Справа № 640/12851/22
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Карпушової О.В., Ключковича В.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання дій протиправними, скасування наказів та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції у м.Києві, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в місті Києві та зобов`язати відповідача скасувати наказ від 21.06.2022 №472 в частині притягнення старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , помічника чергового чергової частини відділу поліції №2 (з обслуговування мікрорайону «Шулявка») Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві до дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в місті Києві скасувати наказ від 29.06.2022 № 1041 о/с стосовно звільнення зі служби в поліції згідно з пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77 старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , помічника чергового чергової частини відділу поліції № 2 (з обслуговування мікрорайону «Шулявка») Солом`янського управління поліції;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в місті Києві поновити на службі в поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , помічника чергового чергової частини відділу поліції №2 (з обслуговування мікрорайону «Шулявка») Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві з 29 червня 2022 року;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в місті Києві нарахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю між нарахованим та виплаченим грошовим забезпеченням з 01 березня 2022 року по 29 червня 2022 року;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в місті Києві нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 червня 2022 року по дату вступу рішення суду в законну силу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Законом України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13 грудня 2022 року №2825-IX ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 07.02.2025 прийнято справу до провадження. Іншою ухвалою від 07.02.2025 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Запропоновано позивачу протягом 3 (трьох) календарних днів з дати отримання даної ухвали, усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд»:

- уточненої позовної заяви, оформленої з дотриманням вимог статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- власного письмового підтвердження, передбаченого пунктом одинадцятим частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, станом на момент прийняття цієї справи до провадження Луганського окружного адміністративного суду;

- відомості щодо актуальних та дійсних засобів зв`язку з позивачем, а саме: адреса електронної пошти, номер телефону та місцезнаходження з відповідними доказами на підтвердження цих відомостей.

На виконання зазначеної ухвали суду позивач через підсистему «Електронний суд» подав додаткові пояснення у справі від 25.02.2025.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 26.02.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання дій протиправними, скасування наказів та зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду.

Позиція суду мотивована тим, що позивачем подано уточнену позовну заяву через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд». Однак, в порушення вимог частини другої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем не надано доказів надсилання її копії та копій доданих документів відповідачу з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.

У зв`язку з цим суд не прийняв до уваги додаткові пояснення, надані на виконання вимог ухвали суду від 07.02.2025, відтак дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду. Суд зазначив, що клопотання про продовження строку для усунення вказаних недоліків позовної заяви чи пояснень щодо неможливості виконання вимог положень статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України суду не надано.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду, керуючись п. 7 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позивачем не було усунуто недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про залишення уточненої позовної заяви без руху та надання строку для усунення недоліків.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції порушив принцип пропорційності у застосуванні процесуальних санкцій. Апелянт стверджує, що залишення позову без розгляду через формальну відсутність доказів надсилання уточненої позовної заяви відповідачу є надмірним і непропорційним заходом.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2025 та 29.04.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Від Головного управління Національної поліції у м. Києві 23.04.2025 до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник зазначає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою, а ухвала суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду є законною та обґрунтованою, тобто такою що прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права

Відповідно до пунктів 13 - 15 частини дев`ятої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Згідно з пунктом сьомим частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 07.02.2025 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Запропоновано позивачу протягом 3 (трьох) календарних днів з дати отримання даної ухвали, усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд»: уточненої позовної заяви, оформленої з дотриманням вимог статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України; власного письмового підтвердження, передбаченого пунктом одинадцятим частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, станом на момент прийняття цієї справи до провадження Луганського окружного адміністративного суду; відомості щодо актуальних та дійсних засобів зв`язку з позивачем, а саме: адреса електронної пошти, номер телефону та місцезнаходження з відповідними доказами на підтвердження цих відомостей.

На виконання зазначеної ухвали суду позивач через підсистему «Електронний суд» подав додаткові пояснення у справі від 25.02.2025. Однак, в порушення вимог частини другої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем не надано доказів надсилання її копії та копій доданих документів відповідачу з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не надано до суду доказів надсилання додаткових пояснень відповідачу.

Водночас відповідно до частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Із матеріалів справи вбачається, що резолютивна частина оскаржуваної ухвали не містить процесуального рішення щодо залишення без розгляду заяви (додаткових пояснень) позивача від 25.02.2025.

Крім того, суд першої інстанції, залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 не надав жодної правової оцінки факту усунення недоліків позовної заяви, обмежившись зазначенням того, що позивач не направив відповідачу згадані документи, незважаючи на те, що останній зареєстрований в системі «Електронний суд», та автоматично отримав такі.

На переконання колегії суддів, залишення судом без розгляду адміністративного позову у справі з формальних підстав, унеможливлює доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів, шляхом судового розгляду справи.

За змістом статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

При цьому принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед у активній ролі суду при розгляді справи. В адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставини справи, щоб суд ухвалив справедливе та об`єктивне рішення. Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.

У зв`язку із зазначеним вище колегія суддів зазначає про передчасність висновку суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що недоліки, про які вказано судом першої інстанції, не можуть бути достатньою правовою підставою для залишення позовної заяви без розгляду, та, як наслідок, позбавлення останньої доступу до правосуддя.

Частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

У справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, вимагає дотримання норм, які регламентують строки подання скарг. У той же час, такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби правового захисту (рішення у справі «Мельник проти України» № 23436/03).

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено обставини справи та матеріали справи у зв`язку із чим суд прийшов до помилкового висновку щодо залишення позовної заяви без розгляду.

Згідно статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

За змістом частини першої статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки судом першої інстанції порушено норми процесуального права, вказане призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 320, 321, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року у справі №640/12851/22 - скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя - доповідач: О.М.Кузьмишина

Судді: О.В.Карпушова

В.Ю.Ключкович