Справа № 240/17697/24
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Житомир справа № 240/17697/24

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною відмову та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- визнати протиправним відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у переведенні її з пенсії за віком призначеної відповідно до ст. 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням довідок №25-Ф та №27-Ф від 24.01.2024 та неврахування їй періоду роботи в комсомольській організації Корольовського РК ЛКСМУ до стажу державної служби;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, зазначене у відповіді №23331-21643/В-02/В- 0500/24 від 02.09.2024 щодо неврахування їй періоду роботи в комсомольській організації Корольовського РК ЛКСМУ до стажу державної служби;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до стажу державної служби їй із здійсненням відповідного перерахунку пенсії з урахуванням раніше виплачених сум, період роботи з 20.01.1987 по 23.08.1987 на посаді "секретаря комсомольської організації цеху витяжки та текстурування Житомирського заводу хімічного волокна" та період роботи з 24.08.1987 по 14.03.1991 на посаді "заступника секретаря комітету комсомолу Житомирського заводу хімічного волокна";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити їй з 01.08.2024 призначення пенсії, відповідно до Закону України "Про державну службу" та пункту 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 за №469) з урахуванням довідки від 24.01.2024 №25-Ф про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідки від 24.01.2024 №27-Ф про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби з урахуванням раніше виплачених сум по не врахування їй періоду роботи в комсомольській організації Корольовського РК ЛКСМУ до стажу державної служби.

Аргументуючи позовні вимоги позивачка вказала, що звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач 1, ГУ ПФУ в Донецькій області) із заявою, в якій просила роз`яснити підстави неврахування при прийнятті рішення щодо переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 довідок № 25-Ф та № 27-Ф від 24.01.2024, а також підстав неврахування до стажу державної служби періоду роботи з 20.01.1987 по 14.03.1991 в комсомольській організації Корольовського РК ЛКСМУ та отримала відповідь про відсутність підстав для врахування таких довідок, оскільки за даними електронної пенсійної справи станом на 01.05.2016 стаж її роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби з урахуванням раніше виплачених сум становив менше 20 років. Крім того, додатково повідомлено про те, що період роботи з 20.01.1987 по 28.03.1997 в комсомольській організації Королевського РК ЛКСМУ не було враховано до її стажу державної служби, так як не відноситься до посад державної служби передбачених ст.25 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ.

Позивачка прийняте відповідачем 1 рішення, вважає протиправним, а тому звернулася до суду із даним позовом.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 23.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

04.10.2024 від представника відповідача 1 до суду надійшов відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на їх безпідставність. Пояснює, що пп. 10, 12 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону №889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону №889-VIII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993 у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. При цьому, постановою Кабінету Міністрів України №823 від 12.07.2024 внесено зміни щодо Порядку призначення пенсії деяким категоріям осіб, зокрема державним службовцям, які працювали з 01.01.2024 в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посади яких було класифіковано, заробітна плата визначається з урахуванням: посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років у розмірах, установлених на дату звернення за призначенням пенсії (за посадою, передбаченою штатним розписом) та розмірів виплат, зазначених в абз. 3-5 пункту 4 цього Порядку, визначених у середньомісячних сумах за період починаючи з 1 січня 2024 року до місяця звернення особи. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у січні 2024 року, середньомісячна сума таких виплат визначається з розрахунку виплат за січень 2024 року, як за повний місяць. Звертає увагу суду, що розмір посадового окладу визначається за останньою займаною особою посадою державної служби, передбаченої штатним розписом державного органу, на дату звільнення або звернення особи за призначенням пенсії, а тому довідку від 24.01.2024 №27-Ф про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби з урахуванням раніше виплачених сум не враховано.

