Справа № 160/11871/25
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2025 року м. Дніпросправа № 160/11871/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року (суддя Златін Станіслав Вікторович) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , котра полягає у невнесенні відомостей про зняття з військового обліку ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести відомості про зняття з військового обліку ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Позивачем також подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу - ІНФОРМАЦІЯ_3 вчиняти дії пов`язані із мобілізацією позивача ОСОБА_1 у тому числі щодо вручення та направлення повісток про виклик на ім`я та адресу ОСОБА_1 , направлення ОСОБА_1 на проходження військово - лікарської комісії, вручення ОСОБА_1 мобілізаційного розпорядження, внесення наказу про призов ОСОБА_1 за мобілізацією до закінчення розгляду адміністративної справи (набрання законної сили кінцевим рішенням у справі).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Зі змісту позовної заяви судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 02.04.2025 засобами поштового зв`язку звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення з військового обліку. Засобами електронного зв`язку відповідач надав відповідь за № 4/1/2751 від 14.04.2025, відповідно до якої заява щодо внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів подана неналежним суб`єктом. Аналогічна за змістом заява від 09.07.2024 була скерована раніше, але жодної відповіді отримано не було.

Позивач вважає таку бездіяльність протиправною, що стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

При цьому позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову у цій справі може ускладнити виконання рішення суду та унеможливити поновлення порушених його прав, так як через протиправну бездіяльність відповідача ОСОБА_1 на теперішній час має статус військовозобов`язаного, у якого відсутнє документальне підтвердження зняття з військового обліку за станом здоров`я, через що маються суттєві ризики мобілізації ОСОБА_1 під час вирішення судового спору, що у свою чергу може допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що доводи й аргументи сторони позивача не є достатніми та переконливими для висновку про наявність підстав для застосування заходів забезпечення позову за правилами, встановленими статтями 150-151 Кодексу адміністративного судочинства України, адже мотиви заяви про забезпечення позову ґрунтується виключно на припущеннях заявника щодо можливих в майбутньому порушень прав та інтересів позивача, що може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист та поновлення його порушених прав або інтересів.

Проте позивач вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, адже за своєю суттю інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Колегія суддів звертає увагу апелянта, що за приписами статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Статтею 152 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що суд при вирішенні питання щодо необхідності забезпечення позову має враховувати предмет позову, підстави звернення до суду, а також забезпечити дотримання пропорційного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для позивача та інших заінтересованих осіб внаслідок невжиття таких заходів.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що у цій справі позивач оскаржує бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у не внесенні відомостей про зняття з військового обліку ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

При цьому з матеріалів адміністративної справи не вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 вчиняє чи має намір вчинити дії, пов`язані з мобілізацією позивача ОСОБА_1 . Не вбачається з матеріалів справи й очевидна протиправність оскаржуваної бездіяльності відповідача.

Позивач також не довів належними доказами можливість істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених/оспорюваних прав/ інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, без вжиття заходів забезпечення позову. Як вірно зазначив суд першої інстанції, доводи заявника зводяться лише до припущень такого ускладнення.

Враховуючи сукупність наведених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року в адміністративній справі № 160/11871/25 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 03 червня 2025 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 03 червня 2025 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова