Справа № 589/5643/24
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 р. Справа № 589/5643/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Русанової В.Б. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21.01.2025, головуючий суддя І інстанції: Курбанова А.Р., вул. К.Маркса, 63, м. Шостка, Шосткинський, Сумська, 41100, повний текст складено 21.01.25 по справі № 589/5643/24

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення і закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

05.12.2024р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови №4549 від 22.10.2024р. про накладення адміністративного стягнення, якою на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. та закриття провадження у справі.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21.01.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення і закриття провадження у справі - повернуто.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що копія Постанови №4549 від 22.10.2024р. про накладення адміністративного стягнення була отримана засобами поштового зв`язку АТ«Укрпошта» лише 27.11.2024 року.

На переконання позивача, до суду з позовною заявою по оскарженню вказаної постанови він звернувся протягом 10 днів з часу отримання копії постанови - 05.12.2024 року.

Відповідач не скористався своїм правом та не надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не навів достатніх обґрунтувань, та не довів належними доказами поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про повернення позовної заяви з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За приписами статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною першою статті 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Згідно з частиною першою статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За змістом статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Згідно з частинами першою, п`ятою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Загальним правилом ст. 289 КУпАП також передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені у статті 123 КАС України, відповідно до якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З матеріалів справи встановлено, що оскаржувана постанова №4549 винесена ІНФОРМАЦІЯ_3 22.10.2024р.

Враховуючи наведені вище приписи ч.5 ст.286 КАС України, позовна заява мала бути подана протягом десяти днів саме з дня ухвалення оскаржуваного рішення - тобто до 01.11.2024р.

Між тим із даним позовом позивач звернувся лише 05.12.2024 року, тобто з пропуском строку звернення.

Згідно з ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Ухвалою суду від 17.12.2024р. надано строк для усунення недоліків адміністративного позову шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням поважності причин пропуску цього строку.

20.01.2024р. від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви та поновлення строку на звернення до суду

На виконання даної ухвали, щодо обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду із даним позовом позивач посилався на те, що вчасному зверненню перешкоджали обставини, які були пов`язані із його власним здоров`ям, та його мобілізацією. Так, починаючи з 31.10.2024 року він проходив амбулаторне лікування з діагнозом «контактний екзематизований дерматит», тобто закінчення строку звернення до суду із позовною заявою (з урахуванням календарних вихідних днів) припадало саме на дату початку захворювання та звернення до лікаря. Зазначив, що відповідна обставина відображена у медичній довідці від 17.01.2025р.

У постанові від 17.09.2020р. у справі №640/12324/19 Верховний Суд зазначив, що причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам:

1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк;

2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася зі позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи зауважує, що в заяві про поновлення строку звернення до суду, позивач зазначав, що на час закінчення строку звернення до суду він перебував на амбулаторному лікуванні з діагнозом «контактний екзематизований дерматит». При цьому, з наданої довідки від 17.01.2025р. вбачається, що ОСОБА_1 31.10.2024р. був на амбулаторному прийомі.

Водночас, амбулаторне лікування - організація медичної допомоги в медичному закладі хворим, що приходять у медичний заклад. Амбулаторне лікування - це лікування, проведене на дому або при відвідуванні самими хворими лікувального закладу (на відміну від стаціонарного лікування, здійснюваного з поміщенням пацієнта в лікарню). Для визначення поважною підставою для поновлення строку звернення до суду з позовом знаходження особи на амбулаторному лікуванні така особа повинна довести суду, що вона у цей період знаходилася у стані, який дійсно не дозволяв їй звернутися до суду за захистом свого порушеного права у встановлені процесуальним законом строки.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, надана довідка, видана лікарем ОСОБА_2 , носить лише інформаційний характер щодо діагнозу основного захворювання та не засвідчує тимчасову непрацездатність особи, що могла перешкоджати позивачу звернутись до суду із позовом вчасно.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицію Верховного Суду, викладеною в постанові від 25 травня 2023 року у справі № 640/16276/21, Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 20.06.2019, Верховного Суду у постановах від 17.07.2019 у справі № 815/1175/17, від 20.02.2020 у справі №560/3070/19, від 26.03.2020 у справі № 805/2688/18-а, від 27.08.2021 у справі № 520/17941/2020 щодо критеріїв оцінки поважності пропуску звернення до суду у зв`язку із перебуванням особи на амбулаторному лікуванні.

Також, позивач зазначав, що він не мав змоги звернутись до суду із позовною заявою, оскільки 28.10.2024р. він з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до повістки №1562, копію якої долучив, та у подальшому був спрямований до місця проходження військової служби.

Разом з тим, позивачем не було подано до суду будь-яких доказів перебування за межами Шостки з зазначенням конкретних дат (періоду) з 28.10.2024р. по 01.11.2024р. і неможливості укласти договір про надання професійної правничої допомоги з адвокатом та, як наслідок, здійснити реалізацію своїх прав та обов`язків, з дотриманням вимог КАС України. Більше того, зазначена обставина, на яку він посилається, не перешкодила позивачу 31.10.2024 року відвідати лікаря.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 27 квітня 2023 року у справі №160/14919/22.

Доводи апеляційної скарги позивача, стосовно того, що про оскаржувану постанову № 4549 від 22.10.2024 про накладення адміністративного стягнення позивачу стало відомо лише 05.12.2024 року, колегія суддів не бере до уваги, оскільки позивачем на підтвердження зазначеного не надано жодних доказів.

Отже, дійсно вказані причини, не є об`єктивними непереборними перешкодами чи труднощами, які унеможливили вчасне звернення до суду з цим позовом.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач не навів достатніх обґрунтувань, та не довів належними доказами поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано повернув позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що ухвала Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21.01.2025 року по справі № 589/5643/24 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21.01.2025 по справі № 589/5643/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді В.Б. Русанова А.О. Бегунц