Справа № 640/543/19
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2025 рокуСправа №640/543/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коренева А.О.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 січня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Відповідно до Розпорядження Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.05.2019 року № 803 справу № 640/543/19 повторно розподілено на суддю Клименчук Н.М.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 640/543/19, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
Відповідачем на виконання вимог ухвали було надано 16 лютого 2022 року письмові пояснення, проте витребувані документи за спірний період, а саме з 01.08.2014 по 01.03.2015 не були наданні в установлений судом строк. Головне управління Державної податкової служби у м. Києві просило надати додатковий строк.
13 грудня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2825-ІХ «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі Закон № 2825-ІХ), який набрав чинності.
15 грудня 2022 року, відповідно до ст. 1 якого встановлено ліквідувати Окружний адміністративний суд міста Києва.
За результатами автоматизованого розподілу адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, справа № 640/543/19 передана на розгляд Дніпропетровському окружному адміністративному суду.
30 січня 2025 року протоколом автоматизованого розподілу справу між суддями, справу № 640/543/19 передано на розгляд судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кореневу А.О.
Відповідач витребуваних судом документів на вимогу ухвали суду не надав.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.
Згідно з даними в інтегрованій картці платника Товариство з обмеженою відповідальністю «Донвуглекон» станом на 31.12.2015 року за позивачем обліковується недоїмка 306173,92 грн (а.с. 60).
Вирішуючи спір по суті, суд звертає увагу на наступне.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України від 08.07.2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі також - Закон № 2464-VI).
Відповідно до п.п.2, 10 ч.1 ст.1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 р. №2464-VІ єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.
Платниками єдиного внеску, згідно п.1. ч.1 ст.4 Закону №2464-VІ, є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Положеннями ч.2 ст.6 Закону №2464-VІ, встановлений обов`язок платника єдиного внеску своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно ч.8 ст.9 Закону №2464 платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом; днем сплати єдиного внеску у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів вважається день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів (п.1 ч.10 ст.9 Закону №2464-VІ).
Указом Президента України від 14.04.2014 р. №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки України від 13.04.2014 р. "Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення антитерористичної операції (АТО) на території Донецької і Луганської областей.
Згідно зі ст.1 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02.09.2014 р. № 1669-VII період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. №1053-р затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, у якому, серед інших населених пунктів, зазначено м. Красноармійськ, де знаходиться податковий орган, на обліку у якого перебував позивач станом на час початку антитерористичної операції.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 р. №1275-р, яким визнані такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. №1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 р. №1079-р, затверджений новий перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, у якому, серед інших населених пунктів, також є м.Донецьк та м.Красноармійськ, де знаходилися податкові органи, на обліку у яких перебував та перебуває позивач.
Законом № 1669-VII (п.п.8 п.4 ст.11 "Прикінцеві та перехідні положення") - у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, внесено зміни до Закону №2464, а саме, розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2464 доповнено п.9-3, відповідно до якого платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року №405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.
Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.
Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.
Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.
Ст. 10 Закону № 1669-VII передбачено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.
Згідно з наявними у справі матеріалами позивачем 03.08.2015 р. до Красноармійської об`єднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Донецькій області надавалась заява про звільнення товариства з обмеженою відповідальністю "ДОНВУГЛЕКОН" від виконання обов`язків, визначених ч. 2 ст.6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", починаючи з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану (а.с. 14).
Згідно з вказаними положеннями законодавства приписи п.9-3 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464 не ставлять факт звільнення платника від обов`язку зі сплати єдиного внеску у залежність від часу подання відповідної заяви (після прийняття спірної вимоги або до її прийняття), а прямо встановлюють, що така заява подається у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.
Наявність форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) щодо обов`язків платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОНВУГЛЕКОН" на період серпень 2014 року - лютий 2015 року у строки до 20 березня 2015 року включно підтверджене сертифікатом Донецької торгово-промислової палати № 5387 від 30.10.2015р. №1497/12.12-03 (а.с. 13).
Оскільки позивач станом на час початку АТО був зареєстрований у податковому органі та здійснював свою господарську діяльність на адміністративній території м. Красноармійськ - у населеному пункті, на території якого здійснювалась та здійснюється антитерористична операція, період проведення антитерористичної операції триває, тому на позивача, як суб`єкта господарювання, що здійснює діяльність на території проведення антитерористичної операції, поширюються умови звільнення від виконання обов`язків, визначених ч.2 ст.6 Закону №2464-VI, зокрема щодо сплати єдиного внеску за період з 01 серпня 2014 року по 01 березня 2015 року.
Водночас, судом встановлено, що згідно з обліковою карткою ТОВ "ДОНВУГЛЕКОН" на період з 31.12.2015 р. по 31.12.2018 р., наданою відповідачем, вбачається, що заборгованість станом на 31.12.2015 року становить 306173,92 грн., яка виникла на підставі вимоги Красноармійської об`єднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Донецькій області від 05.06.2015 р. форми "Ю" 2079-25 на суму 306173,92 грн.
Суд, зауважує, що постановою Донецького окружного адміністративного суду від 12.04.2016 р., залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 15.06.2016 р. у справі №805/2613/15-а, визнано протиправною та скасовано вимогу Красноармійської об`єднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Донецькій області від 05.06.2015 р. форми "Ю" 2079-25 на суму 306173,92 грн.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.02.2017 р. у вказаній справі судові рішення залишено без змін.
Між тим, згідно з обліковою карткою ТОВ "ДОНВУГЛЕКОН" на період з 31.12.2015 р. по 31.12.2018 р., наданою відповідачем, вбачається, що вказана заборгованість у розмірі 306173,92 грн. за скасованою вимогою 05.06.2015 р. №Ф-2079 на суму 306173,92 грн. не анульована і продовжувала обліковуватись за позивачем і після взяття на облік ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві з 29.04.2016 р.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОНВУГЛЕКОН" необхідно задовольнити повністю.
У відповідності до вимог частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОНВУГЛЕКОН" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу - задовольнити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (ЄДРПОУ - 44116011) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОНВУГЛЕКОН" (ЄДРПОУ - 30206597) судовий збір у розмірі 3735,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев