Справа № 120/4219/25
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 р. Справа № 120/4219/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши у місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

31.03.2025 поштою до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Позовні вимоги обґрунтовуються протиправністю дій відповідача щодо нарахування позивачці з 30.10.2023 пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки.

Ухвалою суду від 04.04.2025 вказану позовну заяву залишено без руху, водночас позивачці встановлено 10-денний строк з дня вручення (отримання) копії ухвали для усунення виявлених судом недоліків, а саме подання заяви (клопотання) про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням поважності причин його пропуску, а також долучення до матеріалів справи належних доказів, що підтверджують викладені у позовній заяві обставини, зокрема копії звернення до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії та копії відповіді на таку заяву.

25.04.2025 поштою до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, в якій позивачка зазначає, що строк звернення до адміністративного суду не може вважатися пропущеним, оскільки про порушення своїх прав у спірних правовідносинах позивачка фактично дізналася лише у січні 2025 року.

Позивачка зазначає, що 29.04.2024 судом було ухвалено рішення, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області розглянути її заяву від 24.10.2023 про переведення з пенсії за віком на пенсію за вислугу років, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині судового рішення. Проте відповідач не виконав рішення суду добровільно, а тому позивачка була змушена отримати виконавчі листи та звернутись із заявою про відкриття виконавчого провадження.

У серпні 2024 року позивачка отримала постанову про відкриття виконавчого провадження, однак у подальшому жодної інформації від органу Пенсійного фонду про виконання судового рішення вона не отримувала, а відтак у листопаді 2024 року подала заяву до органів юстиції з проханням надати інформацію про хід виконання судового рішення.

Лише у січні 2025 року позивачка отримала від відповідача лист із розрахунками пенсії, з якого стало відомо, що переведення на пенсію за вислугу років фактично відбулось, однак при цьому не був застосований новий показник середньої заробітної плати, про який йшлося у позовних вимогах. До моменту отримання цього листа позивачка вважала, що рішення суду взагалі не виконано, оскільки розмір її пенсії не змінився.

Таким чином, лише після отримання зазначеної відповіді у січні 2025 року позивачка дізналась про порушення своїх прав, що стало підставою для звернення до суду з новим позовом. Саме з цього моменту, а не раніше, на думку позивачки, розпочався перебіг строку для звернення до суду. Ттому подання позову у березні 2025 року відбулося в межах передбаченого законом строку.

Разом із заявою про усунення недоліків позовної заяви позивачкою також надано копію заяви до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо проведення перерахунку пенсії та копію відповіді на таку заяву, отриманої у січні 2025 року, з якої стало відомо про фактичне переведення на пенсію за вислугу років із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки.

Ухвалою суду від 30.04.2025 відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні). При цьому суд погодився з позицією позивачки щодо дотримання строку звернення до суду.

16.05.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідач зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні та з 09.02.2001 їй було призначено пенсію за віком як матері дитини з інвалідністю на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення", а з 01.01.2004 вона отримує пенсію за віком як мати дитини з інвалідністю, обчислену відповідно до Закону № 1058-IV. На підставі рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29.04.2024 № 120/18446/23 позивачку переведено на пенсіюза вислугою років.

Відповідач вказує на те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсі, водночас за замістом цієї норми показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, який був на час призначення попереднього виду пенсії. Відтак, на думку відповідача, оскільки позивачка скористалась своїм правом на призначення пенсії за віком, обчисленої відповідно до Закону № 1058-IV, помилково вважати що пенсія їй призначається вперше.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

З 09.02.2001 позивачка отримувала пенсію за віком як мати дитини з інвалідністю на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення", а з 01.01.2004 пенсію за віком як мати дитини з інвалідністю, обчислену відповідно до Закону № 1058-IV.

Разом з тим, після призначення вказаної пенсії позивачка продовжила працювати та набула стажу як медичний працівник для призначення пенсії за вислугою років.

24.10.2023 (вх. № 17024/К-0200-23 від 30.10.2023) позивачка звернулась до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії, в якій просила призначити їй пенсію за вислугою років відповідно до ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки.

Листом від 23.11.2023 № 19163-17024/К-02/8-0200/23 відповідач відмовив у переведенні на пенсію за вислугою років.

Підставою для прийняття такого рішення слугувало те, що законодавством не передбачено переведення з пенсії за віком на пенсію за вислугу років.

Не погоджуючись з такими діями пенсійного органу позивачка звернулася до суду.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29.04.2024 № 120/18446/23 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови в переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію за вислугу років. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.10.2023 про переведення з пенсії за віком на пенсію за вислугу років із урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині цього судового рішення, та за результатами такого розгляду прийняти обґрунтоване рішення або про переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію за вислугу років, або про відмову в такому переведенні (або ж про призначення пенсії за вислугу років, або про відмову в такому призначенні).

На виконання зазначеного рішення відповідачем переведено позивачку з пенсії за віком на пенсію за вислугу років. Однак, здійснивши відповідний перерахунок пенсії позивачки, відповідач застосував показник середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2014-2016 роки.

Позивачка звернулась до відповідача з заявою, в якій просила провести перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки, проте відповідач надав відмову.

Відтак за захистом своїх прав та інтересів позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон №1058) пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Разом з тим відповідно до ч. 1 ст. 10 цього ж Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

За приписами ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Водночас частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Буквальний зміст наведених норм свідчить про те, що правила, які регулюють переведення з одного виду пенсії на інший поширюються виключно на ті три види пенсій, які призначаються за правилами Закону № 1058-IV, тобто пенсії за віком, пенсії по інвалідності та пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

У тому ж випадку, коли особа одержує пенсію, призначену за нормами іншого Закону, то призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV, проведене після настання віку, що дає їй на це право, не може розглядатися як переведення з одного виду пенсії на інший, позаяк мова не йде про різні види виплат в одній солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

У постановах від 10.04.2019 (справа № 211/1898/17) та 10.07.2018 (справа № 520/6808/17) Верховний Суд зазначив, що частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Як встановлено під час розгляду справи, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29.04.2024 № 120/18446/23 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови в переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію за вислугу років. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.10.2023 про переведення з пенсії за віком на пенсію за вислугу років із урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині цього судового рішення, та за результатами такого розгляду прийняти обґрунтоване рішення або про переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію за вислугу років, або про відмову в такому переведенні (або ж про призначення пенсії за вислугу років, або про відмову в такому призначенні).

На виконання зазначеного рішення відповідачем переведено позивачку з пенсії за віком на пенсію за вислугу років. Тобто фактично йдеться про призначення позивачці іншого виду пенсії, а саме пенсії за вислугою років, замість раніше призначеної пенсії за віком.

Переведенням з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії, що визначені законодавством (аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема у постанові від 23.10.2018 (справа № 334/2653/17) та у постанові від 13.12.2018 (справа № 185/860/17)).

Таким чином, у випадку, коли особі було призначено пенсію згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за віком, у подальшому під час розрахунку пенсії за вислугою років за Законом України "Про пенсійне забезпечення" такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за вислугою років передбачена іншим законом.

При цьому суд звертає увагу на те, що Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не міг бути підставою для призначення позивачу пенсії за вислугу років із 2017 року, адже цей закон взагалі не передбачав цього виду пенсії. Статтею 9 Закону були передбачені такі види пенсій, як пенсія за віком, пенсія по інвалідності та пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Закон № 1058-ІV застосовувався виключно із метою обчислення розміру призначеної позивачу 2018 році пенсії, вид якої визначався Законом № 1788-ХІІ.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 577/2457/17 (провадження № К/9901/19962/18).

Такої ж правової позиції дотримується Сьомий апеляційний адміністративний суд (постанова від 18.03.2021 у справі № 560/4328/20).

Отже, при призначенні позивачці пенсії за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" підлягає застосуванню середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020-2022 роки (три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії).

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що при призначенні позивачці пенсії за вислугою років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення" відповідач неправомірно застосував показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який враховувався під час призначення пенсії за вислугу років, що є підставою для зобов`язання відповідача провести перерахунок призначеної позивачці пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020-2022 роки.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд приходить до переконання, що заявлений позов по суті належить задовольнити, обравши при цьому правильний спосіб захисту прав позивачки у спірних правовідносинах, незалежно від того формулювання позовних вимог, що наведене у позовній заяві.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судові витрати позивачки на сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн стягуються на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови в обчисленні ОСОБА_1 пенсії за вислугою років із урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 30.10.2023 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2020-2022 роки, враховуючи раніше виплачені суми пенсії.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

1) позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 );

2) відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005).

Повне рішення суду складено 03.06.2025.

Суддя Сало Павло Ігорович