Справа № 420/15312/25
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 червня 2025 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Скупінська О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ) до Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (65036, м. Одеса, вул. Старицького, 10а, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 16.05.2025 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не зняття арешту з майна боржника ОСОБА_2 , (правонаступник ОСОБА_1 ) при завершенні виконавчого провадження № 54957138;

2. Зобов`язати Хаджибейський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з нерухомого майна, належного ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 (правонаступник ОСОБА_1 ), накладеного постановою Першого Малиновського ВДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області від 20.10.2017 року в рамках виконавчого провадження № 54957138 (реєстраційний номер обтяження № 25417452, зареєстроване 26.03.2018 року) і вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Ухвалою судді від 21.05.2025 позовну заяву залишено без руху, встановивши 10-денний строк для усунення недоліків, шляхом надання до суду заяви клопотання/заяви про поновлення пропущеного ним строку на звернення до суду з вказаними вимогами з долученням доказів поважності причин такого пропуску.

26.05.2025 до суду від представника позивача надійшла заява позивача (вх. ЕС/51454/25), в якій заявник просить суд поновити строк звернення до суду.

В обгрунтування обставин зазначила, що в даній справі оскаржується серед іншого саме протиправна бездіяльність Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не зняття арешту з майна боржника ОСОБА_2 (правонаступник позивачка ОСОБА_1 ) при завершенні виконавчого провадження № 54957138пПостановою виконавиці Першого Малиновського ВДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області Васильєвої Світлани Олегівни (не діє) про повернення виконавчого документу стягувачу від 20.10.2017, то предметом спору в цій справі є триваюче порушення прав позивачки у виді невиконання суб`єктом владних повноважень свого обов`язку протягом законодавчо визначеного строку. Крім того, звертає увагу, що ОСОБА_1 не була безпосередньо учасницею завершеного ВП № 54957138. Заміна сторони виконавчого провадження, а саме боржника з вибулої сторони ОСОБА_2 на правонаступника ОСОБА_1 відбулось за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20.11.2024 (справа №521/18914/16-ц) в рамках іншого виконавчого провадження за №68059554. Після чого ОСОБА_1 було сплачено борг в повному розмірі, в результаті чого 12.12.2024 виконавче провадження №68059554 було закрите у зв?язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Дійсно, листом №15235 від 21 лютого 2025 року Хаджибейський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на заяву від 17.12.2024 щодо зняття арешту з майна боржника ОСОБА_2 позивачці повідомлено, що на примусовому виконанні у Першому Малиновському відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебувало виконавче провадження №54957138 з примусового виконання виконавчого листа №521/18914/16-ц виданого 23.06.2017 Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний». Відповідно до розділу ХІ частини 2 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями», строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. У зв`язку з завершенням вказаних виконавчих проваджень, наразі, неможливо проводити виконавчі дії у виконавчих документах.

Однак, про те, що внаслідок накладеного арешту в рамках завершеного ВП № 54957138 за виконавчим листом від 23.06.2017 №521/18914/16-ц на спадкове майно (земельну ділянку), позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, не зважаючи на виконання нею в повному обсязі рішення в рамках закінченого ВП №68059554, позивачці ОСОБА_1 стало відомо 08.05.2025 в результаті відмови нотаріуса у видачі свідоцтва та роз?яснення у необхідності звернення до суду з відповідною позовною заявою.

Крім того, представник позивача посилається на постанову Верховного Суду від 25.03.2020 у справі № 175/3995/17-ц у якій зазначено, що триваюче правопорушення розуміється як проступок, пов`язаний з тривалим та безперервним невиконанням суб`єктом обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка допустила бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження бездіяльності та, відповідно, порушення закону. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку: усунення стану, за якого об`єктивно існує певний обов`язок у суб`єкта, що вчиняє правопорушення; виконанням обов`язку відповідним суб`єктом. Таким чином, бездіяльність виконавця, посадових осіб органів ДВС є триваючим правопорушенням, у зв`язку з чим початок перебігу строку на її оскарження автоматично відкладається

Однак, у поданій до суду заяві позивачем не було вчинено дій спрямованих на усунення недоліків позовної заяви, які зазначені в ухвалі від 21.05.2025.

При цьому суд в ухвалі звернув увагу на те, що «листом №15235 від 21 лютого 2025 року Хаджибейський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надали відповідь на заяву від 17.12.2024 щодо зняття арешту з майна боржника ОСОБА_2 .

У позовній заяві позивач не вказує дати коли їй стало відомо про наявність арешту на майно в рамках ВП №54957138 за виконавчим листом від 23.06.2017 №521/18914/16-ц, однак з наведеного вище можна дійти висновку, що обставини про наявність арешту майна позивачу достеменно було відомо 17.12.2024.»

Суд констатує, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Суд вважає, що в даному випадку позивач не може та не повинен намагатись отримати вигоду від ситуації, яка склалася в державі, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі щодо вчасного звернення до суду з адміністративним позовом.

Посилання позивача на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 25.03.2020 по справі № 175/3995/17-ц як на дотримання строків звернення до суду з даним позовом суддя не може взяти до уваги, оскільки подібність правовідносин означає, зокрема, подібність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи. При цьому, обставини, які формують зміст таких правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, самі по собі не формують подібності правовідносин, важливими факторами є також доводи і аргументи сторін, які складають межі судового розгляду справи.

Водночас у межах даного провадження судом встановлено, що обставини наведеної справи та справи, що розглядається є відмінними та позивач звернувся до суду адміністративної, а не цивільної юрисдикції.

Більш того, як встановлено судом у справі №420/15312/25, про наявність арешту та про бездіяльність відповідача позивач знав ще у грудні 2024 року. Однак до суду з цим адміністративним позовом звернувся лише у травні 2025 року, тобто з пропуском строку на звернення до суду.

Щодо постанови Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2025 у справі №990/29/22, на яку посилається позивач, то у справі №990/29/22 оскаржувалася бездіяльність Президента України щодо невидачі Указу та у вказаній постанові Верховний Суд не викладав висновків щодо застосування норм права, що регулюють строк звернення до адміністративного суду з вимогами про зняття арешту, а тому в даному випадку не може застосовуватися до вимог з якими звернувся позивач у даній справі.

Відтак наведені представником позивача причини пропуску строку звернення до суду не можуть визнаватися поважними, оскільки є непідтвердженими та, відповідно, не свідчать про об`єктивну неможливість позивача своєчасно звернутися до суду з цим позовом.

Відповідно до ч.2 ст.121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене, застосовуючи аналогію закону згідно ст.7 КАС України суддя вважає за необхідне продовжити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

За таких обставин позивачу має бути продовжений строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст. 160, 161 КАС України, а саме шляхом надання заяви про поновлення строків звернення до суду з доказами поважності причин пропуску строку звернення до суду, з визначенням обставин, які були б об`єктивно непереборними та не залежали від його волевиявлення, були б пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення у справі процесуальних дій.

Зазначені вище недоліки перешкоджають відкриттю провадження у справі, а тому позивачу слід продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви.

Суддя вважає за достатнє встановити позивачу 5-денний строк для усунення.

Керуючись ст.ст.160, 161, 169 КАС України, суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання позивача про поновлення пропущеного строку на звернення до суду - відмовити.

Продовжити строк на усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 до Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Встановити позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА