Справа № 440/664/25
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 р. Справа № 440/664/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Бегунца А.О. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.03.2025, головуючий суддя І інстанції: А.О. Чеснокова, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 17.03.25 по справі № 440/664/25

за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2

до Управління соціального захисту населення Миргородської районної військової (державної) адміністрації , Відділу з питань ветеранської політики Миргородської районної військової (державної) адміністрації третя особа Державне підприємство «Інфоресурс»

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління соціального захисту населення Миргородської районної військової адміністрації Полтавської області, в якій просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 20.12.2024 про відмову в наданні ОСОБА_2 статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України;

- зобов`язати відповідача встановити ОСОБА_2 статус члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на протиправність рішення від 20.12.2024 про відмову в наданні ОСОБА_2 статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, оскільки до заяви про надання такого статусу були додані всі необхідні документи, визначені пунктом 4 Порядку надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2015 №740. Відтак, в управління не було підстав відмовляти в наданні зазначеного статусу з посиланнями на необхідність надання постанови ВЛК про причинний зв`язок смерті військовослужбовця ОСОБА_3 з формулюванням "поранення, що призвело до смерті, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини", оскільки це не передбачено вимогами чинного законодавства.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Миргородської районної військової адміністрації Полтавської області, Відділу з питань ветеранської політики Миргородської районної військової (державної) адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державне підприємство "Інфоресурс", про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, позивач в апеляційній скарзі зазначає, що на його думку, суд першої інстанції дійшов невірного висновку про обґрунтованість та правомірність рішення відповідача про відмову у наданні статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України громадянину ОСОБА_2 , оскільки згідно висновку ВЛК травма ОСОБА_3 , яка призвела до смерті, одержана в результаті нещасного випадку «пов`язана із проходженням військової служби» і погоджується з вимогою відповідача про необхідність надання постанови ВЛК про причинний зв`язок смерті з формулюванням "травма, що призвело до смерті, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини".

На переконання позивача, суд першої інстанції застосував норми права, які не підлягають застосуванню для надання заявникам статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України. Пункт 5 статті 10-1 Закону України № 3551-ХІІ, який поширюється на позивача, не містить вимоги доказування причинного зв`язку захворювання (поранення, контузії, каліцтва, травми), що призвело до смерті військовослужбовця. Порядок надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України не містить вимоги надання постанови ВЛК про причинний зв`язок смерті з конкретним формулюванням.

Відповідач, Відділ з питань ветеранської політики Миргородської районної військової (державної) адміністрації, скориставшись своїм правом надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначає, що розпорядженням начальника Миргородської РВА від 19.11.2024 №214 з 01.01.2025 утворено Відділ з питань ветеранської політики Миргородської РДА без статусу юридичної особи, до якого перейшли функції і повноваження УСЗН РДА щодо реалізації державної ветеранської політики, зокрема, щодо статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України. Також розпорядженням начальника Миргородської РВА від 14.01.2025 №9 створено самостійний структурний підрозділ РДА зі статусом юридичної особи публічного права. Відтак, станом на момент виникнення спірних правовідносин, що стали предметом спору, функції щодо забезпечення реалізації державної політики у сфері соціального захисту ветеранів війни, зокрема, встановлення статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України та видачі "Посвідчення члена сім`ї загиблого Захисника чи Захисниці України" виконувало Управління, а Відділу ще не існувало. При цьому, відповідно до актів передачі на даний час документи ОСОБА_1 , що стосуються встановлення статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України синові ОСОБА_2 знаходяться у Відділі. Разом з тим, ОСОБА_1 при зверненні до Управління соціального захисту населення з питання встановлення статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України ОСОБА_2 , було надано, зокрема, витяг з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Північного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців (протокол № 53 від 03.06.2019), згідно якого травма колишнього військовослужбовця ОСОБА_3 , яка призвела до смерті, одержана в результаті нещасного випадку, "ТАК", пов`язана із проходженням військової служби. Оскільки причина смерті ОСОБА_3 не пов`язана з безпосередньою участю в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російя рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що згідно зі свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 , виданим Гадяцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 23.07.2024 (повторно), батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва Серія НОМЕР_2 про смерть, виданого 15.01.2019 Гадяцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 48 років, про що 15.01.2019 складено відповідний актовий запис №22. Місце смерті Україна, Донецька область, Бахмутський район, на дорозі біля с. Миколаївка-2.

Довідкою Військової частини НОМЕР_3 про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення від 22.01.2019 №111, виданою сержанту ОСОБА_3 про те, що він дійсно в період з 29.05.2018 по 04.06.2018, з 03.07.2018 по 10.01.2019 безпосередньо брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів.

За змістом витягу з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Північного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтва у колишніх військовослужбовців від 03.06.2019 №253 травма колишнього військовослужбовця ОСОБА_3 , 1970 року народження, - "Переохолодження. Набряк головного мозку", яка призвела до смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 , виданим 15.01.2019 Гадяцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області; лікарським свідоцтвом про смерть №21, виданим 12.01.2019 Бахмутським відділенням Донецького обласного бюро СМЕ; постановою про закриття кримінального провадження від 28.03.2019 слідчого Краматорського ТУ Державного бюро розслідувань; актом службового розслідування за фактом смерті військовослужбовця від 16.01.2019, затвердженим командиром військової частини НОМЕР_3 - одержана в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. Підстава: Протокол засідання ВЛК Північного регіону №253 від 03.06.2019.

25.11.2024 ОСОБА_1 звернулася до Управління соціального захисту населення Миргородської районної військової адміністрації Полтавської області в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 із заявою про надання йому статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України у зв`язку зі смертю батька ОСОБА_3 .

До вказаної заяви заявниця додала, зокрема, довідку Військової частини НОМЕР_3 про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення від 22.01.2019 №111 та витяг з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Північного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтва у колишніх військовослужбовців від 03.06.2019 №253.

Листом Управління соціального захисту населення Миргородської районної військової адміністрації Полтавської області від 05.12.2024 №03-08/2651 ОСОБА_1 проінформовано про те, що питання встановлення статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України синові ОСОБА_2 може бути розглянуто територіальним управлінням соціального захисту населення за місцем реєстрації за наявності відповідних підстав та пакету документів.

У подальшому, рішенням Управління соціального захисту населення Миргородської районної військової адміністрації Полтавської області від 20.12.2024 №82 відмовлено у наданні статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України громадянину ОСОБА_2 ; причина відмови у встановленні статусу - причина смерті ОСОБА_3 не пов`язана із безпосередньою участю в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення.

Листом Управління соціального захисту населення Миргородської районної військової адміністрації Полтавської області від 20.12.2024 №03-08/2788 ОСОБА_1 додатково повідомлено про те, що оскільки смерть ОСОБА_3 не пов`язана із захистом Батьківщини комісією з розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу та видачі посвідчень окремим категоріям громадян, при управлінні соціального захисту населення Миргородської райвійськадміністрації (протокол №82 від 20.12.2024) прийнято рішення про відмову у наданні статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України ОСОБА_2 .

Вважаючи протиправним рішення від 20.12.2024 про відмову в наданні ОСОБА_2 статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, позивач в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, про обґрунтованість та правомірність рішення Управління соціального захисту населення Миргородської районної військової адміністрації Полтавської області від 20.12.2024 №82 про відмову у наданні статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України громадянину ОСОБА_2 з підстав того, що причина смерті ОСОБА_3 не пов`язана із безпосередньою участю в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон №3551-XІІ) визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 10-1 Закону №3551-XII до сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України належать сім`ї військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних, добровольців Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок травми (поранення, контузії, каліцтва) або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також сім`ї працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції, забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, до здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок травми (поранення, контузії, каліцтва) або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення, забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Частинами 2-8 вказаної статті передбачено, що порядок надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України визначається Кабінетом Міністрів України.

Підставою для надання особам, зазначеним у пункті 4 частини першої цієї статті, статусу сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України є (але не виключно):

а) клопотання про надання статусу сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України керівника добровольчого формування, до складу якого входила особа, яка загинула (пропала безвісти) чи померла. До клопотання додаються документи або письмові свідчення не менш як двох свідків з числа осіб, які спільно з такою особою брали участь в антитерористичній операції та отримали статус учасника бойових дій, або особи з інвалідністю внаслідок війни, або учасника війни відповідно до цього Закону, що підтверджують участь загиблої (пропалої безвісти), померлої особи в антитерористичній операції;

б) витяг з наказу керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, Генерального штабу Збройних Сил України про виконання добровольчими формуваннями завдань антитерористичної операції у взаємодії із Збройними Силами України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною гвардією України та іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення;

в) висновок судово-медичної експертизи.

До членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, зазначених у цій статті, належать:

батьки;

один із подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні;

діти, які не мають (і не мали) своїх сімей;

діти, які мають свої сім`ї, але стали особами з інвалідністю до досягнення повноліття;

діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти;

утриманці загиблого (померлого), яким у зв`язку з цим виплачується пенсія.

Члени сімей осіб, зазначених у пункті 5 частини першої цієї статті (крім військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) Служби безпеки України та осіб, які входять до складу розвідувальних органів України), або їх представники мають право відповідно до Закону України "Про особливості надання публічних (електронних публічних) послуг" подати заяву про надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, у тому числі засобами Реєстру та/або Державного вебпорталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони, та/або Єдиного державного веб-порталу електронних послуг, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, до органу, уповноваженого встановлювати статус сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України.

У такій заяві зазначаються відомості, необхідні для встановлення статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, а також додаються копії відповідних документів, засвідчені підписом суб`єкта звернення (за наявності).

Якщо особа, яка подає заяву про надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, не володіє такими відомостями (документами), орган, уповноважений встановлювати статус сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, витребовує такі відомості (документи) за запитом в уповноваженого органу або особи в рамках міжвідомчої взаємодії суб`єктів владних повноважень, але не пізніше ніж через п`ять календарних днів від дати надходження такої заяви. Уповноважений орган або особа зобов`язані надати запитувані відомості (документи) або обґрунтувати причину відмови у наданні не пізніше ніж через 15 календарних днів від дати надходження такого запиту.

Не пізніше ніж через 10 календарних днів після отримання відомостей (документів) орган, уповноважений встановлювати статус сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, приймає рішення про надання відповідного статусу.

Аналізуючи наведені норми, колегія суддів вважає, що до сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України належать сім`ї військовослужбовців Збройних Сил України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі.

Процедуру надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України визначає Порядок надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №740 від 23.09.2015 (далі - Порядок №740).

Підпунктом 4 пункту 4 Порядку №740 передбачено, що для заявників з числа членів сімей осіб (крім осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, та працівників підприємств, установ, організацій), зазначених у пункті 5 частини першої статті 10-1 Закону:

свідоцтво про смерть або рішення суду про визнання безвісно відсутнім;

документи про безпосередню участь особи, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, і загинула (пропала безвісти) або померла внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, за формою згідно з додатком 1;

постанова (рішення) відповідної військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії (крім випадків, коли особа пропала безвісти).

Для заявників з числа членів сімей осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади:

свідоцтво про смерть або рішення суду про визнання безвісно відсутнім;

контракт добровольця територіальної оборони;

довідка за формою згідно з додатком 1, видана командиром військової частини Сил територіальної оборони Збройних Сил, під безпосереднім керівництвом і контролем якого провадиться діяльність добровольчого формування територіальної громади, за клопотанням командира добровольчого формування територіальної громади;

висновок судово-медичної експертизи (крім випадків, коли особа пропала безвісти).

Для заявників з числа членів сімей працівників підприємств, установ, організацій:

свідоцтво про смерть або рішення суду про визнання безвісно відсутнім;

документи про безпосереднє залучення особи, яка загинула (пропала безвісти) або померла, до забезпечення проведення антитерористичної операції, забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах та у період здійснення зазначених заходів, про виконання особою мобілізаційних завдань (замовлень) для участі у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, або направлення (прибуття) у відрядження для безпосередньої участі в антитерористичній операції в районах її проведення, забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах та у період здійснення зазначених заходів (витяги з наказів, розпоряджень, посвідчень про відрядження, книг нарядів, матеріалів спеціальних/службових розслідувань за фактами отримання поранень, документи, що підтверджують виконання підприємством, установою і організацією мобілізаційних завдань (замовлень), а також документи, що були підставою для прийняття керівником підприємства, установи і організації рішення про направлення особи у таке відрядження;

висновок судово-медичної експертизи (крім випадків, коли особа пропала безвісти).

Пунктами 5, 13, 16 Порядок №740 визначено, що для надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України заявник подає місцевому структурному підрозділу з питань ветеранської політики заяву.

Рішення про надання (відмову у наданні) статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України приймається місцевим структурним підрозділом з питань ветеранської політики за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування) або за адресою фактичного місця проживання (для внутрішньо переміщених осіб) заявника в місячний строк з дня надходження заяви (заяви в електронній формі).

