Справа № 420/37669/24
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку ст. 262 КАС України) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 , в якому позивач просить:

стягнути з фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму заборгованості з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у розмірі 59936 грн. 04 коп. на бюджетний рахунок UА0015602 банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код отримувача 37607526, отримувач коштів ГУК в Од.обл./Цебриківська ТГ/18010200.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до розрахунку податкового боргу та інтегрованої картки платника (ІКП), податкова заборгованість ОСОБА_1 перед бюджетом станом на дату подачі позову становить 59936,04 грн. У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Процесуальні дії

Ухвалою суду від 11.12.2024 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (відповідно до ст. 262 КАСУ) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

11.02.2025 за вхід.№ЕП/2143/25 письмові пояснення відповідача, в яких зазначено, що їй належить будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 121,7 кв.м.

У листопаді 2024 вона виявила технічну описку у площі будинку 468 кв.м. замість 121,7 кв.м.

05.11.2024 КП «Великомихайлівське бюро технічної інвентаризації» видано довідку, якою виплавлено описку загальної площі, що відповідає технічному паспорту.

10.02.2025 відповідачем подано заяву до ГУ ДПС в Одеській області щодо проведення звірки нарахованих податків за 2021-2023 роки.

Ухвалою суду від 14.02.2025 витребувано у Головного управління ДПС в Одеській області належним чином завірені копії наступних документів:

інформацію щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 10.02.2025 року про проведення звірки нарахованих податків ОСОБА_1 за період з 2021 по 2023 рік, враховуючи виправлену описку щодо загальної площі нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки;

інформацію щодо проведених на підставі звірки перерахунків податків, які ОСОБА_1 має сплатити за нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, як власник житлової нерухомості за 2021 -2023 роки.

Встановлено строк для подання витребуваних доказів до 10.03.2025 року.

Провадження у справі зупинено.

28.03.2025 за вхід.№29021/25 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про залучення доказів листа ГУ ДПС в Одеській області від 14.03.2025 за №11109/6/15-32-24-10-06.

17.04.2025 за вхід.№36698/25 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про залучення доказів листа ГУ ДПС в Одеській області від 09.04.2025 за №158/В/6/15-32-24-02-06.

Станом на час розгляду справи від ГУ ДПС в Одеській області витребувані докази не надходили.

Ухвалою суду від 03.06.2025 провадження у справі поновлено.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Станом на момент подачі позову, відповідно до інтегрованої картки, довідки про податкову заборгованість та розрахунку податкового боргу, податкова заборгованість ОСОБА_1 складає 59936 грн. 04 коп.

Заборгованість виникла в результаті:

нарахування по податковому повідомленню-рішенню №0-1513 від 24.05.2021 року на суму 16436,04 грн.;

нарахування по податковому повідомленню-рішенню №0-1513 від 24.06.2022 року на суму 20880,00 грн.;

нарахування по податковому повідомленню-рішенню №1-1513 від 28.04.2023року на суму 20620,00 грн.

В зв?язку з несплатою боржником заборгованості податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ф» №0-1513 від 04.11.2021 року.

Податкова вимога направлена платнику листом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за трек-номером: 66 9, яка вручена ОСОБА_1 04.12.2021 (трек-номер: 65 7).

Також судом встановлено, що Комунальним підприємством «Великомихайлівське бюро технічної інвентаризації» 05.11.2024 видано Довідку №23/4, якою встановлено: «Під час проведення поточної інвентаризації виявлено, що при реєстрації площі в старому реєстрі була допущена технічна помилка, занесена загальна площа будинку разом із допоміжними будівлями, а саме 468 кв.м. по наружному обміру, а вірно рахувати житлову загальну площу тільки житлового будинку по внутрішньому обміру, яка рахується разом з верандою, яка теж відноситься до житлового будинку, в результаті цього загальна площа житлового будинку на теперішній час складає 121,7 кв.м., житлова в тому числі 64,1 кв.м.

Ситуація на теперішній час відповідає технічному паспорту.

Самочинного будівництва побудованого після 05.08.1992 року під час проведення технічної інвентаризації не встановлено.».

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 08.11.2024 внесено запис про актуальну інформацію про речове право щодо площі будинку, яка складає 121,7 кв.м.

10.02.2025 ОСОБА_1 звернулась із заявою до ГУ ДПС в Одеській області, в порядку ч. 3 п. 7 ст. 266 ПК України, в якій просила провести звірку нарахованих податків за період з 2021 по 2023 роки та провести перерахунок податків.

Листом від 14.03.2025 за №11109/6/15-32-24-10-06 ГУ ДПС в Одеській області повідомило про відсутність підстав для перерахунку податкового зобов`язання.

17.03.2025 ОСОБА_1 звернулась до ДПС України.

Головне управління ДПС в Одеській області на звернення ОСОБА_1 від 17.03.2025 б/н (вх. ДПС України від 24.03.2025 №В/439) листом від 09.04.2025 за №158/В/15-32-24-02-06 повідомило, що для правомірного перерахування податку пропонуємо надати оригінал свідоцтва про право власності нерухомого майна домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 від 25.03.2008.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючого органу та документу на право власності, податковим органом буде проведено перерахунок суми податку.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Права і свободи людини, гарантії щодо них визначають зміст та спрямованість діяльності держави. Ст. 55 Конституції України проголошує: «Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб».

Безперечно, забезпечити надійний захист прав і свобод людини та громадянина може тільки судова система, яка діє виключно на засадах законності, рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласності судового процесу, змагальності сторін, додержання презумпції невинуватості тощо, в умовах незалежності і недоторканності суддів. Тому серед правових засобів захисту суб`єктивних прав і свобод людини та громадянина одним із найефективніших є судовий захист.

Дискреція не є довільною, вона завжди здійснюється відповідно до закону (права), оскільки, за положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України та Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі ПК України).

Відповідно до п.14.1.137 ст.14 ПК України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Контролюючий орган має право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджету та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу.

Згідно п.15.1. ст.15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Пунктом 16.1.4. п.16.1. ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.54.1. ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

У відповідності до пп.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України, «грошове зобов`язання платника податків» - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Правовими положенням пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України передбачено, що податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до 266.7.1 ПК України, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.

Згідно 266.7.3 ПК України, платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо:

об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку;

розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку;

права на користування пільгою із сплати податку;

розміру ставки податку;

нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за своєю податковою адресою платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Як встановлено судом, Комунальним підприємством «Великомихайлівське бюро технічної інвентаризації» 05.11.2024 видано Довідку №23/4, якою встановлено: «Під час проведення поточної інвентаризації виявлено, що при реєстрації площі в старому реєстрі була допущена технічна помилка, занесена загальна площа будинку разом із допоміжними будівлями, а саме 468 кв.м. по наружному обміру, а вірно рахувати житлову загальну площу тільки житлового будинку по внутрішньому обміру, яка рахується разом з верандою, яка теж відноситься до житлового будинку, в результаті цього загальна площа житлового будинку на теперішній час складає 121,7 кв.м., житлова в тому числі 64,1 кв.м.

Ситуація на теперішній час відповідає технічному паспорту.

Самочинного будівництва побудованого після 05.08.1992 року під час проведення технічної інвентаризації не встановлено.».

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 08.11.2024 внесено запис про актуальну інформацію про речове право щодо площі будинку, яка складає 121,7 кв.м.

10.02.2025 ОСОБА_1 звернулась із заявою до ГУ ДПС в Одеській області, в порядку ч. 3 п. 7 ст. 266 ПК України, в якій просила провести звірку нарахованих податків за період з 2021 по 2023 роки та провести перерахунок податків.

Листом від 14.03.2025 за №11109/6/15-32-24-10-06 ГУ ДПС в Одеській області повідомило про відсутність підстав для перерахунку податкового зобов`язання.

17.03.2025 ОСОБА_1 звернулась до ДПС України.

Головне управління ДПС в Одеській області на звернення ОСОБА_1 від 17.03.2025 б/н (вх. ДПС України від 24.03.2025 №В/439) листом від 09.04.2025 за №158/В/15-32-24-02-06 повідомило, що для правомірного перерахування податку пропонуємо надати оригінал свідоцтва про право власності нерухомого майна домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 від 25.03.2008.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючого органу та документу на право власності, податковим органом буде проведено перерахунок суми податку.

Станом на час розгляду справи податковим органом не надано доказів проведення перерахунку суми податку.

Законодавством України (Конституцією та законами України) прямо передбачений обов`язок суб`єктів владних повноважень дотримуватися принципу належного урядування, відповідно, адміністративні суди під час розгляду та вирішення спорів, що виникають у сфері публічно-правових відносин, мають перевіряти дотримання цього принципу у всіх його аспектах з урахуванням конкретних обставин справи. Фактичне застосування принципу належного урядування є своєрідним "маркером" того як в Україні гарантуються статті 1, 3, 6, 8, 19, 55, 56, 124 Конституції України, а суди застосовують частину другу статті 2 КАС України та статті 3 і 4 Угоди про асоціацію з ЄС.

Реалізація принципу належного урядування у сучасних публічно-управлінських відносинах набуває особливо важливого значення з огляду на те, що тільки за умови дотримання цього принципу суб`єктами владних повноважень можна говорити про існування демократичної, соціальної та правової держави, громадянського суспільства, а також формування принципово нової форми здійснення публічного управління, заснованої на прийнятті суб`єктами владних повноважень легітимних (таких, що ґрунтуються на законі), справедливих (враховують баланс інтересів різних суб`єктів) та ефективних (передбачають можливість безумовного виконання) рішень, вибудовуванні публічно-сервісних відносин між людиною та державою, у яких відповідні інституції та процеси служать інтересам всього суспільства.

