Справа № 120/7209/24
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/7209/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Яремчук К.О.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

02 червня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Боровицького О. А. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 60 від 16 квітня 2024 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08 квітня 2024 про призначення пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу періоди його роботи з 01 липня 2000 року по 20 липня 2001 року, з 23 липня 2001 року по 16 серпня 2001 року та з 09 грудня 2002 року по 31 грудня 2003 року включно.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 08 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 60 від 16 квітня 2024 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком з огляду на відсутність необхідного страхового стажу.

При цьому вказаним рішенням до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 01 липня 2000 року по 20 липня 2001 року, з 23 липня 2001 року по 16 серпня 2001 року та з 09 грудня 2002 року по 31 грудня 2003 року, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу форми ОК-5 відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058-IV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина 1 статті 24 Закону № 1058-IV).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону № 1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина 4 статті 24 Закону № 1058-IV).

Отже, страховий стаж, набутий до впровадження системи персоніфікованого обліку, обчислюється на підставі документів згідно із законодавством, що діяло до набрання чинності Законом № 1058-IV.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В ході судового розгляду встановлено, що за результатами розгляду поданої позивачем заяви про призначення пенсії за віком Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області 16 квітня 2024 року прийнято рішення № 60, яким відмовлено в призначенні такої пенсії з огляду на відсутність у ОСОБА_1 страхового стажу.

Таким рішенням пенсійного органу до страхового стажу позивача не зараховано періоди його роботи з 01 липня 2000 року по 20 липня 2001 року, з 23 липня 2001 року по 16 серпня 2001 року та з 09 грудня 2002 року по 31 грудня 2003 року, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-5.

Водночас записами у трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_1 (записи № 1, 4, 5, 6, 7, 8) підтверджується те, що позивач з 01 липня 2000 року по 20 липня 2001 року працював у товаристві з обмеженою відповідальністю «Чернятинське», с. Чернятинці; з 23 липня 2001 року по 16 серпня 2001 року у сільськогосподарському товаристві з обмеженою відповідальністю «Снивода»; з 09 грудня 2002 року по 31 грудня 2003 року у товаристві з обмеженою відповідальністю «Чернятинецьке», с. Чернятинці.

Відтак належними та допустимими доказами підтверджується факт роботи позивача в періоди, що визначені у оскаржуваному рішенні (з 01 липня 2000 року по 20 липня 2001 року, з 23 липня 2001 року по 16 серпня 2001 року та з 09 грудня 2002 року по 31 грудня 2003 року), а тому підстави для незарахування до страхового стажу таких періодів роботи з огляду на відсутність даних про сплату страхувальником страхових внесків за позивача, на переконання суду, є безпідставними.

Більше того, суд звертає увагу й на те, що несплата роботодавцем страхових внесків за працівника не може створювати негативні наслідки для останнього.

З огляду на встановлені в ході судового розгляду обставини суд дійшов висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 16 квітня 2024 року № 60 в цій частині, а тому таке підлягає скасуванню.

Відтак задоволенню підлягає й похідна від основної вимоги, що стосується зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08 квітня 2024 року, зарахувавши до страхового стажу періоди його роботи з 01 липня 2000 року по 20 липня 2001 року, з 23 липня 2001 року по 16 серпня 2001 року та з 09 грудня 2002 року по 31 грудня 2003 року.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Курко О. П.

Судді Боровицький О. А. Ватаманюк Р.В.