Справа № 280/12130/24
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2025 року м. Дніпросправа № 280/12130/24
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Семененка Я.В., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року (суддя К.В. Мінаєва)

у справі № 280/12130/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи та скасувати рішення відповідача від 21.08.2024 № 63;

- зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку з дати звернення в серпні 2024 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у серпні 2024 року позивач звернувся до територіального органу ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, до заяви були долучені документи на підтвердження необхідного страхового стажу та відповідні документи на підтвердження права на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку. Проте, відповідач протиправно прийняв рішення від 21.08.2024 № 63 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність необхідного пільгового стажу.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 21.08.2024 № 63 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 позивачу період роботи з 28.03.1990 по 11.05.1990 та період проходження військової служби з 22.05.1990 по 27.05.1992, та повторно розглянути заяву позивача від 14.08.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що у період з 28.03.1990 по 11.05.1990 позивач займав посаду, за якою підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1, а відтак цей період має бути зарахований до пільгового стажу позивача за Списком № 1. Встановивши право позивача на зарахування періоду його роботи з 28.03.1990 по 11.05.1990 на посаді електромонтера по ремонту електрообладнання до пільгового стажу, та враховуючи, що на момент призову на військову службу позивач займав посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, суд дійшов висновку, що період проходження військової служби з 22.05.1990 по 27.05.1992 у силу вимог абзацу другого пункту 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» повинен бути зарахований до пільгового стажу позивача за Списком № 1.

Також, суд визнав необхідним вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним, а саме: зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу спірні періоди роботи та проходження військової служби, та повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку та прийняти рішення по суті заяви з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Скаржник вказує, що ним правомірно прийнято спірне рішення про відмову позивачу у призначення пенсії за віком на пільгових умовах, адже у позивача відсутній необхідний пільговий стаж за Списком №1, оскільки такий стаж позивача складає лише 05 років 02 місяці 10 днів. Вважає, що позивачу правомірно не зараховано до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 28.03.1990 по 11.05.1990, адже трудова книжка позивача не містить відомості, які визначають право на пенсію на пільгових умовах за цей період. Зазначає, що позивачу також правомірно не зараховано до пільгового стажу за Списком №1 період з 22.05.1990 по 27.05.1992, оскільки позивач на момент призиву на військову службу не працював за професією або не займав посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 14.08.2024 позивач звернувся до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії за віком за Списком № 1.

Заява та додані до неї документи розглянуті за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, яким прийнято рішення від 21.08.2024 № 63 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю пільгового стажу роботу.

У цьому рішенні зазначено, що пенсійний вік, визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 1) 50 років. Вік заявника 53 роки. Необхідний страховий стаж, визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 1), становить 25 років. Страховий стаж особи 42 роки 6 місяців 12 днів. Необхідний пільговий стаж на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1 становить 10 років. Пільговий стаж особи за Списком № 1 5 років 2 місяці 10 днів. За результатами розгляду документів, доданих до заяви: до страхового та пільгового стажу зараховані всі періоди.

Згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії від 17.04.2024 № 43, виданої ТОВ «ЗАПОРІЗЬКИЙ ТИТАНО-МАГНІЄВИЙ КОМБІНАТ», позивач працював повний робочий день на «Запорізькому титано-магнієвому комбінаті» і виконував роботи у цеху № 7 за професією електромонтер по ремонту і обслуговуванню електроустаткування в період з 17.07.1992 по 24.03.1994, що передбачено Списком № 1, розділ IV, підрозділ 17а, код 1072000а-17531 (постанова КМ СРСР від 26.01.1991 №10, постанова КМУ від 11.03.1994 № 162, пункт 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

За змістом довідки про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 310 від 22.04.2024, виданої ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «ЗАПОРІЖСТАЛЬ», позивач працював повний робочий день на комбінаті «Запоріжсталь» та виконував роботу у виробництві чорної металургії з 12.04.1994 по 13.10.1997 (3 роки 6 міс 2 дн) за професією електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування термічного відділення в цеху холодного прокату № 1, що передбачено Списком № 1, розділ ІІІ, підрозділ 3а, код 1030300а-1753а (постанова КМ України № 162 від 11.03.1994).

Відповідно до форми РС-право до пільгового стажу позивача за Списком № 1 зараховані лише періоди з 17.07.1992 по 24.03.1994, з 12.04.1994 по 13.10.1997.

Не погодившись з рішенням пенсійного органу про відмову у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Згідно ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до пп.2 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, наведені у цьому пункті, в тому числі: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).

Підпунктом 5 пункту 2.1 Порядку №22-1 визначені документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а саме:

довідка про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктами 1-6, 8 частини другої, частиною третьою статті 114 Закону та пунктом 23 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону). У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року №18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за №1231/13105 (далі - Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії). Орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії;

документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» (для зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 або із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, після 21 серпня 1992 року).

Положенням ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж для призначення пенсій є трудова книжка. Це ж передбачено і п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Відповідно до вказаного Порядку №637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. І лише у разі її відсутності, або відсутності в ній відповідних записів, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, зокрема, уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 25.02.2021 у справі №683/3705/16-а, від 24.06.2021 у справі №758/15648/15-а.

Як встановлено судом вище, у спірному рішенні пенсійний орган визначив, що пільговий стаж позивача за Списком № 1 складає 5 років 2 місяці 10 днів, а до страхового та пільгового стажу зараховані всі періоди.

Дослідивши наявний в матеріалах справи розрахунок пільгового стажу позивача за Списком № 1, що проведений пенсійним органом, суд апеляційної інстанції з`ясував, що позивачу до пільгового стажу не зараховано періоди з 28.03.1990 по 11.05.1990 та з 22.05.1990 по 27.05.1992, тоді як позивач наполягає на наявності підстав для зарахування цих періодів до його пільгового стажу.

В свою чергу, у трудовій книжці позивача НОМЕР_1 наявні такі записи:

28.03.1990 прийнятий у цех холодної прокатки № 1 електромонтером по ремонту електрообладнання 4 розряду (наказ № 67 від 28.03.90);

11.05.1990 звільнений у зв`язку з призовом до Радянської Армії (наказ № 128 від 16.05.90);

служба у Радянській Армії з 22.05.1990 по 27.05.1992 (військовий квиток № НОМЕР_2 ).

Як правильно зауважив суд першої інстанції, позивач у період з 28.03.1990 по 11.05.1990 працював на посаді електромонтера по ремонту електроустаткування цеху холодного прокату № 1, 11.05.1990 позивач був звільнений у зв`язку з призовом до Радянської Армії та після проходження військової служби (до 27.05.1992) у період з 17.07.1992 по 24.03.1994 працював на тій самій посаді (електромонтер по ремонту і обслуговуванню електроустаткування цеху № 7) на «Запорізькому титано-магнієвому комбінаті», про що свідчать записи у трудовій книжці та уточнююча довідка від 17.04.2024 № 43.

За таких обставин суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що враховуючи відомості у трудовій книжці позивача, у період з 28.03.1990 по 11.05.1990 позивач займав посаду, за якою підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1, а відтак згаданий період має бути зарахований до пільгового стажу позивача за Списком № 1.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з наведеної вище норми ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до відомостей з трудової книжки НОМЕР_1 , військового квитка НОМЕР_3 , позивач проходив строкову військову службу з 22.05.1990 по 27.05.1992.

Відтак, встановивши наявність у позивача права на зарахування до його пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 28.03.1990 по 11.05.1990, що в свою чергу свідчить про роботу позивача на посаді, яка дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, на момент призову на військову службу, суд апеляційної інстанції вважає, що період військової служби позивача з 22.05.1990 по 27.05.1992 підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком №1 згідно положень ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що відповідач неправильно обрахував пільговий стаж позивача, а тому рішення пенсійного органу від 21.08.2024 № 63 є протиправним та підлягає скасуванню.

Судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення в його оскаржуваній частині.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст. 311, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року у справі № 280/12130/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко

суддя А.В. Суховаров