднього зразка 21 ААБЗ 005545 10/14 2,506 грн.;

- факт продажу однієї пляшки вермуту «Салюте» лікерний червоний «Слива», місткістю 0,7л, міцністю 12,5 %, за ціною 45 грн (фіскальний чек від 18.05.2018 №0003283G0 00066), термін придатності - 24 місяці, дата виготовлення 28.05.2015, маркованого маркою акцизного податку попереднього зразка 15 ААВН 084715 01/15 2,506 грн;

- факт роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів (продаж пачки сигарет «MARVEL DEMI», виробництва ТзОВ «Винниківська тютюнова фабрика», за ціною 23,01 грн, що є більшою від встановленої виробником або імпортером максимальної роздрібної ціни (ціна зазначена на пачці 20,96 грн., або з урахуванням 5% акцизного податку - 22.01 грн.)

На момент перевірки на господарській одиниці знаходилися тютюнових виробів на загальну суму 134878,57 грн.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки позивачем було подано заперечення на акт перевірки від 06.06.2018 №282/777/юв.

Рішенням відповідача від 14.06.2018 №11017/10/10-36-40-00-10 висновки акту перевірки залишені без змін.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки ГУ ДФС у Київській області до ТзОВ «ЕКО» застосовані штрафні санкції на загальну суму 168878,57 грн, а саме:

17000 грн - за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка (ППР від 14.06.2018 №);

17000 грн - за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без марок акцизного податку встановленого зразка (ППР від 14.06.2018 №);

134878,57 грн - за роздрібну торгівлю тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів (ППР від 14.06.2018 №).

Не погоджуючись з оскаржуваними рішеннями позивачем 23.06.2018 була подана скарга №302/777юв до Державної фіскальної служби України.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 10.08.2018 №26347/6/99-99-11-03-01-25 скаргу позивача залишено без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Позивач, вважаючи такі ППР протиправними, звернувся до суду із даним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-BP (далі Закон №481/95-BP).

Частиною 4 ст. 11 Закону №481/95-BP, зокрема визначено, алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до п. п. 14.1.107 п. 14.1 ст. 14 ПК України марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку (пп. 14.1.109 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Згідно п. 226.1 ст. 226 ПК України у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів (п. 226.2 ст. 226 ПК України).

Водночас, марки акцизного податку для вироблених в Україні алкогольних напоїв і тютюнових виробів відрізняються від марок для ввезених на митну територію України алкогольних напоїв і тютюнових виробів дизайном та кольором (п. 226.4 ст. 226 ПК України).

При цьому, в контексті приписів п. 226.5 ст. 226 ПК України маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв (п. 226.7 ст. 226 ПК України).

Згідно п. 226.9 ст. 226 ПК України вважаються такими, що немарковані:

алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку;

алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції;

алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1251 затверджено «Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів» (далі - Положення №1251).

Відповідно до п. 20 Положення №1251, у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України покупці марок зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Контроль за наявністю марок на пляшках (упаковках) алкогольних напоїв і на пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання та продажу здійснюють територіальні органи ДФС, а під час ввезення таких товарів на митну територію України - територіальні органи ДФС. Маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється виробниками зазначеної продукції.

Для алкогольних напоїв використовуються марки із зазначенням суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, з точністю до тисячного знака, яка відповідає сумі, визначеній з урахуванням діючих на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Вважаються такими, що немарковані:

алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками;

алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з порушенням вимог цього Положення, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції;

алкогольні напої з марками, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Як вбачається з матеріалів перевірки, відповідачем встановлено факт реалізації пляшки вермуту «Салюте» лікерний червоний «Слива», 0,7 л, 12,0% об., виробництва НВП «Нива» по ціні 45,00 грн, термін придатності 24 місяці, дата виготовлення 28.05.2015, яка маркова маркою акцизного податку попереднього зразка 15 ААВН 084715 01/15, 2,506 грн з простроченим терміном придатності для споживання та встановлено факт зберігання пляшки напою винного червоного «Наомі червона слива», 0,7 л, 11% об., виробництва ПАТ «ДМК Таврія», по ціні 45,00 грн, термін придатності 12 місяців, дата виготовлення 19.12.2014, яка маркована маркою акцизного податку попереднього зразка 21 ААБЗ 005645 10/14 2,506 грн з простроченим терміном придатності для споживання.

