Справа № 200/8837/24
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року справа №200/8837/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гаврищук Т.Г., Казначеєва Е.Г.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року у справі № 200/8837/24 (головуючий суддя у І інстанції Давиденко Т.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо незарахування до страхового та пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею за Списком № 1 періоду з 01.09.1987 по 18.01.1991;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового та пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею за Списком № 1 періоду з 01.09.1987 по 18.01.1991 та здійснити перерахунок та виплату пенсії з 16.01.2023, з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позову зазначив, що на виконання рішення суду від 02 лютого 2024 у справі № 200/1/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснено з 16 січня 2023 року перерахунок та виплату пенсії, із зарахуванням до пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею за Списком № 1 періодів роботи з 28 січня 1991 року по 20 травня 1991 року, з 04 серпня 1993 року по 29 лютого 1996 року та періоду служби в армії з 30 травня 1991 року по 08 травня 1993 року.

Разом з цим, до страхового та пільгового стажу позивача не враховано період навчання в ПТУ № 103 м. Донецька з 01.09.1987 по 18.01.1991 за професією «електрослюсар підземний і машиніст підземних установок».

Вказаний період навчання підтверджується записами в трудовій книжці позивача та копією диплому, отже дії пенсійного органу є протиправними.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо незарахування ОСОБА_1 до страхового та пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею за Списком № 1 періоду навчання в ПТУ № 103 м. Донецька з 01.09.1987 по 18.01.1991.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 до страхового та пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею за Списком № 1 період навчання в ПТУ № 103 м. Донецька з 01.09.1987 по 18.01.1991 та здійснити перерахунок та виплату пенсії з 16.01.2023, з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку з наданими додатковими документами, за принципом екстериторіальності документи позивача надійшли до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, яким і винесено рішення про відмову в перерахунку пенсії.

Позивачем та відповідачем ГУ ПФУ в Івано-Франківській області рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

З огляду на наведене суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги ГУ ПФУ в м. Києві.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та з 16.01.2023 отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2024 у справі № 200/1/24, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею за Списком № 1 періоди роботи з 28 січня 1991 року по 20 травня 1991 року, з 04 серпня 1993 року по 29 лютого 1996 року та період служби в армії з 30 травня 1991 року по 08 травня 1993 року та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 16 січня 2023 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , із зарахуванням до пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею за Списком № 1 періодів роботи з 28 січня 1991 року по 20 травня 1991 року, з 04 серпня 1993 року по 29 лютого 1996 року та періоду служби в армії з 30 травня 1991 року по 08 травня 1993 року, та з урахуванням раніше виплачених сум. Рішення суду набрало законної сили 16.05.2024.

Відповідно до Форма РС-право вбачається, що до Списку № 1 зараховані періоди з 28.01.1991 по 20.05.1991, з 04.08.1993 по 25.02.1994 та з 26.02.1994 по 29.02.1996; визначено, що додаткові роки за Списком 1 -2 роки, 0 місяців, 0 днів, додатковий стаж - 9 років, 11 місяців, 7 днів.

До страхового та пільгового стажу позивача не враховано період навчання в ПТУ № 103 м. Донецька з 01.09.1987 по 18.01.1991.

Згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 позивач, зокрема:

1. з 01.09.1987 по 18.01.1991 навчався в ПТУ № 103 за професією «електрослюсар підземний і машиніст підземних установок» (диплом № НОМЕР_3 );

2. 28.01.1991 прийнятий електрослюсарем 3 розряду підземним з повним робочим днем під землею уч. № 2 Шахта імені Челюскінців Донецького виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Донецьквугілля» (наказ № 15-к від 28.01.1991.

Згідно диплому НОМЕР_4 ОСОБА_1 з 01.09.1987 по 15.01.1991 навчався в ПТУ № 103 м. Донецька, та одержав середню освіту за професією електрослюсар підземний і машиніст підземних установок. Диплом видано 18.01.1991.

Суд першої інстанції, зобов`язуючи відповідача зарахувати до страхового та пільгового стажу позивача період навчання, виходив з протиправності дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо незарахування спірного періоду навчання, який підтверджено відомостями трудової книжки та диплому позивача.

Оцінка суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 10 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383) для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до статті 38 Закону України "Про професійну (професійно-технічну) освіту", час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Як свідчать матеріали справи, пенсійним органом до страхового та пільгового стажу позивача не зараховано період навчання з 01.09.1987 по 18.01.1991 в ПТУ № 103 м. Донецька за професією «електрослюсар підземний і машиніст підземних установок».

Записи в трудовій книжці позивача свідчать, що з 01.09.1987 по 18.01.1991 він навчався в ПТУ № 103 за професією «електрослюсар підземний і машиніст підземних установок», а з 28.01.1991 прийнятий електрослюсарем 3 розряду підземним з повним робочим днем під землею уч. № 2 Шахта імені Челюскінців Донецького виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Донецьквугілля».

Отже, перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією позивача не перевищує трьох місяців, відповідно період навчання позивача в ПТУ № 103 м. Донецька з 01.09.1987 по 18.01.1991 повинен бути зарахований до страхового та пільгового стажу позивача.

Щодо доводів апелянта, що питання про перерахунок пенсії позивачу відповідно до екстериторіальності розподілу повинно вирішувати ГУ ПФУ в Івано-Франківській області суд зазначає наступне.

Згідно частини першої статті 44 Закону № 1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ № 25-1).

Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналіз наведених вище положень Порядку № 22-1 свідчить про наступне:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Враховуючи вимоги Порядку № 22-1, та згідно рішення від 24.01.2023 № 50, органом, що приймав рішення про призначення пенсії позивачу є Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Отже, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем у правовідносинах щодо зарахування спірного періоду навчання до страхового та пільгового стажу позивача про призначення пенсії є Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, який призначав пенсію позивачу.

Таким чином, саме Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зобов`язано зарахувати ОСОБА_1 до страхового та пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею за Списком № 1 період навчання в ПТУ № 103 м. Донецька з 01.09.1987 по 18.01.1991 та здійснити перерахунок та виплату пенсії з 16.01.2023, з урахуванням виплачених сум.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення адміністративного позову.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року у справі № 200/8837/24 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року у справі № 200/8837/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 02 червня 2025 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 02 червня 2025 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді Т.Г. Гаврищук

Е.Г. Казначеєв