Справа № 399/848/24
Суддя: Шульженко В. В.
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 399/848/24
провадження № 2-а/399/7/2025
Рішення

Іменем України

02 червня 2025 року смт Онуфріївка

Суддя Онуфріївського районного суду Кіровоградської області Шульженко В.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №173/24 від 25.11.2024 винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

Обґрунтовані позовні вимоги тим, що в оскаржуваній постанові зазначено, що позивач викликався повісткою №342725 направленою засобами поштового зв`язку, лист повернувся з відміткою працівника Укрпошти «відсутній за вказаною адресою», у визначений строк 15.10.2024 не з`явився, без зазначенні поважних причин та не надав підтверджуючих документів про причини неявки. У результаті чого позивач порушив вимоги ч.10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210 КУпАП.

Позивач не погоджується із постановою винесеною щодо нього, вважає себе не винним, а постанову протиправною, яка винесена безпідставно та такою, що підлягає скасуванню. Цитуючи п.47 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою КМУ №1487 від 30.12.2022, зі змінами від 16.05.2024 №563, стверджував, що оповіщення про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 засобами поштового зв`язку не отримував, повістку під особистий підпис йому не вручали, перебував на робочому місці, адресу реєстрації проживання не змінював. В листопаді через Резерв + йому стало відомо, що в нього порушення правил військового обліку. 19.11.2024 він з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , щоб з`ясувати причину правопорушення, і дізнався про виклик 15.10.2024. Зазначав, що в постанові немає жодного посилання на належні докази, які дійсно підтверджують його вину, відповідно відповідач не мав права притягати його до адміністративної відповідальності без доказів та без з`ясування всіх обставин справи, а звинувачення не могли ґрунтуватися на припущеннях.

Ухвалою суду від 09.12.2024 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання, витребувано документи.

27.12.2024 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Зазначив, що 05.10.2024 за задекларованим місцем проживання, яке зазначене в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів АІТС «Оберіг», ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_1 , рекомендованим листом Укрпошти з описом вкладення направлена повістка №342725, яка була згенерована в автоматичному режимі, про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 11:00 год. 15.10.2024.

19.10.2024 зазначений лист з повісткою повернуто з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Посилалися на пункти 24, 28, 30, 30-1. 30-3, 34, 41, 41-2 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою КМУ №560 від 16.05.2024 та абз.4 п.82 постанови КМУ №1147 від 08.10.2024 «Про внесення змін до Правил надання послуг поштового зв`язку».

Зазначили, що 15.10.2024 ОСОБА_1 не прибув до ІІ відділу та у визначений законом термін не надав підтверджуючих документів про поважні причини своєї неявки.

28.10.2024до Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області направлено звернення у відповідності до ст. 259 КУпАП про доставку ОСОБА_1 до ТЦК.

22.11.2024 ОСОБА_1 самостійно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Надалі щодо нього складено протокол про адміністративне правопорушення №173/2024 від 21.11.2024 за ч.3 ст. 210 КУпАП. Розгляд справи призначено на 10:00 год. 25.11.2024 про що повідомлено ОСОБА_1 , та 25.11.2024 винесено щодо останнього оскаржувану постанову.

Звертали увагу суду на те, що матеріали справи №173 містять перелік достатніх належних доказів винуватості ОСОБА_1 , зокрема, копію повістки №342725, копію листа Укрпошти з відміткою про повернення через відсутність адресата за вказаною адресою. Копію опису вкладення зазначеного листа, копію рапорту про неявку ОСОБА_1 . Та, вважали, що твердження позивача про відсутність належних доказів спростовується зазначеними матеріалами адміністративної справи та у свою чергу не підтверджені жодними об`єктивними та належними доказами зі сторони позивача.

В судовому засіданні 19.12.2024 позивач підтримав заявлені вимоги з підстав, що зазначені у позові, просив їх задовольнити повністю. Додав, що 15.10.2024 перебував на роботі, жодних листів не отримував. Укрпошта неодноразово здійснювала неналежне оповіщення. Умислу на вчинення правопорушення у нього не було. Правила військового обліку не порушував. Зарплата складає 8000 грн. 19.11.2024 самостійно з`явився до військомату, а 21.11.2024 подав документи ВЛК. Наголошував на тому, що доказів того, що листоноша залишала йому десь повідомлення про надходження рекомендованого поштового відправленя, немає.