Місцевий структурний підрозділ з питань ветеранської політики за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування) або за адресою фактичного місця проживання (для внутрішньо переміщених осіб) заявника відмовляє заявнику у наданні статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України у разі:

1) якщо заявник не належить до осіб, зазначених в частині четвертій статті 10-1 Закону;

2) відсутності необхідних документів, визначених пунктом 4 цього Порядку, з урахуванням положень, передбачених пунктом 14 цього Порядку;

3) подання неправдивих відомостей;

4) виявлення підробок у поданих документах;

4-1) наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення заявником умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, або умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби, або умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину проти миру, безпеки людства та міжнародного порядку;

5) наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення особою, яка загинула (пропала безвісти) або померла, умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину під час участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України;

6) коли причина смерті внаслідок поранення (контузії, каліцтва або захворювання) особи, яка загинула (пропала безвісти) або померла, не пов`язана із безпосередньою участю в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення або заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Рішення місцевого структурного підрозділу з питань ветеранської політики, прийняте за результатами розгляду заяви, може бути оскаржене відповідно до Закону України Про адміністративну процедуру та/або в судовому порядку.

Аналіз наведеного вище положення підпункту 6 пункту 16 Порядку №740 свідчить про те, що відмова у наданні статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України приймається коли причина смерті не пов`язана із безпосередньою участю в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

З матеріалів суду, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 при зверненні до управління соціального захисту населення з питання встановлення статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України ОСОБА_2 , надано, зокрема, витяг з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Північного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців (протокол № 53 від 03.06.2019), згідно якого травма колишнього військовослужбовця ОСОБА_3 , яка призвела до смерті, одержана в результаті нещасного випадку, "ТАК", пов`язана із проходженням військової служби.

Разом з тим, оскільки причина смерті ОСОБА_3 не пов`язана з безпосередньою участю в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення або заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, управлінням соціального захисту населення правомірно прийнято рішення про відмову у наданні статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України ОСОБА_2 , як це передбачено підпунктом 6 пункту 16 Порядку № 740 (протокол №82 від 20.12.2024).

Про прийняте рішення управління соціального захисту населення повідомило ОСОБА_1 листом №03-08/2788 від 20.12.2024, в якому також зазначило, що гарантії соціального і правового захисту, зокрема, членів сімей військовослужбовців, які померли внаслідок проходження військової служби, визначені Законом України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Для зазначеної категорії осіб цим законом передбачено низку пільг, що надаються на підставі посвідчення, форму та порядок видачі якого встановлено Кабінетом Міністрів України та відноситься до повноважень структурних підрозділів Міністерства оборони України.

Колегія суддів звертає увагу, що розпорядженням начальника Миргородської РВА від 19.11.2024 №214 з 01.01.2025 утворено Відділ з питань ветеранської політики Миргородської РДА без статусу юридичної особи, до якого перейшли функції і повноваження УСЗН РДА щодо реалізації державної ветеранської політики, зокрема, щодо статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України.

Також розпорядженням начальника Миргородської РВА від 14.01.2025 №9 створено самостійний структурний підрозділ РДА зі статусом юридичної особи публічного права.

Отже, станом на момент виникнення спірних правовідносин, що стали предметом спору, функції щодо забезпечення реалізації державної політики у сфері соціального захисту ветеранів війни, зокрема, встановлення статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України та видачі "Посвідчення члена сім`ї загиблого Захисника чи Захисниці України" виконувало саме Управління соціального захисту населення, так як Відділу з питань ветеранської політики ще створено не було.

Таким чином, враховуючи відсутність у доданих до заяви ОСОБА_1 від 25.11.2024 про надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України сину ОСОБА_2 у зв`язку зі смертю батька ОСОБА_3 документів, які б підтверджували ту обставину, що військовослужбовець ОСОБА_3 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та загинув (пропав безвісти), помер внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про обґрунтованість та правомірність рішення Управління соціального захисту населення Миргородської районної військової адміністрації Полтавської області від 20.12.2024 №82 про відмову у наданні статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України громадянину ОСОБА_2 з підстав того, що причина смерті ОСОБА_3 не пов`язана із безпосередньою участю в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 року по справі № 440/664/25 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 по справі № 440/664/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді А.О. Бегунц В.Б. Русанова