Справа № 289/637/25
Суддя: Кириленко О. О.
Дата ухвалення: 2025-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/289/5/25
Справа №289/637/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2025 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді Кириленка О.О., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із указаним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4419307 від 03.04.2025 та закрити справу відносно неї. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 03.04.2025 відповідачем було винесено оскаржувану постанову, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. Позивач зазначає, що вказаного правопорушення не вчиняла та в ході розгляду справи відповідач відмовив в наданні належних та допустимих доказів вчинення нею правопорушення.

Ухвалою судді від 23.04.2025 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 23-24).

21.05.2025 через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, разом з клопотанням про поновлення процесуального строку, в якому він просить поновити йому строк для подачі відзиву на позовну заяву, посилаючись на те, що електронний кабінет підсистеми «Електронного суду» Департаменту патрульної поліції є загальним, до якого надходить загальна кількість справ за позовами до Департаменту патрульної поліції, що перебувають у провадженнях судів різних інстанцій, та не містить визначеної функції щодо розподілу вхідних повідомлень між обласними управліннями патрульної поліції Департаменту патрульної поліції за їх територіальною юрисдикцією. Факт вчинення позивачем правопорушення було зафіксовано на відеокамери зовнішнього спостереження, які вмонтовані на корпусі приміщення блокпосту ДСПП «Махнівка», розміщеному на 242 км автодороги М-21. Представник відповідача вказує, що із змісту долучених відеозаписів вбачається, що позивачка здійснювала рух по крайній лівій смузі, при вільній правій, яка в свою чергу надавала можливість для безперешкодного руху. Зазначає, що надати відео з портативного відеореєстратора №476861 від 03.04.2025 не представляється можливим, у зв`язку із закінченням строків зберігання такого відео (а.с. 27-37).

27.05.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому зазначила, що відповідач не дотримався процесуальних строків на подання відзиву на позовну заяву, а тому на її думку, заява відповідача про поновлення процесуального строку на подання відзиву не підлягає задоволенню. Позивач звертає увагу суду на те, що відповідач не долучив разом з відзивом на позовну заяву та не надав іншим чином, визначеним КАС України відеоматеріали з нагрудних камер поліцейських, які стали підставою для її притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідно до постанови серія ЕНА №4419307 від 03.04.2025, які підтверджували б або спростовували дотримання поліцейським 1 взводу 2 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП рядовим поліції Рафальським Д.О. під час винесення оскаржуваної постанови встановленої процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та притягнення позивача до адміністративної відповідальності. На думку позивача, долучені відповідачем відеозаписи ніяким чином не спростовують її обгрунтування порушення поліцейським при складанні постанови ст. 19 Конституції України, ст. 268 КУпАП в частині порушення законного права на ознайомлення з матеріалами справи, а також ст. 280 КУпАП, ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», п. 9 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395. Позивач посилається на те, що на відеозаписах не видно номерних знаків транспортного засобу, його модель та марку, тому неможливо встановити чи дійсно на відеозаписах той транспортний засіб на якому вона рухалась чи інший. Позивач акцентує увагу на тому, що в постанові час вчинення правопорушення зазначено «03.04.2025 21:21:46», а на відеозаписах час запису інший та відрізняється на 15 хвилин (а.с. 38-44).

27.05.2025 представником відповідача подано клопотання про долучення доказів, в якому просить суд долучити до матеріалів справи письмові пояснення поліцейських (а.с. 45-50).

28.05.2025 від позивача надійшли заперечення проти клопотання відповідача про долучення доказів, в яких зазначила, що письмові пояснення працівників поліції, надані відповідачем не можуть бути долучені до матеріалів справи як докази вчинення адміністративного правопорушення, оскільки під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення поліцейський Рафальський Д.О. діяв як службова особа (а.с. 51-55).

Відповідно до ст. 121 КАС України про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Беручи до уваги вищевикладене, з метою повного та всебічного з`ясування всіх обставини справи, суд вважає за необхідне поновити відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 03.04.2025 серії ЕНА №4419307, 03.04.2025 о 21:21 год. в с. Махнівка, дорога АДМ 21 ДСПП ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «TOYOTA YARIS», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухалася в крайній лівій смузі не маючи наміру здійснити поворот ліворуч, в той час коли права смуга для руху була вільна, чим порушила п. 11.5 Правил дорожнього руху. За дане правопорушення ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн (а.с. 9-10).

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).

Пунктом 2.3 цих Правил передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміни і не відволікатись від керування транспортним засобом.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до п. 11.2 ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засобі повинні рухатися як найближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Згідно з п. 1.2. ПДР, в Україні встановлено правосторонній рух транспортних засобів.

Відповідно до п. 11.5 ПДР, на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з статтею 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно п. 3 ст. 14 Закону України «Про Національну поліцію» - Національна поліція використовує технічні засоби, засоби фото-та відео-фіксації, засоби фіксації звуку підчас документування обставин скоєння злочинів та інших правопорушень, в тому числі й в громадських місцях, а також дій працівників Національної поліції, під час виконання ними покладених на них завдань.

З копій письмових пояснень поліцейських вбачається, що під час несення служби близько 21:05 год було виявлено транспортний засіб «TOYOTA YARIS», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в крайній лівій смузі при вільній правій, чим водій вказаного транспортного засобу порушив п. п. 11.5 ПДР. Після зупинки транспортного засобу було встановлено, що водієм є ОСОБА_1 (а.с. 47-49).

На підтвердження вчинення позивачем порушення представником відповідача надано суду відеоматеріали щодо обставин, які мали місце 03.04.2025 об 21:05 год, що відрізняється від часу зазначеного в оскаржуваній постанові.

Однак, з переглянутого судом відеозапису не можливо ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

До цього ж у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 липня 2020 у справі № 463/1352/16-а зазначено, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Суд критично оцінює вищевказані пояснення поліцейських, оскільки вони є зацікавленими особами в результатах розгляду справи про адміністративне правопорушення, так як брали участь у складанні адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 .

Як зазначає у своєму відзиві представник відповідача, відеозапис даної події не є збереженим, з огляду на те, що минули строки зберігання відеозаписів з портативного відео реєстратора (30 діб), визначені наказом МВС від 18.12.2018 № 1026.

Натомість суд зауважує, що 13.04.2025 позивачем надіслано до зареєстрованого електронного кабінету відповідача позовну заяву з додатками, предметом якої є оскарження постанови серії ЕНА №4419307 від 03.04.2025, проте останній не вжив заходів щодо збереження відеоматеріалів як можливих доказів вчинення позивачем інкримінованого правопорушення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано належних доказів в підтвердження правомірності своїх дій при винесенні оскаржуваної постанови та вчинення позивачем адміністративного правопорушення, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 7, 122, 245, 247, 280, 293 КУпАП, ст. ст. 77, 242, 244, 245, 246, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4419307 від 03.04.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Сьомого апеляційного адміністративного суду безпосередньо протягом десяти днів з дня його складення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. О. Кириленко