23.10.2024 від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач 2, Пенсійний фонд) надійшов до суду відзив на позов, в якому просить відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, у зв`язку із безпідставністю та необґрунтованістю. Вказує, що стаж державної служби станом на 01.05.2016 позивачки становить 17 років 7 місяців 1 день, при цьому до стажу державної служби не враховано період роботи |з 20.01.1987 по 23.08.1987 на посаді "секретаря комсомольської організації цеху витяжки та текстурування Житомирського заводу хімічного волокна" Корольовського РК ЛКСМУ та період роботи з 24.08.1987 по 14.03.1991 на посаді "заступника секретаря комітету комсомолу Житомирського заводу хімічного волокна" Корольовського РК ЛКСМУ. Додатково повідомляє суд, що згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 з 07.06.2024 працює на посаді головного спеціаліста відділу оцифрування документів та обробки даних №2 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг, що відноситься до посад державної служби.

Положення ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд вказує наступне.

Встановлено, що ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_2 , змінене на прізвище ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про шлюб № НОМЕР_1 від 06.08.1988 та прізвище ОСОБА_3 змінене на прізвище ОСОБА_4 , відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 22.02.2014) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирської області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV).

Відповідно до поданої заяви, яка опрацьована екстериторіальним принципом Головним управлінням Пенсійного фонду України у Донецькій області прийнято рішення, що ОСОБА_1 з 24.01.2024 переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII.

Пенсія ОСОБА_1 обчислена на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 24.01.2024 №26-Ф, видана Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області. Розмір пенсії з 24.01.2024 становив 11 053, 74 грн. (18422,90 грн х 60).

15.08.2024 ОСОБА_1 звернулася до відповідача 1 із заявою та доповнення до такої заяви, в якій просила надати пояснення стосовно підстав, які слугували неврахуванню при прийнятті рішення про переведення її з пенсії за віком, призначеної відповідно до ст. 26 Закону №1058-IV на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" довідок № 25-Ф та № 27-Ф від 24.01.2024, а також підстав не врахування до стажу державної служби періоду роботи з 20.01.1987 по 14.03.1991 року в комсомольській організації Корольовського РК ЛКСМУ.

За результатами розгляду заяви ГУ ПФУ в Донецькій області листом №3331-21643/В-02/8-0500-24 від 02.09.2024 повідомило про відмову у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням довідки №25-Ф та 27-Ф, у зв`язку з відсутністю правових підстав, оскільки станом на 01.05.2016 стаж роботи на посаді, віднесених до категорії посад державних службовців менше 20 років. Крім того, роз`яснено, що період роботи з 20.01.1987 по 28.03.1997 в комсомольській організації Королевського РК ЛКСМУ не було враховано до стажу державної служби, так як не відноситься до посад державної служби передбачених ст. 25 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993.

Позивачка не погоджується із отриманою відмовою, а тому звернулась до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з пунктом 1 та пунктом 4 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат і соціальних послуг із системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування на рівні з громадянами України на умовах та в порядку, передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з пунктом 7 статті 16 Закону №1058-IV застрахована особа має право обирати порядок здійснення виплати пенсії.

Загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, визначає Закон №3723-XII, який втратив чинність на підставі Закону №889-VIII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону №889-VIII.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон №889-VIII.

Частиною 1 статті 1 Закону №889-VIII визначено, що державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо:

1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів;

2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів;

3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг;

4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства;

5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням;

6) управління персоналом державних органів;

7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби (ч.2 ст.1 Закону №889-VIII).

Згідно з ч.1 ст. 37 Закону №3723-XII, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної досади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Частиною першою статті 90 Закону №889-VIII визначено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 10 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону №889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до п. 12 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

За наведеного правового регулювання, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Щодо незарахування до стажу державної служби періоду роботи з 20.01.1987 по 23.08.1987 на посаді "секретаря комсомольської організації цеху витяжки та текстурування Житомирського заводу хімічного волокна" та періоду роботи з 24.08.1987 по 14.03.1991 на посаді "заступника секретаря комітету комсомолу Житомирського заводу хімічного волокна", суд вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом №889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII, згідно з яким стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби було визначено "Порядком обчислення стажу державної служби", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі - Порядок №283).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 283, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Порядок №283 втратив чинність у зв`язку із затвердженням 25.03.2016 постановою №229 Кабінету Міністрів України нового Порядку обчислення стажу державної служби.

Згідно з п. 4 Порядку №229 до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Відповідно до ст.14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" №2493-III від 07.06.2001 (далі - Закон №2493-III), в органах місцевого самоврядування встановлюються такі категорії посад, зокрема: шоста категорія - посади керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, керівників структурних підрозділів виконавчого апарату районних та секретаріатів районних у містах Києві та Севастополі рад та їх заступників, керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст районного значення), районних у містах рад та їх заступників, помічників голів, радників, консультантів, начальників секторів, головних бухгалтерів, спеціалістів управлінь, відділів, інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст обласного значення та міста Сімферополя) рад.

У п. 4 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом №2493-III.

Таким чином, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом №2493-III, входить до стажу державної служби.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 11.04.2023 по справі № 1.380.2019.003855.

Відповідно до копії архівної довідки №В/1409-1 від 01.06.2017 позивачка затверджена на посаду "секретаря комсомольської організації цеху витяжки та текстурування Житомирського заводу хімічного волокна" з 08.01.1987. З 24.08.1987 позивачка затверджена "заступником секретаря комітету комсомолу Житомирського заводу хімічного волокна", на якій працювала до 14.03.1991, про що свідчить копії трудової книжки серії НОМЕР_3 та довідки Державного архіву Житомирської області №В/1409-1 від 01.06.2017.

Таким чином, вказаними документами підтверджується факт роботи позивача в період з 08.01.1987 до 23.08.1987 на посаді "секретаря комсомольської організації цеху витяжки та текстурування Житомирського заводу хімічного волокна" та у період з 24.08.1987 по 14.03.1991 на посаді "заступника секретаря комітету комсомолу Житомирського заводу хімічного волокна".

Також суд враховує, що Порядком обчислення стажу державної служби передбачено зарахування до стажу державної служби періоду роботи в організаціях, передбачених абзацом четвертим п. 3 Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1993 №1049. У цьому положенні йдеться про стаж роботи в організаціях (крім роботи у кооперативних та інших громадських організаціях), передбачених ст. 118 КЗпП України: партійних, профспілкових і комсомольських на виборних посадах та посадах відповідальних працівників.

Згідно з роз`ясненням Міністерства юстиції України від 03.06.1994 №4-5-1156, погодженого з Кабінетом Міністрів України, до стажу державної служби зараховують період роботи в цих органах лише на виборних та відповідальних посадах до припинення дії ст.6 Конституції УРСР і внесення змін до ст.7 Конституції УРСР (до 24.10.1990). Цими статтями за партійними, профспілковими, комсомольськими організаціями закріплювалося право на участь у здійсненні управлінських функцій.

За змістом статті 118 КЗпП України працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Таким чином, вищезазначеним законодавством передбачено зарахування стажу роботи в партійних організаціях до стажу державного службовця, особам які працювали на виборних та відповідальних посадах в органах до 24.10.1990.

Враховуючи наведене, періоди роботи позивачки з 08.01.1987 по 23.08.1987 та з 24.08.1987 по 24.10.1990 в комсомольських та партійних організаціях слід зарахувати до стажу державної служби.

Суд звертає увагу, що досягнення позивачем необхідного віку і загального страхового стажу не є спірним у даній справі.

Щодо не врахування довідки від 24.01.2024 №27-Ф про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби з урахуванням раніше виплачених сум під час розгляду питання про переведення позивачки на пенсія за віком, відповідно до Закону №889-VIII, слід відмітити наступне.

Пунктом 5 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №622 від 14.09.2016 (далі - Порядок №622) передбачено, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 №180/30048 (далі - Постанова №1-3) затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям, а саме:

- довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, далі - Довідка 1);

- довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією, далі - Довідка 2);

- довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби (далі - Довідка 3).

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що Довідка 1 видається особі, яка має право на пенсію державного службовця, за формою встановленою Постановою №1-3. При цьому, слід відмітити, що зміст довідки не передбачає такої умови, як визначення складових заробітної плати визначених саме станом на місяць звернення за відповідним перерахунком.

