Справа № 160/23629/24
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2025-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2025 року м. Дніпросправа № 160/23629/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Дніпро апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 року (суддя Савченко А.В., м. Дніпро, повний текст рішення складено 20.12.2024 року) в справі №160/23629/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Він Профіт» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

29.08.2024 року ТОВ «Торговий Дім Він Профіт» (далі по тексту позивач) звернулось до суду з позовом до Одеської митниці (далі по тексту відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500580/2024/000001/2 від 28.06.2024 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500580/2024/000022.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 року позовні вимоги задоволено.

Одеська митниця не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, подала до суду апеляційну скаргу, просила скасувати рішення суду та у задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтувала тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначив, що при винесенні оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару він керувався вимогами Митного кодексу України правилом визначення митної вартості переміщених товарів, де визначено, що якщо з наданих декларантом митної вартості товарів не можливо встановити дійсність задекларованої митної вартості, то митний орган вправі застосувати інші методи визначення митної вартості, окрім методу за прописаною вартістю у контракті або договорі. Апелянт вказував, що ним при митному оформленні товарів виявлено розбіжності у поданих до оформлення документів, декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару всіх складових митної вартості, необхідних при їх обчисленні відповідно до умов поставки, декларанта було повідомлено про виявлені розбіжності, однак у відповіді на запити при митному оформленні партій товару ним недоліки не усунуто. Апелянт вказував, що ним при аналізі поданих до митного оформлення документів, виявлені розбіжності та неточності, що викликало у митного органу обґрунтовані сумніви щодо правильності визначення складових митної вартості товару та їх числових значень. Декларантом для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подано митну декларацію (МД) 24UA37U0 від 26.06.2024 року відповідно до якої за умовами поставки FCA на митну територію України надійшов товар: Нетканний матеріал виготовлений із суміші синтетичних поліефірних та штучних волокон: неткане полотно без подальшого оброблення з не ворсового текстильного матеріалу виготовлено з хаотично розташованих волокон, механічно зв`язаних без слідів голкопробивання, без прошивання, не покритий, не прострочений, не дубльований іншими матеріалами: неткане полотно у рулонах. Всього 104586 M2, 512 рулонів. Виробник AKINAL SENTETIK TEXTIL SAN.VE TIC A.S. Торговельна марка немає даних. Країна виробництва TR. Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією (МД) 24UA37U0 від 26.06.2024 року позивачем надані документи зазначені в графі 44 МД. Апелянт вказував, що встановив відсутність договору про надання транспортно-експедиційних послуг. Відсутність банківського документу , який підтверджує оплату транспортно-експедиційних послуг. Згідно доповнення до контракту від 20.06.2024 №9 оплата за товар по інвойсу від 20.06.2024 № AS1474 здійснюється протягом 30 календарних днів з моменту отримання товару покупцем, але в самому інвойсі зазначено щодо здійснення оплати у розмірі 20% з моменту заказу та 80% після отримання товару. У наданих до митного оформлення документах відсутні точні відомості про умови здійснення оплати за товари. Не надані банківські платіжні документи (SWIFT). Таким чином у митного органу виникають сумніви щодо достовірності зазначених у документах складових митної вартості. Зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 Митного кодексу України, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості. Декларант надіслав електронне повідомлення в якому зазначив, що надав вичерпний перелік наявних у нього документів, то, на підставі аналізу наявної у митного органу інформації згідно з положеннями п.1 ст.55 МК України, митним органом буде здійснено коригування до рівня митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, з заявленої декларантом 3,909507 дол. США/ кг. до 5,77 дол. США/ кг. (МД 24UA83U9 від 17.01.2024. Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Апелянт зазначив, що він своїм рішенням правомірно визначив митну вартість товарів, оскільки заявлена позивачем митна вартість по відпрацюванню бази даних була нижча, ніж митна вартість подібних товарів, оформлених митними органами України у попередні періоди на митну територію України. Одеська митниця діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, вважає, що вимога позивача про стягнення на його користь судових витрат суперечить ст. 139 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Торговий Дім Він Профіт» від імені якого діяв митний брокер, при поданні до митного органу митних декларацій, обґрунтовано застосовано перший метод, як основний метод визначення митної вартості товарів за ціною договору. Суд першої інстанції зазначив, що Одеська митниця не мала підстав змінювати митну вартість імпортованих товарів, оскільки позивачем було надано повний пакет документів на підтвердження визначеної ним у митній декларації вартості товарів, розбіжності не перешкоджають встановити справжню вартість товарів, документи дають змогу ідентифікувати товар та об`єктивно визначити його ціну по договору. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості товару, що між позивачем та митницею не відбувалось. Суд першої інстанції зазначав, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованих позивачем товарів від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товарів за першим методом визначення його митної вартості. Суд першої інстанції вказував, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару, тобто, можливість надання додаткових документів передбачена законом. Суд першої інстанції зазначав, що відповідно до вимог ч.3 ст.53 Митного кодексу України додаткові документи надаються декларантом за наявності, відтак, саме по собі подання таких документів не в повному обсязі не може бути підставою для коригування митної вартості товару. Передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування методів, зокрема, основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, на основі додавання вартості (обчислена вартість), резервний. Суд першої інстанції врахував, що рахунком-фактурою (інвойсом) №AS1474 від 20.06.2024 була узгоджена поставка відповідної партії товару, на загальну суму 31114,34 доларів США, за умови 100% передплати, а саме 20% при замовленні та 80% перед відвантаженням. Відповідно до додаткової угоди №9 від 20.06.2024 року до Контракту №02/05/2022, Сторони дійшли згоди, що покупець повинен здійснити оплату по інвойсу AS1474 від 20.06.2024 у розмірі 31114,34 дол. США протягом 30 календарних днів від дати отримання товару. Відповідно до умов поставки FCA датою отримання товару покупцем є дата передачі товару перевізнику. Перевізник отримав товар 20.06.2024, що підтверджується міжнародною товарно транспортною накладною (CMR) А №1297226 від 20.06.2024. Оплата товару у розмірі 31114,34 доларів США здійснена у терміни узгоджені додатковою угодою, а саме 04.07.2024, що підтверджується банківським платіжним документом форми МТ103 від 04.07.2024. Позивачем було додатково надано митному органу банківській платіжний документ форми МТ103 від 04.07.2024, що стосуються цієї поставки та підтверджує оплату вартості отриманого товару, у розмірі 31114,34 доларів США. Суд першої інстанції вказував, що ТОВ «Торговий Дім Він Профіт», як під час здійснення митного оформлення товару разом з ЕМД, так і використовуючи права, що визначені у частині 8 статті 55 МК України, протягом 80 днів, були надані транспортні (перевізні) документи, в тому числі і які підтверджують витрати на транспортування товару у розмірі 90 000,00 грн. понесені позивачем, від складу у м. Газіантеп (Туреччина) до місця ввезення на митну територію України, а саме: договір транспортного експедирування №894 від 24.05.2024; заявку №1 від 18.06.2024 до договору №894, в якій зазначено маршрут перевезення, загальна вартість перевезення, та інші відомості, що стосуються товару; довідку від 25.06.2024 про вартість транспортно-експедиційних послуг, яка підтверджує вартість понесених витрат на перевезення товару, як за кордоном у розмірі 90 000,00 грн. (від складу у м. Газіантеп (Туреччина) до пункту пропуску Рені-Джюрджюлешть), так і по території України; рахунок-фактуру №ЗВ-0000121 від 25.06.2024, який підтверджує вартість понесених витрат на перевезення товару, як за кордоном у розмірі 90 000,00 грн. (від складу у м. Газіантеп (Туреччина) до пункту пропуску Рені-Джюрджюлешть), так і по території України; міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) А №1297226 від 20.06.2024, яка підтверджує факт перевезення товару від складу у м. Газіантеп (Туреччина) до місця ввезення на митну територію України; договір перевезення вантажу №914 від 18.06.2024; транзитно-супровідний документ №24TR8404 від 20.06.2024; лист ТОВ «ТР.Е.К.» про збільшення витрат транспортування товару, у зв`язку з простоєм автомобіля на митниці; рахунок-фактуру №ЗВ-0000121/1 від 01.07.2024, який підтверджує вартість понесених витрат на перевезення товару, як за кордоном у розмірі 90 000,00 грн. (від складу у м. Газіантеп (Туреччина) до пункту пропуску Рені-Джюрджюлешть), так і по території України; довідку №121 від 01.07.2024 про вартість транспортно-експедиційних послуг, яка підтверджує вартість понесених витрат на перевезення товару, як за кордоном у розмірі 90000,00 грн. (від складу у м. Газіантеп (Туреччина) до пункту пропуску Рені-Джюрджюлешть) так і по території України; акт здачі-прийняття робіт (послуг) №РН-0000139 від 01.07.2024, який підтверджує вартість понесених витрат на перевезення товару, як за кордоном у розмірі 90000,00 грн. (від складу у м. Газіантеп (Туреччина) до пункту пропуску Рені- Джюрджюлешть), так і по території України; платіжну інструкцію №2498 від 10.07.2024, яка підтверджує загальну суму витрат у розмірі 150 023,00 грн., понесених товариством на транспортування товару від складу у м. Газіантеп (Туреччина) до м. Дніпро (Україна). Під час декларування товару позивачем, митному органу були подані документи, що підтверджують вартість понесення додаткових витрат на транспортування товару, від складу у м. Газіантеп (Туреччина) до місця ввезення на митну територію України, у розмірі 90000,00 грн., які додані при визначенні митної вартості. Позивач просив суд стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8500,00 грн. У частині розподілу судових витрт судом першої інстанції вказано, що судом наголошується, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У наданому до суду клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, відповідач зауважує, що заявлена до відшкодування вартість наданої позивачу послуги є значно завищеною та не співмірною зі складністю справи. Написання позовної заяви не вимагало значної юридичної і технічної роботи для такого високого розміру гонорару. Предмет спору у даній категорії справи не є складним, містить один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складеність процесуальних документів не є важкими. Вирішуючи питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу в даній адміністративній справі, судом враховано наступне. При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до матеріалів справи, 02.05.2022 року між ТОВ «Торговий Дім Він Профіт» (покупець) та компанією «Akinal Sentetik Tekstil San. Ve Tic. A.S.» (Республіка Туреччина) (постачальник) укладено зовнішньоекономічний контракт № 02/-5/2022, за умовами якого, постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар, на умовах та у строки, визначені контрактом, найменування (асортимент), кількість і ціна товару визначається у рахунках-фактурах (інвойсах) на кожну окрему партію товару, який є невід`ємною частиною даного контракту. Умовами поставки визначено, що ціна товару та базис поставки (Інкотермс, 2010) узгоджується сторонами на кожну партію окремо та вказується у специфікаціях до контракту. Згідно п.3.1 Контракту, продавець зобов`язаний поставити товар протягом 21 календарного дня від підтвердження замовлення на умовах поставки передбачених та встановлених в інвойсі з урахуванням умов визначених в замовленні покупця. Умовами контракту передбачсено, що покупець здійснює оплату товару за цим контрактом в наступному порядку: 50% попередня оплата із замовленням, 50% згідно повідомлення про готовність товару до відвантаження.