Суд зауважує, що відповідно до ч.19 ст.5 ЗУ «Про виноград та виноградне вино» №2662-IV від 16.06.2005 (далі - Закон №2662-IV) вина шампанські, ігристі та тихі, вермути, коньяки України і бренді, в яких після закінчення гарантійних термінів зберігання не з`явилося помутніння чи видимого осаду, придатні для подальшого зберігання та реалізації.

Також, слід звернути увагу на ч.14 ст.5 Закону №2662-IV гарантійні терміни зберігання вин шампанських, гристих та тихих, коньяків України, які встановлено чинними стандартами та нормативною документацією, є мінімальними термінами, протягом яких виробник несе відповідальність за невідповідність показників якості продукції нормативним вимогам, і не є термінами придатності виноробної продукції до споживання.

Законом України «Про якість та безпеку харчових продуктів та продовольчої сировини» від 23.12.1997 №771/97-ВР визначено поняття строку придатності як проміжку часу, визначеного виробником харчового продукту, протягом якого, у разі додержання відповідних умов зберігання, транспортування, харчовий продукт зберігає відповідність обов`язковим параметрам безпечності та мінімальним специфікаціям якості.

Виходячи із положень Закону України «Про стандартизацію» від 05.06.2014 №1315-VII, стандарти є нормативними документами, що встановлюють правила, загальні принципи і характеристики, які стосуються діяльності чи її результатів. Вони можуть містити вимоги до термінології, позначення, упаковки, маркування та/або етикетці, які застосовуються до певної продукції, процесу чи послуги.

Одними з таких стандартів є Технічні умови та державні споживчі стандарти, які поширюються на вина України встановлені ДСТУ 4806:2007, що чинні з 01.01.2009.

Відповідно до пп.8.1 п.8 «маркування» ДСТУ 4806:2007 на пляшки з вином наклеюють художньо оформлену етикетку або комбіновану етикетку з кольєреткою згідно з чинними нормативними документами. На етикетці кожної пляшки з вином згідно з законодавством вказують: назву держави; назву виробника, його юридичну адресу, телефон; знак для товарів і послуг; назву вина (в столових натуральних - додатково напис «натуральне»); місткість посуду, (дмі або л); вміст спирту, % об.; вміст цукру (крім сухих вин), (% мас.); позначення цього стандарту; дату виготовлення продукції, яка повинна бути зазначена на видимій стороні етикетки або контретикетки, або корка, або пляшки (іншого посуду); штриховий код. Допускається нанесення штрихового коду на контретикетку. гарантійний термін зберігання, а також інформацію відносно придатності: «Продукція придатна для подальшого зберігання та реалізації, якщо в ній після закінчення гарантійного терміну не з`явилось помутніння та видимого осаду». Допускається нанесення зазначеного на контр етикетку.

Пунктом 13 зазначеного ДСТУ 4806:2007 передбачено, що гарантійні терміни зберігання вин, які встановлені цим стандартом, є мінімальними термінами, протягом яких виробник несе відповідальність за невідповідність показників якості продукції нормативним вимогам, і не є термінами придатності вин до споживання.

Натомість вина, в яких після закінчення термінів зберігання не з`явилося помутніння чи видимого осаду, придатні для подальшого зберігання та реалізації.

Таким чином, з контексту наведених вище норм права вбачається, що алкогольні напої (напої), марковані марками попереднього зразка та в яких закінчився гарантійний термін зберігання, але не з`явилося помутніння чи видимого осаду, залишаються придатними для подальшого зберігання та реалізації.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 21.04.2017 у справі №К/800/4526/17.

