Справа № 320/9463/21
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2025 року справа №320/9463/21

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Громадської організації «Хижаки» до Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Громадська організація "Хижаки" з позовом до Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, в якому просить суд, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, визнати протиправним та скасувати пункт 21.13 рішення Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області № 284-15-VII від 28.05.2020 року "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність".

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.08.2021 (суддя Терлецька О.О.) відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до судового розгляду та призначено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою суду від 17.01.2022 (суддя Терлецька О.О.) вирішено здійснити подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

13.06.2022 на підставі розпорядження Київського окружного адміністративного суду від 13.06.2022 №77-р/ка у зв?язку з перебуванням судді Терлецької О.О. у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею шестимісячного віку, було проведено повторний автоматизований розподіл справи №320/9637/21, за результатами якого справа була передана для розгляду судді Лиска І.Г.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду дану справу прийнято до свого провадження за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що рішення Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області № 284-15-VII від 28.05.2020 року "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність" яким надано дозвіл громадянці ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,0355 га за кадастровим номером :01:022:0123, для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 є незаконним, оскільки, земельна ділянка площею 0,0355 га по АДРЕСА_1 вже довгий час використовується для соціальних потреб смт Глеваха. Так, 2019 році, членами ГО «Хижаки», що є жителями смт Глевахи було розчищено земельну ділянку на вулиці Набережна площею 0,0355 га за кадастровим номером :01:022:0123, щоб в подальшому облаштувати та встановити там спортивне спорядження і зробити рекреаційну зону.

Відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався, жодних заяв чи клопотань до суду не надав. Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з частиною другою статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Громадська організація "Хижаки" є юридичною особою, зареєстрованою 23.12.2016 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Уповноваженою особою юридичної особи Громадська організація "Хижаки" є ОСОБА_2 .

Громадська організація «Хижаки» зверталася неодноразово в період 3 2019-2021 р. до Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області (надалі - селищна рада) із заявою про виділення для соціальних потреб та залишити у комунальній власності земельну ділянку площею 0,0355 га за кадастровим номером :01:022:0123 по вулиці Набережній у смт Глеваха Васильківського району, а саме для встановлення спортивного спорядження і озеленення території та створення рекреаційної зони. В наслідок чого селищна рада на такі звернення не реагувала або взагалі відмовляла у такому виділенні.

Так, директор ГО «Хижаки» ОСОБА_3 20.07.2020 р. звернувся до Глевахівської селищної ради із заявою в якій просить дозволу на озеленення та упорядкування земельної ділянки, що по вулиці Набережній.

У відповіді від 19 квітня 2021 року № 797/02-22 на заяву від 20.07.2020 року селищна рада вказала директору ГО «Хижаки» ОСОБА_2 , що питання облаштування рекреаційної зони по вул. Набережна в смт Глеваха після повторного виїзду комісії буде розглядатися на черговій сесії депутатами Глевахівської селищної ради.

Дотепер, за заявами ГО «Хижаки», питання щодо виділення для соціальних потреб та залишення у комунальній власності земельної ділянки площею 0,0355 га за кадастровим номером :01:022:0123 по вулиці Набережній у смт Глеваха Васильківського району селищною радою, не вирішено.

30.07.2020 р., ОСОБА_2 , звернувся до Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області із особистою заявою про надання йому публічної інформації щодо наявності вільних земель комунальної власності на території смт Глеваха.

Глевахівська селищна рада Васильківського району Київської області у відповіді №769/02-22 від 20.08.2020 р., повідомила, що проводиться інвентаризація земель населеного пункту смт Глеваха для виявлення вільних земельних ділянок. Також Відповіддю від 11.08.2019 р. Глевахівська селищна рада вказала, що землі в межах населеного пункту смт Глеваха, які можуть бути використані і надаватися у власність під будь-яке цільове призначення - відсутні.

28 травня 2020 року Глевахівською селищною радою Васильківського району Київської області було прийнято рішення, яким надано дозвіл громадянці ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,0355 га за кадастровим номером :01:022:0123, для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 .

Вважаючи рішення № 284-15-VII від 28.05.2020 року "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність" протиправним ГО «Хижаки» звернулося з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до частини першої статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 га.

Частиною першою статті 122 Земельного кодексу України встановлено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Пунктом в частини третьої статті 116 Земельного кодексу України передбачено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

В силу пункту «а» частини третьої статті 22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Згідно частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідно до частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Виходячи з аналізу зазначених норм, будь-який громадянин України, незалежно від місця реєстрації або проживання, має право звернутись до уповноваженого органу із заявою та визначеними законодавством документами щодо надання йому дозволу на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку.

Водночас, суд зазначає, що у статті 118 Земельного кодексу України міститься загальне посилання на те, що місце розташування земельної ділянки повинно відповідати вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Із системного аналізу норм земельного законодавства суд дійшов висновку, що при вирішенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, уповноважений на це орган в контексті норм частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України повинен перевірити:

- відсутність передачі земельної ділянки безоплатно у власність відповідному громадянину по зазначеному виду використання (частина четверта статті 116 Земельного кодексу України);

- чи відносяться землі, за рахунок яких планується формування земельної ділянки, до земель сільськогосподарського призначення державної власності (частина четверта статті 122 Земельного кодексу України);

- відповідність бажаного місця розташування земельної ділянки схемі землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальної одиниці, проектам землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затвердженим у встановленому законом порядку (частина сьома статті 118 Земельного кодексу України);

- відповідність бажаного місця розташування земельної ділянки містобудівній документації (у разі її надання для містобудівних потреб) (частина сьома статті 118 Земельного кодексу України та частина третя статті 24 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності).

Таким чином, підставою відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність може бути невідповідність місця розташування об`єкта (земельної ділянки) наведеним вище вимогам.

Відповідно до положень абз. 3 ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України особа має право замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу, якщо уповноважений орган у місячний строк не надав ні дозволу на його розроблення, ні мотивованої відмови у наданні такого дозволу.

З врахуванням вищевикладеного слід дійти висновку, що цією нормою закріплено право громадянина замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу та жодним чином не позбавляє його права на отримання від уповноваженого органу після спливу місячного строку дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або вмотивованої відмови у його наданні, а також права на судовий захист у випадку неможливості реалізації права на отримання відповідного дозволу (бездіяльності суб`єкта владних повноважень) або відмови у його наданні після спливу місячного строку.

Як зазначалося вище, положеннями ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України визначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього.

З іншого боку, подання зацікавленою особою документів, необхідних для розгляду клопотання, не в повному обсязі або виявлення у документах, поданих замовником, недостовірних відомостей об`єктивно перешкоджають розгляду та винесенню законного рішення про надання дозволу/вмотивованої відмови на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 було подано заяву до Глевахівської селищної ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 0,0355 га в АДРЕСА_1 . До заяви додані необхідні законодавством документи. За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 Глевахівська селищна рада Васильківського району Київської області прийняла рішення № 284-15-VII від 28.05.2020 року "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність".

Приписами ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється.

Суд зазначає, що положеннями ст. 118 Земельного кодексу України визначено порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами, який передбачає реалізацію таких послідовних етапів: звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування; розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 Земельного кодексу України; затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Таким чином, передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 Земельного кодексу України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок.

При цьому, положення частини третьої статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забороняють до затвердження відповідної містобудівної документації саме передачу (надання) у власність чи користування земельних ділянок, проте вказана норма не містить заборони в наданні відповідних дозволів на розроблення проектів землеустрою, які є лише початком тривалої та послідовної процедури.

Отже, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не свідчить про позитивне рішення про надання її у власність чи користування.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 30 травня 2018 року у справі №826/5737/16, висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 27 лютого 2018 року у справі № 545/808/17, від 11 червня 2019 року у справі №826/841/17, від 19 вересня 2019 року у справі №398/1456/16-а (2а/398/114/16).

Таким чином, надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не покладає на раду обов`язку (не є підставою для виникнення зобов`язання перед особою, яка розробила проект землеустрою) щодо надання цієї земельної ділянки у власність. Рада може відмовити у затвердженні проекту та наданні земельної ділянки у власність чи користування з підстав, визначених законом.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 03 квітня 2019 року у справі 509/4722/16-а та від 29 серпня 2019 року у справі №540/2441/18.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент прийняття оскаржуваного рішення спірна земельна ділянка не перебували у власності або користуванні фізичних чи юридичних осіб.

Також, Глевахівською селищною радою Васильківського району Київської області не приймалось й рішення про затвердження проекту землеустрою та фактичне відведення спірної земельної ділянки гр. ОСОБА_1 .

Також, суд зазначає, що Рішенням п`ятнадцятої сесії VIII скликання №401-15-VIII від 12.08.2021 «Про розгляд питання щодо затвердження проекту землеустрою щодо передачі у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства звернення гр. ОСОБА_1 » Глевахівська селищна рада Васильківського району Київської області відмовила в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :01:022:0123 площею 0,0355 га, для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 у власність гр. ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , розроблений ТОВ «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» у зв?язку із невідповідністю місця розташування земельної ділянки містобудівній документації.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що рішення Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області № 284-15-VII від 28.05.2020 року "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність", яким ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення та надання у власність земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 - для ведення особистого селянського господарства площею 0,0355 га не порушує прав та законних інтересів позивача у спірних правовідносинах, оскільки не встановлює обмежень щодо реалізації позивачем права на отримання у встановленому законом порядку дозволу на розробку проекту землеустрою щодо цієї ж земельної ділянки.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 139 КАС України відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лиска І.Г.