Сторонами контракту узгоджено специфікацію COMMERCIAL INVOICE №AS1474, в якому сторонами було погоджено номенклатуру товару та його кількість, а також зазначено, що країни виробництватовару - TR (Туреччина) та загальна вартість - 31114,34 доларів США. Визначено умови поставки товару - FCA TR Gaziantep, умови оплати товару: 20% при замовленні, 80% перед відправленням.

Відповідно до додаткової угоди №9 від 20.06.2024 року до контракту №02/05/2022, сторони дійшли згоди, що покупець повинен здійснити оплату по інвойсу AS1474 від 20.06.2024 у розмірі 31114,34 дол. США протягом 30 календарних днів від дати отримання товару.

26.06.2024 року ТОВ «Торговий Дім Він Профіт» було задекларовано до митного органу виїзду Одеська митниця товари: нетканний матеріал виготовлений із суміші синтетичних поліефірних та штучних волокон: неткане полотно без подальшого оброблення з не ворсового текстильного матеріалу виготовлено з хаотично розташованих волокон, механічно зв`язаних без слідів голкопробивання, без прошивання, не покритий, не прострочений, не дубльований іншими матеріалами: неткане полотно у рулонах. Всього 104586 M2, 512 рулонів. Виробник AKINAL SENTETIK TEXTIL SAN VE TIC A.S. Торговельна марка немає даних. Країна виробництва TR, шляхом подання тимчасової електронної митної декларації № 24UA37U0. Разом з митною декларацією подано до митного оформлення: зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 02.05.2022 року № 02/05/2022, пакувальний лист №б/н від 20.06.2024 року, рахунок-фактуру (інвойс) №AS1474 від 20.06.2024 року, автотранспортну накладну - міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) А №1297226 від 20.06.2024 року, сертифікат про походження товару № ММ 918409 від 20.06.2024 року, документ про походження товару (Declaration of origin) №AS1474 від 20.06.2024 року, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги - рахунок-фактуру №ЗВ-0000121 від 25.06.2024 року, документ, що підтверджує вартість перевезення товару - довідку про експедиторські послуги та транспортні витрати №б/н від 25.06.2024 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - додаткову угоду №9 від 20.06.2024 року, договір про надання послуг митного брокера №25-06-24 від 05.12.2023 року, разову перепустку №4, копію митної декларації країни відправлення - зокрема, митну декларацію Турецької Республіки №24270100EX00045655 від 20.06.2024 року. Митна вартість товару заявлена за ціною договору (основний метод) відповідно до ст.58 МК України.

Одеською митницею в ході контролю правильності визначення митної вартості на підставі розгляду поданих разом з митною декларацією документів встановлено, що документи, подані для підтвердження митної вартості товару відповідно до статті 53 Кодексу, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митниця вказувала, що у поданих до митного оформлення документах відсутність договору про надання транспортно-експедиційних послуг, відсутність банківського документу, який підтверджує оплату транспортно-експедиційних послуг. Згідно доповнення до контракту від 20.06.2024 №9 оплата за товар по інвойсу від 20.06.2024 №AS1474 здійснюється протягом 30 календарних днів з моменту отримання товару покупцем, але в самому інвойсі зазначено щодо здійснення оплати у розмірі 20% з моменту заказу та 80% після отримання товару. У наданих до митного оформлення документах відсутні точні відомості про умови здійснення оплати за товари. Не надані банківські платіжні документи (SWIFT). Керуючись вимогами статті 53 Митного кодексу України митницею були додатково витребувані у позивача додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів: документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

ТОВ «Торговий Дім Він Профіт» листом від 27.06.2024 року повідомило митницю щодо неможливості надати у десятиденний термін додаткові документи для підтвердження митної вартості до ЕМД №24UA37U0 від 26.06.2024 року.

Згідно матеріалів справи, митним органом винесено рішення про коригування митної вартості товарів від 28.06.2024 року № UA500580/2024/000001/2 із застосуванням резервного методу у відповідності до статті 64 Митного кодексу України. Приймаючи оскаржуване рішення та коригуючи митну вартість товару, який ввозився на митну територію України, відповідач використав наявну у нього інформацію для товару на рівні 5,77 доларів США за 1 кг.

На підставі рішення, відповідач оформив картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 28.06.2024 року №UA500580/2024/000022.

ТОВ «Торговий Дім Він Профіт» задекларувало товар, а митниця випустила його у вільний обіг за ЕМД.

