Справа № 953/3438/25
Суддя: Кіндер В. А.
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/3438/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2025 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі головуючого судді Кіндера В.А., за участі секретаря судового засідання Сергієнко К.В., представника позивача адвоката Гофельд Г.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі
У квітні 2025 року представник позивача звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Представник позивача стверджує, що винесена постанова підлягає скасуванню, в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи та недоведеністю вини позивача. Останній не отримував жодних повісток, повідомлень або викликів про його явку 06.03.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Жодних документів, на підставі яких був притягнутий до відповідальності не отримував. В оскаржуваній постанові не зазначено, які саме відомості (персональні дані) не були оновлені позивачем і не могли бути одержані самостійно відповідачем по справі шляхом електронної інформаційної взаємодії.
Ухвалою Київського районного суду с. Харкова від 14.04.2025 справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено її до розгляду. З ІНФОРМАЦІЯ_3 витребувано копії матеріалів адміністративної справи, за результатом розгляду якої винесено постанову № 6877 від 01.04.2025.
Ухвалою суду від 23.04.2025 до участі в справі в якості співвідповідача залучено ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання позивач у судове засідання не з`явився. Представник позивача підтримав заявлені вимоги з підстав викладених у позові.
Належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання представники відповідачів в судове засідання не з`явилися. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. ІНФОРМАЦІЯ_6 надав належним чином засвідчені копії спірної постанови від 01.2025 та повістки №2620252.
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст.205 КАС України).
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, 01.04.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 майор ОСОБА_3 виніс постанову № 6877 про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Відповідно до змісту цієї постанови ОСОБА_1 було направлено повістку № 2620252 з вимогою з`явитися 06.03.2025 на 14 годин 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних, проте ОСОБА_1 в призначений день не з`явився.
Своєю бездіяльністю громадянин порушив вимоги абзацу 2 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", абзац 3 п. 1 Правил військового облік призовників та військовозобов`язаних, викладених у додатку 2 до порядку організації та ведення військового обліку призовників та військовозобов`язаних, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022, абзац 2 ч.10 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу".
Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП не виявлено, обставиною, що пом`якшують відповідальність відповідно до статті 34 КУпАП визнано щире розкаяння громадянина. Відтак, начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17 000 грн.
Згідно з копією військово-облікового документа ОСОБА_1 взятий на облік ІНФОРМАЦІЯ_7 28.07.2024.
Відповідно до скріншоту із застосунку "Резерв+" (паперової копії електронного документу) ОСОБА_1 , військовозобов`язаний має відстрочку до 09.05.2025 на підставі п.13 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". Дані уточнено вчасно, 23.07.2024.
Згідно із Довідкою від 25.02.2025 № 1010/6 за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 майора ОСОБА_4 , ОСОБА_1 надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", тобто у зв`язку із наявністю одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі).
Отже, з матеріалів справи вбачається, що предметом оскарження є постанова ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення порядку уточнення даних військовозобов`язаного.
Диспозиція частини третьої статті 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.
Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 25.03.1991 №3543-XII (далі: ЗУ №3543-XII) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Відповідно до абз.2 ч.1 та ч.3 ст. 22 ЗУ №3543-XII У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Відповідно до абз.1 п.34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.
Згідно з абз.2, 3 п.34 Порядку у разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.
У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.
Згідно з п. 41 Порядку № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку є, зокрема, день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Відповідно до п. 85 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, поштові відправлення з позначкою Вручити особисто, адресовані фізичним особам, підлягають врученню особисто адресатам або особам, уповноваженим ними на це в установленому порядку.
Згідно із п. 86 зазначених правил, у разі коли адресата (одержувача) неможливо поінформувати про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу за номером телефону мобільного зв`язку, зазначеним відправником у поштовій адресі, або шляхом надсилання повідомлення технічними засобами, визначеними оператором поштового зв`язку, до його абонентської поштової скриньки (у разі її наявності) вкладається повідомлення про надходження такого поштового відправлення, поштового переказу.
Судом встановлено, відповідно до п.34 Порядку №560, повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_9 була направлена за відомою адресою - за адресою зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) та повернулася з відміткою пошти «одержувач відсутній за вказаною адресою».
Водночас, зважаючи на те, що інформування адресата про надходження рекомендованого листа здійснювалось виключно шляхом вкладення до дверей під`їзду повідомлення ф.-22-а., то суд дійшов висновку, що таке інформування не може бути належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Крім того, суд зазначає, що згідно з оскаржуваною постановою повістка була направлена позивачу для уточнення даних. Однак в оскаржуваній постанові не наведено, які саме дані необхідно було уточнити. З скріншоту із застосунку "Резерв+" вбачається, що ОСОБА_1 уточнив дані 23.07.2024. Окрім того, судом встановлено, що 25.02.2025, тобто за десять днів до виклику, ОСОБА_1 відповідно до довідки № 1010/6 за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 майора ОСОБА_4 отримав відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи відсутність фактичних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП.
Щодо витрат позивача, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд зазначає наступне.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст. 134 КАС України).
Представником позивача заявлене клопотання щодо стягнення на користь позивача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8500,00 грн.
На підтвердження здійснених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача надано: копію договору про надання правової допомоги від 10.04.2025, укладеного позивачем (клієнт) з адвокатом Гофельд Г.С., копію вхідного платежу, відповідно до якого позивачем на користь адвоката за юридичні послуги сплачено 8500,00 грн.
Згідно з частиною 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Так, надаючи оцінку понесеним позивачем витратам на правничу допомогу колегія суддів зазначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Також, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Враховуючи предмет позову та обставини справи, суть виконаних послуг, підготовка до вказаної справи не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, не потребувала затрат значного часу, суд вважає, що належний та справедливий розмір понесених позивачем витрат на оплату послуг адвоката становить 2000,00 грн.
Щодо витрат пов`язаних зі сплатою судового збору.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. 2, 5, 48, 77, 243 246, 250, 255, 286, 292 КАС України, суд
Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження - задовольнити.
Скасувати постанову № 6877 від 01.04.2025 у справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
Стягнути пропорційно з ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2484,48 грн, з яких: 484,48 грн - витрати по сплаті судового збору, 2000,00 грн - судових витрат на професійну правничу допомогу, тобто по 1242,24 грн з кожного.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03.06.2025.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареэстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_10 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Суддя Кіндер В.А.