В судове засідання призначене на 11.02.2025 сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи у їх відсутність. Позивач підтримував позовні вимоги та просив їх задовольнити, представник відповідача зазначила, що позицію щодо позову у даній справі викладено у відзиві.

Відповідно до ч.9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

11.02.2025 суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши доводи позивача в судовому засіданні 19.12.2024, врахувавши заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Як вбачається з ч. 2 ст. 70 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин, не може свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Із копії постанови №173/24 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП від 25.11.2024 (а.с.6, 38-39) судом встановлено, що відносно позивача відповідачем винесено вказану постанову, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП з накладенням штрафу в сумі 17000 грн, з тих підстав, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 у ході проведення оповіщення за призовом під час загальної мобілізації в особливий період викликався повісткою № НОМЕР_1 , оповіщення здійснювалося засобами поштового зв`язку, лист повернувся з відміткою працівника Укрпошти «відсутній за вказаною адресою», у визначений строк 15.10.2024 не з`явився, без зазначення поважних причин та не надав підтверджуючих документів про причини неявки. У результаті чого він порушив вимоги ч.10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210 КУпАП.

28.10.2024 військовозобов`язаний ОСОБА_1 був поданий у зверненні на поліцію №3518 від 28.10.2024 з приводу його неявки за повісткою для його доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_4 та складення протоколу про адміністративне правопорушення. 21.11.2024 військовозобов`язаний самостійно з`явився до другого відділу, був складений протокол про адміністративне правопорушення №173/2024 від 21.11.2024. Зазначено, що з 24.02.2022 в Україні введено та згодом продовжено воєнний стан і проводяться заходи загальної мобілізації, особливий період. Визначений у ст. 1 ЗУ «Про оборону України» оголошений в країні ще 17.03.2014 Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» №303/2014 донині не скасовано. Наведені положення ч.10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.1 ст. 22 та ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які порушив військовозобов`язаний.

21.11.2024 відносно ОСОБА_1 старшим інструктором ІНФОРМАЦІЯ_5 складено протокол №173/2024 про адміністративне правопорушення (а.с.28-29) про те, що 05.10.2024 здійснювалося оповіщення військовозобов`язаного на 15.10.2024, Укрпоштою, по завершенню повернувся лист з повісткою зазначивши, що адресат відсутній за вказаною адресою, в зазначений час не з`явився без поважних причин під час дії воєнного стану. Чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210 КУпАП. Цього ж дня ОСОБА_1 під підпис повідомлено, що розгляд справи відбудеться о 10:00 год. 25.11.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_1 надав пояснення, що електронну повістку не отримував. Знаходився на місці праці. Адресу проживання не змінював, листоношу не бачив. Що хтось приходив, від сусідів не повідомлялось.

Судом встановлено, що зареєстрована та фактична адреса місця проживання позивача АДРЕСА_1 .

28.10.2024 ОСОБА_1 поданий у звернені щодо доставлення громадян, які вчинили адміністративні правопорушення за ст.ст. 210, 210-1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для складення протоколів про адміністративні правопорушення (а.с.33).

Із копії рапорту (а.с.34) судом встановлено, що 05.10.2024 здійснювалося оповіщення військовозобов`язаних про їх виклик на 15.10.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Під час оповіщення військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 отримав повістку про його виклик до вказаного відділу на 11:00 год. 15.10.2024 для уточнення облікових даних. Але, в порушення наведених у рапорті НПА, військовозобов`язаний ОСОБА_1 у встановлені строки не з`явився до зазначеного відділу, про поважні причини неявки не повідомив.

Із копії повістки №342725 (а.с.35) адресованої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою АДРЕСА_1 , для з`явлення на 15.10.2024 на 11:00 год. за адресою АДРЕСА_2 , для уточнення даних при ІНФОРМАЦІЯ_3 судом встановлено, що остання датована 05.10.2024.

Із опису вкладення (а.с.36), штрих-коду відправлення через Укрпошта 897 (а.с.37) судом встановлено, що останні документи сформовані 05.10.2025.

Із перевірки статусу відстеження вищезазначеного поштового відправлення (а.с.41, 52) судом встановлено, що відправлення прийнято 08.10.2024 (м. Київ) та 11.10.2024 прибуло до відділення смт Онуфріївка, 19.10.2024 статус невдала спроба вручення та цього ж дня відправлення повернуто відправнику з відміткою «відсутність адресата за вказаною адресою», що підтверджується і довідкою ф.20 про причини повернення.

