Справа № 360/1277/24
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року справа №360/1277/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Геращенка І.В., Блохіна А.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 р. у справі № 360/1277/24 (головуючий І інстанції К.Є. Петросян) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач, ГУПФУ), в якому просив:

-визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо здійснення обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для визначення розміру страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (щомісячної страхової виплати) з застосуванням розрахункового періоду, за який обчислюється середня заробітна плата ОСОБА_1 з лютого 2022 року по січень 2023 року протиправними;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити позивачу з 22.04.2024 перерахунок страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (щомісячної страхової виплати), обчисливши середню заробітну плату (доходу, грошового забезпечення) для визначення розміру страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (щомісячної страхової виплати) за розрахунковий період з лютого 2021 року по січень 2022 року з виплатою заборгованості з врахуванням фактично сплачених сум.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року задоволено позовні вимоги, а саме суд:

Визнав дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо здійснення обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для визначення розміру страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (щомісячної страхової виплати) із застосуванням розрахункового періоду, за який обчислюється середня заробітна плата ОСОБА_1 з лютого 2022 року по січень 2023 року, протиправними.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити позивачу з 22.04.2024 перерахунок страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (щомісячної страхової виплати), обчисливши середню заробітну плату (дохід, грошове забезпечення) для визначення розміру страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (щомісячної страхової виплати) за розрахунковий період з лютого 2021 року по січень 2022 року, з виплатою заборгованості із врахуванням фактично сплачених сум.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 коп.).

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням суду першої інстанції, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, та прийняти нове яким відмовити у задоволені позову.

В обґрунтування зазначив, що позивач з 13.03.2023 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України як отримувач страхової виплати, за висновком МСЕК від 13.03.2023, серія 12ААА № 125038 про встановлення стійкої втрати професійної працездатності 60% та ІІІ групи інвалідності безстроково. У зв`язку з зареєстрованим страховим випадком професійного захворювання, складений акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) за формою П-4 від 17 лютого 2023 року на відокремленому підрозділі «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» акціонерного товариства «Лисичанськвугілля».

Згідно п.11 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1266, розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата, є 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався випадок, починаючи з місяця, що передує місяцю настання страхового випадку.

Якщо застрахована особа перебувала у трудових відносинах менше ніж 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, середня заробітна плата обчислюється за фактично відпрацьовані календарні місяці (з першого до першого числа).

У разі коли застрахована особа перебувала у трудових відносинах менше ніж календарний місяць за місцем роботи, де стався страховий випадок, середня заробітна плата обчислюється за фактично відпрацьований час (календарні дні) перед настанням страхового випадку.

Оскільки страховий випадок з позивачем стався в лютому 2023 року (акт за формою П-4 від 17.02.2023), розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата позивача, є період з лютого 2022 року по січень 2023 року.

Дані в реєстрі страхувальників Державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування про нараховану заробітну плату дохід позивача за вищезазначений період з лютого 2022 року по січень 2023 року відсутні, довідка про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням позивачем не надавалась.

Скаржник також зазначає, що 21 березня 2024 року набрала чинності Постанова Правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку призначення, перерахування та здійснення страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 26.01.2024 року № 4-1.

Згідно до Розділу XV п.1 абз.4 Порядку № 4-1 зазначено, перерахування розміру щомісячної страхової виплати з 01 березня проводиться автоматично (без звернення одержувача) шляхом множення розміру щомісячної страхової виплати, яку отримує потерпілий (особа, яка має право на виплати) станом на 01 число місяця, в якому проводиться перерахунок, на коефіцієнт, затверджений Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» щомісячна страхова виплата позивачу перерахована на коефіцієнт збільшення 1,0796, її розмір з 01.03.2024 року становить 4339,99 грн (4020,00 грн х 1,0796).

Таким чином, відповідно до ст. ст. 36, 37 Закону №1105 позивачу призначена щомісячна страхова виплата з 13.03.2023 року безстроково.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

27.02.2023 начальником Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці у зв`язку із зареєстрованим страховим випадком професійного захворювання, складено акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) за формою П-4 від 17.02.2023 на відокремленому підрозділі Шахта ім. Д.Ф. Мельникова акціонерного товариства Лисичанськвугілля.

Пунктом 9 зазначеного акта визначено дату встановлення остаточного діагнозу - 09.02.2022.

Згідно виписки з акта огляду МСЕК до довідки серії 12ААА №125038 від 13.03.2023 підтверджено, що в результаті хронічного професійного захворювання позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності та визначено 60% ступеню втрати професійної працездатності.

27.03.2023 позивач звернувся з заявою до Шевченківського об`єднаного управління ПФУ м.Запоріжжя про призначення страхової виплати у зв`язку з нещасним випадком на виробництві (професійним захворюванням).

Постановою Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 28.04.2023 ОСОБА_1 призначено щомісячну страхову виплату в розмірі 4020,00 грн з 13.03.2023 безстроково.

Оскільки страховий випадок з позивачем стався в лютому 2023 року відповідно до акта за формою П-4 від 17.02.2023, відповідачем визначено розрахунковий період, за який обчислюється середня заробітна плата позивача з лютого 2022 року по січень 2023 року.

Розрахунок щомісячної страхової виплати позивачу проведено із застосуванням мінімальної заробітної плати, відповідно до частини одинадцятої статті 36 Закону № 1105, а саме: 6700,00 грн х 60% + 4020,00 грн, де: 6700,00 грн - розмір мінімальної заробітної плати, 60% - відсоток втрати працездатності згідно з випискою з акта огляду медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА № 125038 від 13.03.2023.

Представник позивача звернувся до відповідача із запитом про надання інформації.

Листом від 19.07.2024 відповідач повідомив представника позивача, що страховий випадок з позивачем стався в лютому 2023 року (акт за формою П-4 від 17 лютого 2023 року), а тому розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата ОСОБА_1 , є період з лютого 2022 року по січень 2023 року.

Водночас, представник позивача вважає, що страховий випадок із ОСОБА_1 у відповідності до пункту 9 акта П-4 від 17.02.2023 стався 09.02.2022, а тому обчислення середньої заробітної плати для визначення розміру страхової виплати повинно бути здійснено за розрахунковий період з лютого 2021 року по січень 2022 року.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до статті 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Ні воєнний, ні надзвичайний стан в Україні в цілому, як і на окремих територіях Донецької та Луганської областей, не запроваджено.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року N 1105-XIV (далі - Закон N 1105-XIV).

Відповідно до частини 7 статті 36 Закону № 1105-XIV, у редакції на час призначення виплат, страхові виплати складаються із: 1) щомісячної страхової виплати втраченої заробітної плати (або відповідної її частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата); 2) страхової виплати у встановлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого); 3) страхової виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності; 4) страхових витрат на професійну реабілітацію та соціальну допомогу; 5) допомоги по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

За частиною 2 статті 14 Закону, страховий стаж обчислюється за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, у тому числі за даними про трудову діяльність працівників, внесеними відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а за періоди до 1 липня 2000 року - у порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Частиною 1, 9 - 11 статті 36 Закону № 1105-XIV, у редакції на час призначення виплат, визначено, що сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячної заробітної плати, яку потерпілий мав до ушкодження здоров`я.

Максимальний розмір щомісячної страхової виплати не може перевищувати чотири мінімальні заробітні плати.

Максимальний розмір щомісячної страхової виплати після проведеного перерахування відповідно до частини другої статті 31 цього Закону не може перевищувати чотири мінімальні заробітні плати.

Мінімальний розмір призначеної щомісячної страхової виплати потерпілому у перерахунку на 100 відсотків втрати професійної працездатності не може бути меншим за мінімальну заробітну плату.

Під час обчислення середньомісячної заробітної плати враховуються всі види виплат, на які нараховувалися страхові внески.

У разі повторного ушкодження здоров`я середньомісячна заробітна плата за бажанням потерпілого обчислюється за відповідні періоди, що передували першому або повторному ушкодженню здоров`я. Сума страхової виплати в такому разі визначається згідно із ступенем (у відсотках) втрати професійної працездатності, що встановлюється вiдпoвiднo до законодавства за сукупністю випадків ушкодження здоров`я.

Якщо повторне ушкодження здоров`я працівника настало з вини іншого роботодавця, страхова виплата здійснюється на загальних підставах.

Якщо на час звернення за страховою виплатою неможливо отримати інформацію про заробітну плату потерпілого до ушкодження здоров`я, сума страхової виплати визначається за чинною на час звернення тарифною ставкою (окладом) за професією (посадою) на підприємстві (в галузі), на якому працював потерпілий, або за відповідною тарифною ставкою (окладом) подібної професії (посади), але не менше розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день звернення.

