Справа № 607/1810/22
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питання роз`яснення судового рішення

02 червня 2025 рокуЛьвівСправа № 607/1810/22 пров. № А/857/10790/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Довгої О.І.,

Запотічного І.І.

розглянувши в письмовому провадженні в м. Львові заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року у справі за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області (головуючий суддя Царук І.М.), ухвалене у порядку письмового провадження в м. Тернопіль 06 березня 2025 року, у справі №607/1810/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И В:

20.01.2022 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, просив: скасувати постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №610412 від 19.01.2022.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 березня 2022 року позов задоволено.

25.02.2025 ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, якою просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи, а саме, стягнути з ГУНП в Тернопільській області за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на його користь понесені ним витрати в рахунок сплати судового збору в сумі 992,40 гривень та 15 гривень комісії за прийнятий банківською установою платіж судового збору.

Додатковим рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 березня 2025 року заяву задоволено: стягнуто з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області задоволено: додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 березня 2025 року у справі №607/1810/22 скасовано та заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задоволено частково: стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (місце знаходження: вул. Федора Ернста, 3, м.Київ, 03048, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп. В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

06.05.2025 ОСОБА_1 на адресу суду апеляційної інстанції подав заяву, яка передана судді-доповідачу 07.05.2025, про роз`яснення постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року, яка мотивована тим, що зазначене судове рішення для заявника цілком є неясне, незрозуміле та суперечливе в резолютивній частині щодо його виконання: чи стягнення на його користь у сумі 536,80 грн. буде проводитись за рахунок бюджетних асигнувань із Департаменту патрульної поліції, чи за рахунок бюджетних асигнувань із Головного управління Національної поліції в Тернопільській області. Без роз`яснення неясної та незрозумілої постанови, зазначає заявник, буде важко і проблематично обрати ефективний та адекватний спосіб захисту конституційних прав та інтересів.

Відповідно до частини 3 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.06.2025 продовжено строк розгляду заяви з підстав, надходження до Восьмого апеляційного адміністративного суду кількості справ та матеріалів, зокрема у першому кварталі 2025 року, на якісний та належний розгляд яких, з врахуванням офіційної наданої Державною судовою адміністрацією інформації про показники часу їх розгляду, кількість суддів повинна становити 318, водночас повноваження здійснюють лише 29.

Розглядаючи подану заяву та вирішуючи питання про роз`яснення судового рішення, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до частини 1 статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання (частина 2 статті 254 КАС України).

Роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом, та зумовлено нечіткістю судового рішення за змістом, коли таке є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить.

Водночас, ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду, а тому роз`ясненню підлягають рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення їх важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Згідно з пунктом 19 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Таким чином, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового рішення, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше, однак без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.

Водночас, рішення судів усіх інстанцій, незалежно від виду провадження, повинно обов`язково містити вступну, описову, мотивувальну і резолютивну частини з додержанням зазначеної послідовності. У мотивувальній частині зазначаються обставини, встановлені судом із посиланням на докази, мотиви неврахування окремих доказів, а також мотиви, з яких суд виходив при ухваленні рішення, і положення закону, якими він керувався, тоді як резолютивна частина рішення є завершальною і відображає результат вирішення справи адміністративної юрисдикції.

Так, у мотивувальній частині постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року вказано, що Департамент патрульної поліції Національної поліції України є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України, має печатку із зображенням Державного Герба України, інші печатки, штампи, бланки зі своєю повною та скороченою назвою, необхідні для здійснення його поточної діяльності (пункт 8 Розділу ІV Положення про Департамент патрульної поліції зі змінами). Департамент фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, а також інших джерел, не заборонених законом, та забезпечує їх цільове використання (пункт 9 Розділу ІV Положення про Департамент патрульної поліції із змінами).

Слід зауважити, що переглядаючи справу за апеляційною скаргою суд апеляційної інстанції врахував правову позицію щодо суб`єкта, за рахунок якого, як це зазначено у ст. 139 КАС України, відшкодовуються витрати зі сплати судового збору в даній категорії справ, яка викладена у постанові Верховного Суду від 29.04.2020 у справі № 757/52466/18-а та постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 543/775/17, та в яких зазначено, що Управління патрульної поліції у відповідній області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції без статусу юридичної особи та відповідно до бюджетного законодавства не отримує бюджетних коштів, отже не являється їх розпорядником, а відтак судові витрати підлягають

-стягненню саме з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

або

- шляхом відшкодування коштів з бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у відповідній області Департаменту патрульної поліції.

А відтак суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні обрав один з альтернативних способів, саме стягнення судових витрати з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції при розгляді заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року у справі 607/1810/22 приходить до переконання, що така постанова є чіткою і зрозумілою: терміни, вжиті у ній, відповідають тому змістові, що вони мають згідно з законодавством України; ці терміни чітко співвідносяться із поняттями, які вони означають; текст правової норми, застосованої судом, відтворений без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд надає своє тлумачення її змісту з відповідними висновками в контексті аналізу обставин справи. Судове рішення не містить положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

Водночас зауважує, що відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Так, у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

Також, суд апеляційної інстанції наголошує на обов`язковість виконання судових рішень (ст.14 КАС України), які набрали законної сили, всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Водночас, згідно приписів стаття 381-1 судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду є чітким та зрозумілим, не може бути зміненим по суті, а тому в задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення слід відмовити.

Керуючись статтями 254, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року у справі № 607/1810/22 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Т. І. Шинкар
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний