Справа № 240/8204/25
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Житомир справа № 240/8204/25

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Чернової Г.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

Військова частина НОМЕР_1 (далі - в/ч НОМЕР_1 ) звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 06.03.2025 за ВП № 76821935 про накладення на ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) штрафу у сумі 5 100 грн. 00 коп.

В обгрунтування позовної заяви зазначає, що на час винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови про накладення штрафів мав би бути встановлений факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин. Разом з тим, в/ч НОМЕР_1 рішення суду №240/4808/24 виконала добровільно, тобто було здійснено перерахунок компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток стягувача ОСОБА_1 , про що повідомлено листом від 21.11.2024 №09/11848-24 його представника. В подальшому, 12.02.2025 в/ч НОМЕР_1 подала до Житомирського окружного адміністративного суду заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання, проте ухвалою суду від 24.02.2025 у задоволенні заяви було відмовлено. Цю ухвалу в/ч НОМЕР_1 оскаржила до Сьомого апеляційного адміністративного суду, на даний час розгляд апеляційної скарги триває. Проте відповідач, не врахувавши фактичні обставини, безпідставно виніс постанову про накладення штрафу на користь держави на загальну суму 5100 грн.

Ухвалою суду від 14.04.2025 було відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 29.04.2025.

Представник Корольовського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подала до суду відзив на позов, у якому, заперечуючи проти задоволення позовних вимог вказує, що у відділі на виконанні перебуває виконавче провадження №76821935 з примусового виконання виконавчого листа №240/4808/24 від 06.12.2024, виданого Житомирським окружним адміністративним судом.

Державним виконавцем 18.02.2025 на адресу боржника направлено вимогу щодо виконання виконавчого листа №240/4808/24 від 06.12.2024.

25.02.2025 на адресу відділу ДВС надійшло повідомлення боржника, у якому зазначено, що рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.05.2024 у справі № 240/4808/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, з врахуванням постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2024, було виконано 20.11.2024 в добровільному порядку в повному обсязі. Також додано копію довідки - розрахунку №220 від 22.02.2025 про розмір виплаченої грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022-2024 ОСОБА_1 з складових грошового забезпечення, на які мав право військовослужбовець на день виключення із списків особового складу та які включаються до складу розрахунку грошової компенсації за невикористані дні шорічної основної та додаткової відпусток зазначена додаткова винагорода сума якої становить 0,00 гри. всього сума грошового забезпечення становить 24263,50 грн. Боржник повідомив що, ОСОБА_1 на день виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення не набував права на додаткову винагороду, а тому при здійсненні перерахунку компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток обчислено, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану сума перерахунку склала - 0 грн.

Однак, Корольовський відділ ДВС у м.Житомирі вважає, що рішення суду залишається не виконаним, оскільки під час проходження служби ОСОБА_1 щомісячно виплачувалася додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, що підтверджується довідкою за №92 від 23.02.2024, а тому державний виконавець правомірно виніс постанову про накладення штрафу від 06.03.2025 у розмірі 5100 грн. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, та просив позов повністю задовольнити.

Представник відповідача заперечила проти задоволення позовних вимог і просила відмовити в позові за безпідставністю.

Після з`ясування позиції учасників справи суд протокольною ухвалою, без виходу до нарадчої кімнати, ухвалив перейти до подальшого розгляду справи у письмовому провадженні.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у письмовому провадженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон України "Про виконавче провадження").

Судом встановлено, що рішенням суду від 16 травня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік без урахування у складі грошового забезпечення індексації грошового забезпечення, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок та доплатити ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення за 2022 рік з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

В решті позовних вимог, відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) залишено без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 травня 2024 року скасовано в частині відмови в позові про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо не включення сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислено розмір грошової компенсації за невикористані ним дні оплачуваних відпусток і зобов`язання доплатити суми такої компенсації.

Прийнято в цій частині нову постанову, якою позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 ( військова частина НОМЕР_2 ), що полягає у невключенні до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" при обчисленні розміру грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 ( військова частина НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок ОСОБА_1 компенсації за невикористані ним дні оплачуваних відпусток, обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

В іншій частині рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 травня 2024 року залишено без змін.

06 грудня 2024 року Житомирським окружним адміністративним судом у справі №240/4808/24 видано виконавчі листи, зокрема про зобов`язання боржника здійснити перерахунок ОСОБА_1 компенсації за невикористані ним дні оплачуваних відпусток, обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Постановою державного виконавця від 20 січня 2025 року відкрито виконавче провадження №76821935.

Від в/ч НОМЕР_1 на адресу відділу ДВС 04 лютого 2025 року надійшло повідомлення про добровільне виконання рішення суду, у якому зазначає, що рішення суду від 16.05.2024 по справі № 240/4808/24 з врахуванням постави Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2024 виконано в добровільному порядку та в повному обсязі. Зазначає, що відповідно довідки-розрахунку від 05.02.2025 №143 сума виплаченої компенсації відпустки при звільненні становила 62 276,32 грн, яка була виплачена на підставі наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 12.02.2024 № 124-ОС.

Також 12.02.2025 в/ч НОМЕР_1 подала до Житомирського окружного адміністративного суду заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання, проте ухвалою суду від 24.02.2025 у задоволенні заяви було відмовлено.

В/ч НОМЕР_1 вказану ухвалу оскаржила до Сьомого апеляційного адміністративного суду, на даний час розгляд апеляційної скарги триває.

Разом з тим, довідкою №95 від 23.02.2024, наявною у державного виконавця, підтверджено, що під час проходження військової служби ОСОБА_1 щомісячно виплачувалася додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168. Проте вказана винагорода не була включена до складових грошового забезпечення в/ч НОМЕР_4 , внаслідок чого сума перерахунку склала 0 грн. Тобто, рішення суду не може вважатися виконаним добровільно.

Державним виконавцем 06.03.2025 було винесено постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду ВП №76821935 у сумі 5100 грн.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади щодо примусового виконання судових рішень та рішен інших органів (посадових осіб) врегульованіЗаконом України «Про виконавче провадження»(далі - Закон №1404-VIII).

Статтею 1 №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом статті 3 Закону № 1404-VIII, примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктами 1, 16, 22 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що державний виконавець має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (ч. 6 ст. 26 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 63 Закону № 1404-VIII зарішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 75 Закону № 1404-VIII уразі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на аналіз наведених норм права слідує, що накладення штрафу за невиконання рішення, яке зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлене на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. Водночас обов`язковою умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин.

Отже, приймаючи рішення про накладення на боржника штрафу відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону № 1404-VIII, державний виконавець зобов`язаний з`ясувати, чи вжито боржником дії щодо виконання рішення суду та чи існують поважні причини, які унеможливлюють його виконання.

В залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Таким чином, зміст правових норм, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави дійти висновку, що лише невиконання боржником рішення суду без поважних на те причин тягне за собою наслідки, встановлені приписами Закону України "Про виконавче провадження".

Тобто, на момент прийняття рішення про накладення штрафу державний виконавець має встановити факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

З наведеного вбачається, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, але не зробив цього.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.05.2020 у справі №812/1813/18, від 21.05.2020 у справі №310/6910/16-а та від 19.02.2020 у справі №821/1491/17.

Суд погоджується з доводами відповідача, що вказані вище дії військової частини НОМЕР_1 не свідчать про добровільне виконання судового рішення, оскільки довідкою за № 92 від 23.02.2024 підтверджено, що під час проходження служби ОСОБА_1 щомісячно виплачувалася додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, але ця додаткова винагорода не включена до сум, з яких здійснювався перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 , внаслідок чого сума перерахунку склала 0 грн. Також до складу місячного грошового забезпечення, з якого обчислено розмір грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та грошової компенсації за невикористані дні щорічної додаткової відпустки, не включено суми фактично виплаченої ОСОБА_1 додаткової винагороди, що підтверджується довідкою за №220 від 22.02.2025.

Частинами 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 06.03.2025 за ВП № 76821935 про накладення на ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) штрафу у сумі 5 100 грн. 00 коп.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що державний виконавець, постановляючи оскаржувану постанову 06.03.2025 за ВП № 76821935 про накладення на ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) штрафу у сумі 5 100 грн. 00 коп., діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність своїх дій, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ) до Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (вул. Леха Качинського, 12-А, м. Житомир,Житомирська обл., Житомирський р-н, 10014, РНОКПП/) про визнання протиправною та скасування постанови від 06.03.2025 за ВП № 76821935 про накладення штрафу у сумі 5 100 грн. 00 коп., - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г.В. Чернова

03.06.25