Конституційний Суд України сформулював юридичні позиції, згідно з якими "держава різними правовими засобами забезпечує захист прав і свобод людини і громадянина в особі органів законодавчої, виконавчої і судової влади та інших державних органів, які здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України" (друге речення абзацу другого пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 23 травня 2001 року № 6-рп/2001); Конституція України закріпила принцип відповідальності держави перед людиною за свою діяльність, який проявляється передусім у конституційному визначенні обов`язків держави (статті 3, 16, 22)" (перше речення абзацу четвертого пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 30 травня 2001 року №7-рп/2001).

У Рішенні від 16 листопада 2022 року № 9-р (II)/2022 Конституційний Суд України вказав, що на виконання вимог Конституції України держава має втілювати у своїй діяльності конституційний принцип її відповідальності перед людиною та посутньо пов`язаний із ним принцип "добропорядного врядування" (good governance), що полягає в обов`язку держави втілити у своїй діяльності фундаментальні засади побудови, організації та реалізації державної влади для утвердження правдивої демократії, додержання людських прав та верховенства права (правовладдя) як загальноєвропейських цінностей.

Верховний Суд у постанові від 28 лютого 2020 року у справі № П/811/1015/16 також наголошував на тому, що принцип належного урядування має надзвичайно важливе значення для забезпечення правовладдя в Україні. Неухильне дотримання основних складових принципу належного урядування забезпечує прийняття суб`єктами владних повноважень легітимних, справедливих та досконалих рішень. Крім того, принцип належного урядування підкреслює те, що між людиною та державою повинні бути вибудовані саме публічно-сервісні відносини, у яких інституції та процеси служать всім членам суспільства.

Критерії законності управлінського волевиявлення (як у формі рішення, так і у формі діяння) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України, а у силу ч.2 ст.77 КАС України обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта шляхом подання до суду доказів та наведення у процесуальних документах доводів як відповідності закону вчиненого волевиявлення, так і помилковості аргументів іншого учасника справи.

З положень частин 1 і 2 ст.77 КАС України у поєднанні з приписами ч.4 ст.9, абз.2 ч.2 ст.77, частин 3 і 4 ст.242 КАС України слідує, що владний суб`єкт повинен доводити обставини фактичної дійсності за стандартом доказування - «поза будь-яким розумним сумнівом», у той час як до приватної особи підлягає застосуванню стандарт доказування - «баланс вірогідностей».

Відповідно до п. 109.1 ст. 109 Кодексу, податковим правопорушенням, є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (у т.ч. осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених Кодексом.

Основною відмінністю такого визначення від формулювання, яке застосовувалося до 1 січня 2021 року у включенні до визначення податкового правопорушення критерію винного діяння (дії чи бездіяльності) платника податків.

Кодекс не містить визначення поняття «вина», однак умови за яких особа вважається винною наведені у ст. 112 Кодексу та полягають у тому, що особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

Таким чином, умовами які визначають вину особи, у розумінні ст. 112 Кодексу є:

- встановлення можливості дотримання особою правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжиття цією особою достатніх заходів щодо їх дотримання;

- доведення контролюючим органом того, що вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Саме можливість особою дотримуватися правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, однак не вжиття нею достатніх заходів щодо їх дотримання, через вчинення дій, які можуть бути кваліфіковані як нерозумні, недобросовісні та без належної обачності, за умови доведення цього контролюючим органом, є свідченням вини особи, у вчинені податкового правопорушення.

Кваліфікуючою ознакою податкового правопорушення є вчинення особою діяння умисно. Податкове законодавство не містить визначення «умислу, умисності діяння», однак так само як і поняття «вини», розкриває його зміст та суть.

Згідно з приписами п. 109.1 ст. 109 Кодексу діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Невиконання або неналежне виконання встановлених законодавством правил завжди є наслідком дій (бездіяльності) особи, які кваліфікуються як умисні, оскільки як невиконання так і неналежне виконання є порушенням обов`язків закріплених за платником податків у ст.ст. 16, 36 Кодексу.

Вина є характеризуючою обставиною дій (бездіяльності) особи, яка полягає у тому, що особа повинна та може дотримуватися встановлених Кодексом правил та норм.

Не дотримання цих правил та норм, є умисними діями особи, які визначають її вину у вчиненні податкового правопорушення, за умови доведення вказаного контролюючим органом.

Податковим органом не доведено вини позивача, оскільки позивачем подано пояснення та первинні документи, а відповідачем не спростовано невідповідність таких документів чи їх дефектність.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Згідно з ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 року у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 року у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 року у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 року у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994 року у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 року у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 року у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Керуючись ст.ст.2-9, 242, 246, 250, 251, 255, 262, 293-297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головне управління ДПС в Одеській області (адреса: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, код ЄДРПОУ ВП: 44069166, електронна пошта: )

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Головуючий суддя Нінель ПОТОЦЬКА

.