Під час судового розгляду справи встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області сформувало та видало позивачці довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №25-Ф від 24.01.2024 та довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби №27-90 від 24.01.2024. Вказані довідки підтверджує трудову діяльність позивача у Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та розмір отриманої заробітної плати за такою посадою. Як свідчить зміст довідки, на всі види оплати праці, включені в довідку, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Вказана довідка видана на підставі особових рахунків за грудень 2023 року.

Тобто, суд вважає, що подана позивачкою до Пенсійного фонду довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, складена з урахуванням усіх складових визначених приписами Постанови №1-3, тобто із дотриманням встановленої форми та видана позивачу, як особі, яка має право для призначення пенсії державного службовця.

Відтак, згадана довідки є джерелом інформації про доходи позивача, що впливають на правильність обчислення пенсії.

Натомість позивачці за результатами розгляду її заяви про переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону 1058-IV на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ та пункту 10 Прикінцевих положень Закону №889-VIII з урахуванням довідок №25-Ф від 24.01.2024 та №27-90 від 24.01.2024 про заробітну плату, відмовлено у її задоволенні. За твердженнями представника відповідача 1 долучена позивачкою до заяви довідка про заробітну плату №27-90 від 24.01.2024 не може бути врахована, оскільки станом на 01.05.2016 стаж її державної служби становить менше необхідних 20 років.

Втім під час судового розгляду справи встановлено, що на момент звернення позивачки із заявою про переведення на пенсію за віком згідно Закону №889-VIII вона досягла встановленого чинним законодавством пенсійного віку та стаж її державної служби, з урахуванням вищенаведеного, складає понад 10 років станом на 01.05.2016, а тому позивачка має право на призначення вищевказаної пенсії.

Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України" зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

В той же час, згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Доцільно відзначити, що здійснення дискреційних повноважень може в деяких випадках передбачати вибір між здійсненням певних дій і нездійсненням дії.

Акт, прийнятий у ході здійснення дискреційних повноважень, підлягає контролю відносно його законності з боку суду або іншого незалежного органу. Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Отже, суд не може перебирати на себе функції, які відносяться до виключної компетенції органів Пенсійного фонду, зокрема-функції щодо призначення пенсії та зобов`язання відповідача прийняти те чи інше рішення.

Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №752/20012/16-а, від 12 червня 2018 року у справі № 800/248/17, від 12 лютого 2019 року у справі №825/1602/17 та від 05 березня 2019 року у справі №2040/6320/18.

Ч.2 ст. 9 КАС України врегульовано, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Тобто, законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат судом вирішується відповідно до ст.139 КАС України, та підлягає стягненню із відповідачів у справі у рівному розмірі та пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003. ), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (вул.Соборна, 3, м.Слов`янськ, Донецька область, 84122. ) про визнання протиправною відмову та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком призначеної відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ та пункту 10 Прикінцевих положень Закону №889-VIII з урахуванням довідок №25-Ф та №27-Ф від 24.01.2024 та неврахування до стажу державної служби періодів роботи з 20.01.1987 по 23.08.1987 на посаді "секретаря комсомольської організації цеху витяжки та текстурування Житомирського заводу хімічного волокна" та з 24.08.1987 по 24.10.1990 на посаді "заступника секретаря комітету комсомолу Житомирського заводу хімічного волокна".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період роботи з 20.01.1987 по 23.08.1987 на посаді "секретаря комсомольської організації цеху витяжки та текстурування Житомирського заводу хімічного волокна" та період роботи з 24.08.1987 по 24.10.1990 на посаді "заступника секретаря комітету комсомолу Житомирського заводу хімічного волокна" та повторно розглянути питання щодо переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком призначеної відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ та пункту 10 Прикінцевих положень Закону №889-VIII з урахуванням довідки від 24.01.2024 №25-Ф про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідки від 24.01.2024 №27-Ф про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби та зарахованих до стажу державної служби відповідних періодів її трудової діяльності, з урахуванням висновків суду.

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. витрат по сплаті судового збору.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 03 червня 2025 р.

03.06.25