Справа № 646/1463/25
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 р.Справа № 646/1463/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву представника позивача адвоката Нечитайло Маргарити Олегівни, що діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.04.2025 по справі № 646/1463/25

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

21.02.2025 до Червонозаводського районного суду м. Харкова через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява представника позивача адвоката Нечитайло Маргарити Олегівни, що діє в інтересах ОСОБА_1 (надалі також позивач, апелянт) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просив суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 за №365 від 13.02.2025 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення України (надалі КУпАП) та закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а також стягнути з відповідача сплачений судовий збір та витрати на правничу допомогу.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2023 року по справі № 646/1463/25 скасувати.

Ухвалено постанову, якою позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задоволено частково.

Скасовано постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 за №365 від 13.02.2025 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрито справу про адміністративне правопорушення.

В задоволені іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_3 судовий збір за подання позовної заяви до суду першої інстанції у розмірі 605,60 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 908,40 грн, усього у сумі 1514,00 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн 00 коп.

21.05.2025 на адресу суду надійшло клопотання від представника позивача про стягнення судових витрат на правничу допомогу, вмотивоване тим, що відповідні витрати, понесені позивачем у судах першої та апеляційної інстанції у розмірі 15000 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_2 не погодився з цією заявою та подав заперечення, в обґрунтування якого покликалося на те, що позивачем не дотримані вимоги процесуального законодавства стосовно подання заяви про розподіл витрат на правничу допомогу з огляду на таке:

1. Заява про понесення витрат на правову допомогу та докази в її підтвердження не подана ні до закінчення судових дебатів, ні протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (з обов`язковим поданням заяви до закінчення судових дебатів).

2. Детальний опис робіт (наданих послуг) не надано, а лише обмежено загальними фразами (консультація, пошук, аналіз).

3. Робота адвоката (згідно з наданим актом) в нескладній справі оцінена в 15 тисяч гривень, що не може вважатись співрозмірними витратами.

4. Ні попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат від 20.02.2025, ні детальний опис робіт (без місця та без дати складання) не містить відомостей про їх узгодження з позивачем.

5. Акт виконаних робіт (наданих послуг) відсутній.

6. Розрахункова квитанція виписана фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , а не адвокатом. Вказаний документ не є розрахунковим (операція не проведена через реєстратор розрахункових операцій).

7. Назва послуги в наданій розрахунковій квитанції скасування постанови ТЦК та СП, що не може вважатись, що не може вважатися легальною послугою в сфері підприємництва.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази у справі, дійшла висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткової постанови з огляду на таке.

Відповідно до статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КАСУ до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 134 КАСУ).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 КАСУ).

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч. 3, 5 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Так, у позовній заяві представник позивача просила стягнути з відповідача судові витрати та витрати на правничу допомогу. Також у позові вказано, що позивач очікує понести орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу у розмірі 15000 грн. проте зміст позовної заяви свідчить про відсутність будь-якого обґрунтування понесених позивачем витрат на правничу допомогу.

Разом з позовом представник позивача подала попередній розрахунок судових витрат від 20.02.2025 та копію договору від 18.02.2024.

Упродовж розгляду справи у суді першої інстанції та після його завершення представник позивача не подавала жодних документів щодо витрат на правничу допомогу.

У цьому контексті колегія суддів вважає за необхідне врахувати, що Верховний Суд у постановах від 26.07.2023 по справі №160/16902/20 та від 24.10.2024 по справі № 480/9252/23 дійшов висновку, що зазначення ж у прохальній частині адміністративного позову узагальненої вимоги про стягнення судових витрат за результатами вирішення спору не може розцінюватись як належне звернення до суду із заявою про відшкодування судових витрат (в тому числі на правову допомогу), адже за такого викладу прохальної частини, без наведення жодних мотивів та обґрунтувань суд фактично позбавлений можливості встановити склад таких витрат, факт їх понесення та розмір.

Отже, суд першої інстанції правильно вказав на те, що зазначене позивачем «розподілити судові витрати у порядку, визначеному діючим законодавством, стягнувши їх на користь позивача» не можна вважати належним зверненням до суду із заявою про відшкодування судових витрат на правову допомогу.

У подальшому, на стадії апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції позивач не заявляла жодних клопотань щодо розподілу витрат на правничу допомогу.

Постанова у цій справі була ухвалена у судовому засіданні, яке відбулося 19.05.2025, про що представники сторін були належним чином повідомлені.

Заява позивача про ухвалення додаткового рішення у цій справі була нею сформована в електронному суді та подана до суду апеляційної інстанції лише 21.05.2025, тобто через день після ухвалення постанови суду апеляційної інстанції.

Наслідки пропуск строку звернення до суду з заявою про ухвалення додаткового судового рішення визначені ч. 7 ст. 139 КАС України, відповідно до якої за відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З огляду на пропуск позивачем строку подання заяви з відповідними доказами на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, ця заява підлягає залишенню без розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.08.2020 по справі №340/2449/19, в якій Верховний Суд зазначив, що за умови відсутності будь-яких належних і беззаперечних доказів на підтвердження поважності пропуску позивачем встановленого частиною сьомою статті 139 КАС України строку подання доказів понесених стороною судових витрат та неможливості вчасного звернення до адміністративного суду внаслідок суттєвих перешкод, вказана заява підлягає залишенню без розгляду.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що заява представника позивача про розподіл судових витрат подана поза межами строків, визначених ч. 7 ст. 139 КАС України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 132, 134, 139, 243, 310, 250, 252, 310, 321, 328, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача адвоката Нечитайло Маргарити Олегівни, що діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення залишити без розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі безпосередньо до Верхового Суду.

Головуючий суддя Любчич Л.В.
Судді Присяжнюк О.В. Спаскін О.А.

Повний текст ухвали виготовлений 02.06.2025.