Звертаємо увагу, що з тексту акту перевірки вбачається, що при фіксуванні правопорушення відповідачем був взятий до уваги лише факт закінчення гарантійного терміну зберігання вина, а стан вина з метою встановлення закінчення на момент проведення фактичної перевірки терміну придатності такого алкогольного напою до споживання не досліджувався.

Отже, жодних доказів, які б підтверджували доводів відповідача в акті перевірки не наведено, а отже останнім не в повній мірі досліджено питання терміну придатності пляшки вина.

Також, суд зазначає, що при винесені податкових повідомлень-рішень відповідач чомусь застосовує штрафну санкції у розмірі 17 000,00 грн за кожну окрему пляшку алкогольного напою, які були марковані недійсними (не встановленого зразка) марками акцизного податку, хоча зазначене є неправомірним, оскільки штрафна санкція в цьому випадку застосовується не за кожен окремий факт порушення, а в цілому, оскільки порушення є однаковими, що є грубим невиконанням з боку відповідача ст. 61 Конституції України.

Відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до ст.4 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути вдруге притягнено до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави.

Стосовно порушення, яке зазначене в акті перевірки щодо факту роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів (продаж пачки сигарет «MARVEL DEMI», виробництва ТзОВ «Винниківська тютюнова фабрика», за ціною 23,01 грн., що є більшою від встановленої виробником або імпортером максимальної роздрібної ціни (ціна зазначена на пачці 20,96 грн. або з урахуванням 5% акцизного податку - 22.01 грн), суд зазначає наступне.

Під час проведення відповідачем перевірки магазину позивача було встановлено факт реалізації пачки сигарет «MARVEL DEMI», виробництва ТзОВ «Винниківська тютюнова фабрика» по ціні 23,01 грн з зазначенням в акті перевірки, що фіскальний чек або інший роздрукований документ не роздруковувався та не видавався, в той час коли виробником цих цигарок 16.10.2017 встановлена максимально роздрібна ціна в розмірі 20,96 грн з урахуванням 5% акцизного податку, ціна повинна бути не більша 22,01 грн, чим порушено на думку відповідача ст. 11-1 Закону №481/95-ВР.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону №481/95-BP за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Положеннями абз.14 ч.2 другої цієї правової норми встановлено що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 100 відсотків вартості наявних у суб`єкта господарювання тютюнових виробів, але не менше 10 000 гривень, у разі роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів.

Отже, законодавством України передбачено санкції за роздрібну торгівлю тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на ці вироби, які встановлені виробником або імпортером даної продукції, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів.

Підпунктом 14.1.106 п.14.1 ст.14 ПК України встановлено, що максимальні роздрібні ціни - це ціни, встановлені на підакцизні товари (продукцію з урахуванням усіх видів податків (зборів). Акцизний податок з реалізованих суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів не включається до максимальної роздрібної ціни. Максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари (продукцію) встановлюються виробниками або імпортерами товарів (продукції) шляхом декларування таких цін у порядку, встановленому цим Кодексом. Продаж суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, на які встановлюються максимальні роздрібні ціни, не може здійснюватися за цінами, вищими за максимальні роздрібні ціни, збільшені на суму акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Максимальні роздрібні ціни є цінами, встановленими виробником або імпортером товарів (продукції) і які, відповідно до Закону №481/95-BP та п.220.1, 220.11 ст.220 ПК України, позначені на упаковці підакцизного товару. Наведені норми вказують на те, що продаж підакцизних товарів не може здійснюватися за цінами, вищими за зазначені на упаковці цих товарів, збільшені на суму акцизного податку з роздрібної торгівлі даними товарами.

Сума акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів, відповідно до п.217.1 ст.217 та п.218.1 ст.218 ПК України, визначається платником податку самостійно, виходячи з об`єктів оподаткування, бази оподаткування та ставок цього податку, що діють на дату виникнення податкових зобов`язань. Відповідно до п.29.1 ст.29.1 ПК України обчислення суми податку здійснюється шляхом множення бази оподаткування на ставку податку із/без застосуванням відповідних коефіцієнтів.

Об`єктами оподаткування акцизним податком, відповідно до п.п.213.1.9 п.213.1 ст.213 ПК України, є операції з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Базою оподаткування акцизним податком, відповідно до п.п.214.1.4 п.214.1 ст. 214 ПК України, є вартість (з податком на додану вартість) підакцизних товарів, що реалізовані суб`єктами господарювання вроздріб.

Одиницею виміру бази оподаткування, відповідно до пункту 24.1 статті 24 Податкового кодексу України, визнається, зокрема, конкретна вартісна характеристика бази оподаткування або її частини, щодо якої застосовується ставка податку. Ставки податку для зазначених товарів, відповідно до п.п.215.3.10 п. 215.3 ст.215 ПК України, встановлюються у розмірі 5 відсотків.

З урахуванням вимог п.п.14.1.106 п.14.1 ст.14 ПК України та приписів абз.14 ч.2 ст.17 Закону №481/95-BP, для застосування санкцій, передбачених вказаною нормою Закону, належить установити факт продажу тютюнового виробу за ціною, яка перевищує встановлену його виробником або імпортером максимальну роздрібну ціну, збільшену на суму акцизного податку, який підлягає сплаті за цей товар.

Виходячи із змісту зазначених норм виробник або імпортер встановлює самостійно максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари. Відповідно до ч.5 Декларації про максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари установлені виробником або імпортером максимальні роздрібні ціни на перелічені у Декларації товари (продукцію) і подані Центральному органу не пізніше ніж 10 числа запроваджуються з 15 числа місяця, в якому подається Декларація, а установлені і подані не пізніше ніж 25 числа - з 01 числа місяця, що настає за місяцем, у якому Декларацію подано Центральному органу, і діють до їх зміни у порядку, встановленому Кодексом.

Разом з тим суд зазначає, що відповідачем не надано фіскального чеку, з якого б вбачалось реалізацію даної пачки сигарет за сумою 23,01 грн. Додані фотографії відповідачем до відзиву на позовну заяву не можуть братися до уваги, оскільки неможливо встановити їх приналежність як саме до цієї перевірки, так і встановити час та дату перевірки, а отже вони не є належними та допустимими доказами, які б могли обґрунтувати правомірність винесених податкових повідомлень-рішень.

Крім того з матеріалів справи вбачається, що ціна на пачці сигарет «MARVEL DEMI» відповідала встановленій максимальній ціні, а саме 22,01 грн, що підтверджується звітом сторнування, який додається до позовної заяви.

Таким чином, відповідачем не було надано жодного доказу, який підтверджував продажу позивачем сигарет по ціні вище максимальної. Отже, на підставі вищевикладеного вбачається, що факт реалізації позивачем сигарет «MARVEL DEMI» за завищеною ціною не підтверджується жодним доказом.

З огляду на вище викладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування ППР ГУ ДФС у Київській області від 14.06.2018 №, , , підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У відповідності до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як слідує з матеріалів справи при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 2 533,18 грн, що підтверджується квитанцією від 21.08.2018 №56323.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Київській області слід стягнути судовий збір у розмірі 2 533,18 грн.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Еко» (03039, місто Київ, проспект Науки, будинок 8, ) до Головного управління ДПС у Київській області (03151, місто Київ, вулиця Святослава Хороброго, будинок 5, корпус А, код ЄДРПОУ ВП 44096797) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14.06.2018 №, , задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Київській області від 14.06.2018 №, , .

Стягнути з Головного управління ДПС у Київській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Еко» понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 533,18 грн (дві тисячі п`ятсот тридцять три гривні вісімнадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. Л. Шепелюк