Із копій документів (а.с.53-55) судом встановлено, що позивач 18.10.2024 звертався до ЛОР лікаря. 19.11.2024 до ряду лікарів. У період з 05.11.2024-13.11.2024 та з 18.06.2024-28.06.2024 перебував на стаціонарному лікуванні в алергологічному відділенні.

Відповідно до п.10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до ч.1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

За положеннями ч.3 ст. 22 зазначеного Закону у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Особливий період діє в Україні з 17 березня 2014 року, коли була оголошена перша хвиля часткової мобілізації у зв`язку з російською агресією.

За диспозицією ч.3 ст. 210 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

За положеннями п. 82 постанови КМУ від 05.03.2009 №270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку», зі змінами, рекомендовані листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК.

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

За положеннями ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, а також про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-9 цього Кодексу.

Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п.3 ч.3 ст.2 КАС України), суд констатує, що відповідачем факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним належним доказом.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд не буру до уваги рапорт (а.с.34), оскільки останній адресований начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 підлеглою особою, містить інформативний, підсумовуючий характер з метою отримання резолюції щодо подальших дій, відповідно не є належним доказом винуватості позивача у інкримінованому правопорушенні.

Судом встановлено, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності через те, що останній у ході проведення оповіщення за призовом під час загальної мобілізації в особливий період викликався повісткою №342725, у визначений строк 15.10.2024 не з`явився, без зазначення поважних причин та не надав підтверджуючих документів про причини неявки, оповіщення здійснювалося засобами поштового зв`язку, лист повернувся з відміткою працівника Укрпошти «відсутній за вказаною адресою».

Позивач надавав письмові пояснення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення №173/2024 де зазначав, що електронну повістку не отримував, знаходився на місці праці, адресу проживання не змінював, листоношу не бачив. Що хтось приходив, від сусідів не повідомлялось.

Із відстеження Укрпошти 897 судом встановлено, що останні документи сформовані 05.10.2025, відправлення прийнято 08.10.2024 (м. Київ) та 11.10.2024 прибуло до відділення смт Онуфріївка, 19.10.2024 статус невдала спроба вручення та цього ж дня відправлення повернуто відправнику з відміткою «відсутність адресата за вказаною адресою», що підтверджується і довідкою ф.20 про причини повернення. Повернуто відправлення відповідачу 24.10.2024.

У зазначеному відстеженні відсутня інформація щодо доставлення листа до адресата у проміжок часу з 11.10.2024 до 18.10.2024 та виконання листоношею вимог вищезазначених Правил надання послуг поштового зв`язку.

А спроба доставлення такого листа позивачу 19.10.2024 та не вручення через «невдалу спробу вручення» є поза межами строку виклику позивача.

Вказане не взято відповідачем до уваги ні під час складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, ні під час винесення щодо позивача оскаржуваної постанови.

З огляду на наведене суд доходить висновку про те, що позивач не був належним чином повідомлений про виклик його до відповідача на 15.10.2024.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 характеризується наявністю вини у формі прямого чине прямого умислу та настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на ухилення виконання військового обов`язку.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Усвідомлення означає не лише розуміння фактичних обставин вчиненого діяння, які стосуються предмета, об`єктивної сторони складу конкретного правопорушення, а й розуміння його суспільної небезпеки. Тобто, позивач мав знати, що його викликають у ТЦК, однак свідомо не з`явився, при цьому обов`язок довести вказану обставину лежить на відповідачу.

Тому суд вважає, що відповідачем не доведено, що позивачу було відомо про необхідність з`явитися на виклик до ТЦК та СП 15.10.2024 для уточнення облікових даних, і він незважаючи на це до ТЦК не з`явився.

А тому, умисел відповідача на вчинення адміністративного правопорушення не доведений «поза розумним сумнівом».

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем не встановлено наявності у діях позивача суб`єктивної та об`єктивної сторони правопорушення. Відповідачем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних Укрпошти, які фактично свідчили про відсутність в діях позивача суб`єктивної та об`єктивної сторони.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи та за недоведеністю наявності в діях позивача адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП є недоведеним.

Відповідно до п.3 ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 1ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи видно, що при поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в розмірі 605,60 грн, а тому зазначена сума судових витрат підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.242-246, 286 КАС України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову №173/24 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП від 25.11.2024 винесену відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн., справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_3 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 605,60 (шістсот п`ять грн. 60 коп.).

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Онуфріївського районного суду

Кіровоградської області В.В. Шульженко