Встановлено, що ТОВ «Торговий Дім Він Профіт» протягом 80 днів з дня випуску товару, було надано митному органу лист-заяву вих. № 1 від 08.08.2024 року щодо підтвердження митної вартості товару заявленої позивачем та додатково надано наступні документи: договір транспортного експедирування №894 від 24.05.2024 року; заявку №1 від 18.06.2024 року до договору №894, в якій зазначено маршрут перевезення, та інші відомості, що стосуються товару; лист ТОВ «ТР.Е.К.» про збільшення витрат транспортування товару, у зв`язку з простоєм автомобіля на митниці; рахунок-фактуру №ЗВ-0000121/1 від 01.07.2024, який підтверджує вартість понесених витрат на перевезення товару, як за кордоном у розмірі 90000,00 грн. (від складу у м. Газіантеп (Туреччина) до пункту пропуску Рені- Джюрджюлешть) так і по території України; довідку №121 від 01.07.2024 року про вартість транспортно-експедиційних послуг, яка підтверджує вартість понесених витрат на перевезення товару, як за кордоном у розмірі 90000,00 грн. (від складу у м. Газіантеп (Туреччина) до пункту пропуску Рені-Джюрджюлешть) так і по території України; акт здачі-прийняття робіт (послуг) №РН-0000139 від 01.07.2024, який підтверджує вартість понесених витрат на перевезення товару, як за кордоном у розмірі 90000,00 грн. (від складу у м. Газіантеп (Туреччина) до пункту пропуску Рені-Джюрджюлешть), так і по території України; платіжну інструкцію №2498 від 10.07.2024, яка підтверджує загальну суму витрат у розмірі 150023,00 грн., понесених товариством на транспортування товару від складу у м. Газіантеп (Туреччина) до м. Дніпро (Україна); договір перевезення вантажу №914 від 18.06.2024 року, транзитно-супровідний документ №24TR8404 від 20.06.2024 року. Листом № 7.10-4/28-02-06/13/15055 від 19.08.2024 року Одеська митниця повідомила, що враховуючи вищезазначені результати проведеного у відповідності до положень частини 9 статті 55 МКУ аналізу документів митного оформлення і наданих разом із заявою від 08.08.2024 року №1 документів, відсутність у цих документах всіх відомостей, що підтверджують заявлений рівень митної вартості, у митниці відсутні підстави для визнання заявленої декларантом митної вартості товару «нетканий матеріал виготовлений із суміші синтетичних поліефірних та штучних волокон: неткане полотно без подальшого оброблення з не ворсового текстильного матеріалу виготовлено з хаотично розташованих волокон, механічно зв`язаних без слідів голкопробивання, без прошивання, не покритий, не прострочений, не дубльований іншими матеріалами: неткане полотно у рулонах» та скасування рішення про коригування митної вартості від 28.06.2024 року № UA500580/2024/000001/2.

Відповідно до ст. 49, ч. 1, ч. 3 ст. 51, ч. 2 ст. 52 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України у митних режимах, відмінних від митного режиму імпорту, здійснюється згідно з положеннями статей 65, 66 цього Кодексу. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Згідно ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію). Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Отже, передбачений перелік документів, які подаються разом з митної декларацію, які мають на меті встановити товар та визначити його вартість, вартість страхування, транспортування, упаковки, є вичерпним. У разі, коли декларантом надано повний перелік документів передбачених частиною 2 ст. 53 МК України, та можливо встановити повну, вірну ціну товару, складники, що впливають на формування його вартості, вимагати додаткові документи заборонено.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з ч. 2-4 ст. 57, ч. 1-2 ст. 58 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що митниця при митному оформленні товарів мала нарікання, що згідно доповнення до контракту від 20.06.2024 року №9 оплата за товар по інвойсу від 20.06.2024 року №AS1474 здійснюється протягом 30 календарних днів з моменту отримання товару покупцем, але в самому інвойсі зазначено щодо здійснення оплати у розмірі 20% з моменту заказу та 80% після отримання товару. У наданих до митного оформлення документах відсутні точні відомості про умови здійснення оплати за товари. Не надані банківські платіжні документи (SWIFT).

Відповідно до додаткової угоди №9 від 20.06.2024 року до контракту №02/05/2022, сторони дійшли згоди, що покупець повинен здійснити оплату по інвойсу AS1474 від 20.06.2024 у розмірі 31114,34 дол. США протягом 30 календарних днів від дати отримання товару.

Перевізник отримав товар 20.06.2024 року, що підтверджується міжнародною товарно транспортною накладною (CMR) А №1297226 від 20.06.2024 року. Відповідно до умов поставки FCA датою отримання товару покупцем є дата передачі товару перевізнику.

Встановлено, що оплата товару у розмірі 31114,34 доларів США здійснена у терміни узгоджені додатковою угодою, а саме 04.07.2024 року, що підтверджується банківським платіжним документом форми МТ103 від 04.07.2024 року.

На момент митного оформлення товару 26.06.2024 року ТОВ «Торговий Дім Він Профіт» ще не здійснило оплату, оскільки така згідно умов договору проводиться протягом 30 календарних днів від дати отримання товару.

У поданих до митного оформлення документах був відсутній договір про надання транспортно-експедиційних послуг.

Слід вказати, що ТОВ «Торговий Дім Він Профіт» до митного оформлення було надано автотранспортну накладну - міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) А №1297226 від 20.06.2024 року, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги - рахунок-фактуру №ЗВ-0000121 від 25.06.2024 року, документ, що підтверджує вартість перевезення товару - довідку про експедиторські послуги та транспортні витрати №б/н від 25.06.2024 року. З наданих транспортних документів можливо встановити маршрут перевезення товару до митного кордону України, розмір транспортних витрат. З наданих документів можливо встановити розмір транспортних витрат та на підставі чого вони здійснені і понесені.

