Справа № 120/1282/25
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

02 червня 2025 р. Справа № 120/1282/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до Акціонерного товариства "Кристал" про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з адміністративним позовом до Акціонерного товариства "Вінницький завод "Кристал" про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що за відповідачем рахується заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в загальній сумі 132430,06 грн за червень - грудень 2024 року, та за січень 2025 року по ОСОБА_1 . Оскільки відповідач самостійно не сплачує відповідних витрат, позивач звертається до суду з адміністративним позовом щодо примусового стягнення спірної заборгованості.

Ухвалою суду від 06.02.2025 відкрито провадження у цій справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву, у якому заперечив проти задоволення позову. Серед іншого зауважив, що відшкодування підприємствами фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій (покриття витрат) чинним раніше законодавством не передбачалося, а відтак в разі призначення особі пільгової пенсії витрати на її виплату та доставку повинні нести органи Пенсійного фонду України за рахунок власних асигнувань. Також відповідач зазначив, що поданий позивачем розрахунок на виплату та доставку пільгових пенсій не є належним доказом понесення позивачем витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, оскільки він не є розрахунковим документом, що підтверджує факт сплати органом Пенсійного фонду України пільгових пенсій та витрат на їх доставку, а тому кожна сума повинна має бути обґрунтована та підтверджена первинними документами.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши наведені позивачем обставини, суд встановив, що АТ "Вінницький завод "Кристал" перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування за таким об`єктом, як фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій.

За відповідачем рахується заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та за п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в загальній сумі 132430,06 грн за червень - грудень 2024 року, та за січень 2025 року по ОСОБА_1 .

Заявлена сума заборгованості підтверджується наявними у матеріалах справи довідкою про наявну заборгованість, розрахунком позовних вимог, розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, витягом з картки особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій та інше.

Вказана заборгованість станом на день подання адміністративного позову відповідачем не сплачена, що слугувало підставою для звернення позивача до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Підпунктом 2.1.1 пункту 2.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1 (далі - Інструкція № 21-1) визначено, що платниками страхових внесків є страхувальники - роботодавці: підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру; колективні та орендні підприємства, сільськогосподарські кооперативи, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок).

Згідно з пунктом 6.1 Інструкції для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції № 21-1 (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

За змістом пункту 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства, згідно вимог пункту 6.7 Інструкції, щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Водночас, суд критично оцінює доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, щодо відсутності підстав для відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у зв`язку з тим, що особам мала б бути призначена пенсія у відповідності до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на підставі раніше діючого законодавства.

Суд звертає увагу, що предмет спору у даній справі не стосується перевірки законності раніше призначених пенсій на пільгових умовах, а тому вирішуючи справу по суті, суд не може робити висновки щодо наявності чи відсутності у осіб права на отримання пільгової пенсії.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12.03.2019 року в адміністративній справі №802/1426/16-а за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці до Державного підприємства "Вінницький завод "Кристал" про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, зазначивши, що призначення пенсії відповідно до законодавства про пенсійне забезпечення здійснюється за заявою фізичної особи, а тому оспорювання підстав, з яких призначена пенсія (за статтею 13 чи статтею 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення") є виключним правом лише фізичної особи, якій ця пенсія призначена.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Відповідно до абзацу першого пункту 6.8 Інструкції у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона "Крим"). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.

Таким чином, підставою для нарахування відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій вищезазначених пільгових пенсій, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що підлягають відшкодуванню.

Відтак, суд вказує на безпідставність доводів відповідача у частині того, що розрахунку не є належними доказом понесених витрат.

На виконання вимог чинного законодавства, позивачем було надіслано відповідачу щомісячні повідомлення щодо відшкодування пільгових пенсій, зокрема повідомлення із розрахунками від 10.06.2024 №0200-0603-8/55548, від 08.10.2024 №0200-0603-8/103904, від 11.10.2024 №0200-0603-8/105471, від 14.01.2025 №0200-0603-8/55548 у яких зазначено розрахунок заборгованості по відшкодуванню пільгових пенсій по Списку № 2.

При цьому, суд наголошує, що вищезазначені розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій відповідачем оскаржені не були, а, отже, є узгодженими.

Водночас варто звернути увагу відповідача, що відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", здійснюється саме відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що підлягають відшкодуванню за відповідний період.

Аналогічна правова позиція узгоджується з подібними правовими висновками, викладеними у постановах Верховного суду від 14.09.2022 № 817/1943/17 та від 05.01.2021 № 640/18421/19.

Відтак, у відповідача наявний обов`язок з відшкодування повністю витрат на виплату та доставку пенсій.

З огляду на викладене та враховуючи те, що на час розгляду судом адміністративної справи заборгованість по сплаті невідшкодованих фактичних витратах на виплату і доставку пенсії призначених на пільгових умовах відповідачем не сплачена, суд дійшов висновку про обґрунтованість звернення позивача з позовом щодо її стягнення.

У відповідності до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, відповідачем не спростовані, а відтак, підлягають задоволенню.

Частиною другою статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Отже, сплачений при зверненні до суду судовий збір з відповідача не стягується.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Вінницький завод "Кристал" на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 132430,06 грн (сто тридцять дві тисячі чотириста тридцять гривень 06 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, )

Відповідач: Акціонерне товариство "Вінницький завод"Кристал" (вул. 600-річчя, 21, м. Вінниця, )

Суддя Мультян Марина Бондівна