Стаття 31 Закону у редакції на час призначення виплат, визначає обставини перерахування розміру страхових виплат.

Так, перерахування сум щомісячних страхових виплат проводиться у разі: 1) зміни ступеня втрати професійної працездатності; 2) зміни складу сім`ї померлого.

Щомісячні страхові виплати підлягають перерахуванню щороку, з 1 березня, на коефіцієнт, що враховує показники зростання споживчих цін та середньої заробітної плати (доходу) в Україні.

Коефіцієнт перерахунку щомісячних страхових виплат відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначеного відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передують року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

За наявності фінансових можливостей бюджету уповноваженого органу управління розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для здійснення перерахування, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення.

Розмір такого збільшення визначається у межах бюджету уповноваженого органу управління за рішенням Кабінету Міністрів України.

Визначена раніше сума щомісячної страхової виплати не підлягає зменшенню.

Відповідно до пункту 1.3 розділу І Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 № 11 (далі Порядок № 11) управління (відділення) Фонду розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або осіб, які мають право на страхові виплати, за наявності усіх необхідних документів, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон) та цим Порядком і приймають відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження останнього документа.

Рішення про страхові виплати приймається начальником управління Фонду або за його письмовим дорученням начальником підпорядкованого відділення Фонду та оформляється постановою (у тому числі в разі призначення страхової виплати за рішенням суду), у якій зазначаються дані про потерпілого та осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах. (абзац 1 пункту 1.4 розділу І Порядку № 11).

Згідно із пунктом 1.6 розділу І Порядку № 11, середньомісячний заробіток для обчислення розміру страхових виплат потерпілому та особам, які мають на це право, визначається згідно з пунктами 9, 10, 11, 12, 13, 14 статті 42 Закону та Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1266 (із змінами, далі - постанова Кабінету Міністрів України № 1266).

Розділом ІІІ Порядку № 11 врегульовано призначення потерпілому одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати. Одноразова допомога та щомісячна страхова виплата потерпілому призначається при встановленні МСЕК стійкої втрати професійної працездатності.

Підпунктом 3.4.1 пункту 3.4 розділу ІІІ Порядку № 11 визначено, що щомісячна страхова виплата встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячної заробітної плати потерпілого перед настанням страхового випадку.

При цьому максимальний розмір щомісячної страхової виплати не повинен перевищувати 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на дату настання права на страхову виплату.

Мінімальний розмір призначеної щомісячної страхової виплати потерпілому у перерахунку на 100 відсотків втрати професійної працездатності не може бути меншим за прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб, на дату настання права на страхову виплату.

За пунктом 3.5 розділу ІІІ Порядку № 11, перерахування розміру щомісячної страхової виплати у разі зміни ступеня втрати професійної працездатності.

Згідно із підпунктом 3.5.1 пункту 3.5 розділу ІІІ Порядку № 11 перерахування розміру щомісячної страхової виплати у разі зміни ступеня втрати професійної працездатності проводиться із визначеного розміру щомісячної страхової виплати шляхом її ділення на відсоток втрати професійної працездатності до перерахунку та множенням на новий розмір відсотка втрати професійної працездатності.

Максимальний розмір щомісячної страхової виплати після проведеного перерахування не повинен перевищувати 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на дату настання права на проведення перерахунку.

Перерахований розмір щомісячної страхової виплати встановлюється з дня зміни відсотка втрати професійної працездатності.

Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 р. № 1266 (далі Порядок № 1266).

Згідно пункту 3 якого, у редакції на час призначення виплат, середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нарахований єдиний внесок та / або страхові внески на відповідні види загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - страхові внески), на кількість календарних днів зайнятості (відповідно до видів страхування - період перебування у трудових відносинах, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами, проходження служби, провадження підприємницької або іншої діяльності, пов`язаної з отриманням доходу безпосередньо від такої діяльності) у розрахунковому періоді без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком, відпустка без збереження заробітної плати, призупинення дії трудового договору у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі - поважні причини). В такому ж порядку обчислюється середньоденна сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка є працівником або гіг-спеціалістом резидента Дія Сіті, з якої фактично сплачено страхові внески.

Пунктом 11 Порядку, у редакції на час призначення виплат, встановлено, що розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата, є 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, починаючи з місяця, що передує місяцю настання страхового випадку.

Якщо застрахована особа перебувала у трудових відносинах менше ніж 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, середня заробітна плата обчислюється за фактично відпрацьовані календарні місяці (з першого до першого числа).

У разі коли застрахована особа перебувала у трудових відносинах менше ніж календарний місяць за місцем роботи, де стався страховий випадок, середня заробітна плата обчислюється за фактично відпрацьований час (календарні дні) перед настанням страхового випадку.

За приписами п. 12 Порядку №1266, у редакції на час призначення виплат, якщо у розрахунковому періоді перед настанням страхового випадку застрахована особа з поважних причин не мала заробітку або страховий випадок настав у перший день роботи, середня заробітна плата визначається виходячи з тарифної ставки (посадового окладу) або її частини, встановленої на день настання права на страхову виплату. У разі коли тарифна ставка (посадовий оклад) не встановлена та відповідні дані відсутні, розрахунок проводиться виходячи з розміру мінімальної заробітної плати (або її частини), встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

Пунктом 13 Порядку № 1266, у редакції на час призначення виплат, передбачено, що середня заробітна плата обчислюється за тією професією (посадою, розрядом, роботою) на підприємстві (в цеху, на дільниці, ділянці), за якою застрахована особа працювала до моменту ушкодження здоров`я і за якою медико-соціальною експертною комісією їй встановлено стійку втрату професійної працездатності.

Відповідно до пункту 15 Порядку № 1266, у редакції на час призначення виплат, у разі відсутності на момент призначення страхових виплат відомостей про середньомісячну заробітну плату найманих працівників, зайнятих в економіці України, за попередній рік береться фактична середньомісячна заробітна плата таких працівників за місяці попереднього року з подальшим перерахунком її після надходження даних про середньомісячну заробітну плату зазначених працівників за календарний рік, що передує року, з якого призначається страхова виплата.

Згідно з п. 16 Порядку № 1266, у редакції на час призначення виплат, якщо у місяці, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати, застрахована особа працювала неповний календарний місяць з поважних причин, середня заробітна плата працівників, зайнятих в економіці України, застосовується пропорційно фактичній кількості відпрацьованих календарних днів у такому місяці.

Відповідно до п. 31, 33 Порядку № 1266 у редакції на час призначення виплат, середня заробітна плата (дохід) для призначення допомоги по безробіттю, для страхових виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (крім допомоги по тимчасовій непрацездатності), та для призначення страхових виплат для добровільно застрахованих осіб обчислюється робочими органами фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування з використанням даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У разі коли відомості про застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування не містять усіх необхідних даних для обчислення середньої заробітної плати (винагороди за цивільно-правовими договорами), такі дані за відповідні періоди надаються роботодавцем протягом п`яти робочих днів за зверненням органів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або застрахованої особи за формою згідно з додатком.

Аналіз вказаних норм свідчить, що розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата для розрахунку виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, є 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, починаючи з місяця, що передує місяцю настання страхового випадку, при цьому, середня заробітна плата обчислюється за тією професією (посадою, розрядом, роботою) на підприємстві (в цеху, на дільниці, ділянці), за якою застрахована особа працювала до моменту ушкодження здоров`я і за якою медико-соціальною експертною комісією їй встановлено стійку втрату професійної працездатності. Якщо у місяці, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати, застрахована особа працювала неповний календарний місяць з поважних причин, середня заробітна плата працівників, зайнятих в економіці України, застосовується пропорційно фактичній кількості відпрацьованих календарних днів у такому місяці.

Колегія суддів зазначає, що з системного аналізу законодавства та порядку вбачається, що потерпілий від нещасного випадку на виробництві, в разі встановлення стійкої втрати працездатності яку підтверджено довідкою МСЕК, має право звернутися до відповідного органу за призначенням страхових виплат.

При цьому, потерпілий при первинному зверненні, серед іншого, у разі відсутності інформації в Державному реєстрі застрахованих осіб має надати робочому органу виконавчої дирекції Фонду довідку про заробітну плату (дохід) отримуваний перед нещасним випадком або перед звільненням з роботи з метою обчислення середньої заробітної плати, виходячи з якої та ступеня втрати професійної працездатності встановлюється сума щомісячної страхової виплати. Зазначені документи формуються в справу про страхові виплати та зберігаються в управлінні (відділенні) Фонду.

Крім того, особливістю продовження (відновлення) страхових виплат для внутрішньо переміщених осіб є можливість використання робочим органом виконавчої дирекції Фонду відомостей з інформаційно-аналітичної системи Фонду про розмір щомісячних страхових виплат для продовження страхових виплат.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачу було призначено страхові виплати на період стійкої втрати професійної працездатності виходячи з ступеня втрати професійної працездатності.

При цьому, позивачу призначено щомісячну страхову виплату обчислену виходячи з середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) з застосуванням розрахункового періоду з лютого 2022 року по січень 2023 року.

Відповідач пов`язує визначення дати настання страхового випадку з датою складання акта за формою П-4 від 17.02.2023, а позивач - з датою встановлення остаточного діагнозу, визначеного в цьому акті 09.02.2022.

Матеріали справи свідчать, що позивач незгоден з діями Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Луганській області щодо розрахунку сум страхових виплат при їх призначенні.

За правилом, закріпленим у Законі № 1105-XIV, Порядку № 11, Порядку № 27 та Порядку № 1266, щомісячна страхова виплата встановлюється відповідно до ступеня втрати працездатності та середньомісячної заробітної плати, яку потерпілий мав до ушкодження здоров`я та яка обчислюється з використанням даних з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Тільки у разі відсутності в Реєстрі застрахованих осіб таких відомостей та неможливості їх отримання від роботодавця щомісячна страхова виплата потерпілому призначається відповідно до вимог Закону № 1105-XIV , виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Матеріалами справи встановлено, що 27.02.2023 начальником Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці у зв`язку із зареєстрованим страховим випадком професійного захворювання, складено акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) за формою П-4 від 17.02.2023 на відокремленому підрозділі Шахта ім. Д.Ф. Мельникова акціонерного товариства Лисичанськвугілля.

Згідно зазначеного акта комісія провела розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) у позивача: 1. Хронічний бронхіт ІІ ст., фаза затихаючого загострення. Прикореневий пневмофіброз, ЛН І-ІІ ст. (перша-друга); 2. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легким (ІІ) ступенем зниження слуху за класифікацією Остапкович В.Є. та Пономарьової Н.І.; 3. Хронічна радикулопатія L5, S1ліворуч в стадії неповної ремісії з помірними статитко-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та больовим синдромами захворювання професійні, встановлені вперше.

Крім того, з акта за формою П-4 від 17.02.2023 вбачається, що повідомлення про наявність хронічного професійного захворювання до територіального органу Держпраці надійшло 21.07.2022 (пункт 8 акта), дата встановлення остаточного діагнозу 09.02.2022 (пункт 9 акта), діагноз встановлено клінікою професійних захворювань Державної установи Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України (пункт 10), захворювання виявлено при зверненні до КНП Лисичанської міської ради Луганської області Лисичанська багатопрофільна лікарня (пункт 11).

Медичним висновком від 10.02.2022 № 399 лікарсько-експертної комісії Державної установи Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України підтверджено встановлення професійного захворювання, який видано на підставі протоколу засідання Лікарсько-експертної комісії від 09.02.2022 № 6/142; повідомлення про наявність вперше виявленого хронічного професійного захворювання (отруєння) № 104 від 09.02.2022.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що страховий випадок пов`язаний із професійним захворюванням ОСОБА_1 , яке вперше виявлено 09.02.2022 та документально підтверджено 10.02.2022 медичним висновком, отже, обчислення середньої заробітної плати для визначення розміру страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (щомісячної страхової виплати) повинно бути здійснено за період з лютого 2021 року по січень 2022 у відповідності до вимог пункту 11 Порядку № 1266.

Щодо посилання скаржника на відсутність законодавчо передбачених підстав для перерахунку страхових виплат, колегія суддів зазначає наступне.

Спірним питанням у справі є саме дії відповідача щодо розрахунку страхових виплат при їх призначенні та подальшої виплати.

Колегія суддів зауважує, що у даному випадку у позивача не виникли нові обставини (документи) які впливають на обрахунок та розмір страхових виплат, які не були відомі або наявні при призначенні. Так, у даному випадку, відсутні законодавчі передбачені підстави для перерахунку страхових виплат. Положення законодавства не встановлено такої підстави для звернення особи за перерахунком страхових виплат, як помилковий розрахунок уповноваженого органу під час призначення таких виплат.

Відтак позовні вимоги є обґрунтованими та відповідно, підлягають задоволенню.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 р. у справі № 360/1277/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 03 червня 2025 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді І.В. Геращенко

А.А. Блохін