Встановлено, що Одеською митницею при коригуванні митної вартості товару було використано інформацію щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за першим методом згідно за оформленням подібного товару, за раніше поданими ВМД, зокрема від 17.01.2024 року №UA83U9.

В матеріалах справи наявна копія вантажно-митної декларації від 17.01.2024 року №UA83U9, яка була взята митним органом для коригування митної вартості товару. Декларацією взятою для коригування вартості товару підтверджується, що на територію України з Туреччини, ввезено товари: неткані матеріали із синтетичного волокна, без покриття Elastic Ear 90GSM Plain Неткане полотно, з поверхневою щільністю 90 г/м2 білого кольору, в рулонах. Порівнюючи умови ввезення та характеристики товару за декларацією позивача та декларації, яка була використана митницею від 17.01.2024 року №UA83U9, колегія суддів зазначає, що однаковим є товар, що ввозився, його характеристики, умови постачання.

Проте, використана для митного коригування вартості товару митна декларація від 17.01.2024 року №UA83U9 визначає вартість товару за резервним методом (6 метод), тобто митниця використала декларацію, що подана декларантом після коригування, де визначено митну вартість товару не за основним методом. Такою митною декларацією постачальник та декларант погодились з коригуванням митниці та вказали завищену митну вартість для свого товару для ввезення його на митну територію України.

Частинами 1, 2, 6 ст. 54 Митного кодексу України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно експертного висновку Дніпропетровської торгово-промислової палати від 08.08.2024 року № ГО-785 ринкова вартість товару, що ввозився ТОВ «Торговий Дім Він Профіт» віскозне полотно в рулонах, шириною 300мм складає 0,29750 доларів США за 1 м2.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, митниця не довела правомірність свого рішення, не обґрунтувала в чому саме, на її думку, розбіжності в документах поданих позивачем, не дають змогу визначити митну вартість товару за основним методом за ціною товару, визначеною позивачем у інвойсі до контракту.

Суд вказує, що частиною 7 ст. 54 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

На думку суду, позивачем було вірно проведено розрахунок митної вартості, відповідно до контракту, подано документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 Митного кодексу України, вірно обрано метод визначення митної вартості товару.

При вирішенні спору, суд апеляційної інстанції враховує позиції Верховного Суду, зокрема, викладені у постановах від 14.11.2019 року у справі № 809/33/17, від 25.02.2021 року у справі № 815/6799/17, від 02.03.2021 року у справі № 809/857/17, від 12.03.2021 року у справі № 826/16699/16, 05.03.2021 року у справі № 823/1461/17, від 17.05.2022 року у справі № 814/1916/17, від 29.06.2022 року у справі № 1.380.2019.001524, від 21.06.2022 року у справі № 820/6811/16, від 08.06.2022 року у справі № 380/1197/20.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Встановлено, що позивачем заявлено при поданні позову клопотання щодо стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем у сумі 8500,00 грн.

Згідно ч.1, ч. 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо. При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд враховував, що спірні правовідносини в цій справі є поширеними, судова практика та законодавства є послідовними, що підтверджується в т.ч. наведеною самим позивачем судовою практикою Верховного Суду щодо кожного з аргументів відповідача, наведеного в оскаржуваному рішенні відповідача, в силу чого формування правової позиції по справі не потребувало значних інтелектуальних зусиль та витрат часу.

Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді першої інстанції, зокрема, представником позивача складена та підписана позовна заява з додатками, а також всі копії документів завірені представником позивача з дотриманням положень статті 94 КАС.

Суд першої інстанції з певним обґрунтуванням суми, заяву про розподіл судових витрат задовольнив, звернув увагу на складність спору, предмет спору, з встановленням необхідності залучення послуг адвоката, вірно визначив належну суму судових витрат на правову допомогу. Стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача з урахуванням складності справи, доведеності надання послуг, підлягають кошти у розмірі 3500,00 грн., що є витратами на правничу допомогу (підготовка, складання позовної заяви, подання доповнень до позову та пояснень), які у зв`язку з задоволення вимог позивача, підлягають відшкодуванню і таке стягнення слід проводити за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 139, 242, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 року в справі №160/23629/24 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова