Справа № 644/10587/24
Суддя: Паляничко Д. Г.
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя Паляничко Д. Г.
Провадження № 2-а/644/124/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - Паляничко Д.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Костильова О.В.,

представника позивача - адвоката Савинського О.Г.,

одноособово, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у режимі відеоконференції, адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

1.Стислий виклад:

1.1. позиції позивача

02 грудня 2024 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, через систему «Електронний суд», звернувся ОСОБА_1 (надалі за текстом - ОСОБА_1 /позивач), в особі представника Савинського Олександра Григоровича, який діє на підставі ордеру серії АХ № 1223987 від 27.11.2024, з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі за текстом - ІНФОРМАЦІЯ_2 /відповідач) про скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 № 228-1П від 23.10.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн 00 коп (надалі за текстом - постанова № 228-1П).

В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 зазначив, що 17.10.2024 близько 10 години ранку за адресою: АДРЕСА_3 його було затримано невідомими особами в балаклавах (близько 10-ти осіб), як в подальшому з`ясувалось працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 . У нього не перевірялися ні паспортні дані, ні військово-облікові дані, а було лише доставлено для проходження ВЛК. Після прибуття до 18 поліклініки, без складання будь-якої повістки його змушували пройти ВЛК. Позивач не відмовлявся від проходження ВЛК, а попросив повернути його телефон для того, щоб зв`язатися з родичами для можливості надання медичних документів, які б допомогли правильно встановити ступінь придатності його до військової служби. Через деякий час його привезли до ІНФОРМАЦІЯ_4 , яке розташовано за адресою: АДРЕСА_4 . Відносно нього фізичний і психологічний тиск продовжувались. Після прибуття його запитали, чому він відмовляється від проходження ВЛК, на що ОСОБА_1 пояснив, що готовий пройти ВЛК, але після можливості надання наявних медичних документів, щодо стану його здоров`я. У приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 невідома особа почала складати стосовно позивача протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, в якому зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 23.10.2024 об 11 годині 00 хвилин у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 у кабінеті № 20 (а.с. 1-6).

Одночасно із пред`явленням позову позивачем подано клопотання про поновлення порушеного строку від 01.12.2024 на адміністративне оскарження постанови № 228-1П по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 23.10.2024. В обґрунтування клопотання позивач стверджує, що з вказаною вище постановою зміг ознайомитися лише 27.11.2024 після відкриття виконавчого провадження і отримання її через додаток Дія.

1.2.заперечень відповідача

28 квітня 2025 року на адресу Індустріального районного суду м. Харкова, через систему «Електронний суд», надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 від ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 120-136), в якому відповідач позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, вважав їх не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а також просив суд залишити постанову № 228-1П від 23.10.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн 00 коп без змін, витрати по сплаті судового збору покласти на позивача, у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вказаного вище, відповідач зазначив, що відповідно до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 встановлені Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів: призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: 4) проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань приписки, призовних комісій або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у Службі зовнішньої розвідки - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації Громадяни зобов`язані: проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до п.27 Постанови Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» Під час мобілізації громадяни викликаються з метою: 1) до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів: проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

17.10.2024 в ході здійснення СБУ у м. Харкові та Харківській області антитерористичних заходів, додатковим завданням яких є виявлення осіб, які ухиляються від військової служби, ОСОБА_1 було передано співробітникам ІНФОРМАЦІЯ_3 .

17.10.2024 посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 видано повістку №ВЛК/167 про явку до військово- лікарської комісії Індустріального району м. Харкова з метою визначення його ступеню придатності до військової служби та видане направлення для встановлення придатності до проходження військової служби.

ОСОБА_1 , в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , від проходження ВЛК, отримання повістки про явку до військово- лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 на 16 годину 30 хвилин 17.10.2024 відмовився, про що складено акт від 17.10.2024 за вх. № 27208 від 17.12.2024 (а.с. 126).

17.10.2024 відносно правопорушника ОСОБА_1 , уповноваженою на те особою, був складений протокол № 444-1 про адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. До протоколу від 17.10.2024 р. №228-1 долучено повістку № ВЛК №167, акт відмови від 17.12.2024 (а.с. 126-127), направлення, які позивач отримав особисто, про що особисто поставив свій підпис. З метою реалізації права на захист та можливості взяти участь в засіданні, висловити заперечення, надати докази, скористатися правовою допомогою, тощо, розгляд справи був призначений на 23.10.2024 об 11 годині 30 хвилин, про що було зазначено в протоколі.

20.12.2024 року о 09 годині 00 хвилин відбувся розгляд справи про адміністративне правопорушення скоєне громадянином ОСОБА_1 (а.с. 128). На розгляд справи позивач не з`явився про дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений про що свідчить його підпис в протоколі, клопотань щодо переносу розгляду справи від позивача не надходило.

ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 виніс постанову по справі №228-1 п від 23.10.2024 про накладення адміністративного стягнення на громадянина ОСОБА_1 , оскільки останній відмовився від проходження ВЛК, чим вчинив адміністративне правопорушення, під час дії особливого періоду в умовах воєнного стану.

25.10.2024 постанова по справі про адміністративне правопорушення була направлена позивачу замовленим листом. Згідно довідки про причини повернення на якій зазначена дата 09.11.2024 лист направлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 за закінченням терміну зберігання

2.заяви, клопотання

01.12.2024 разом з позовною заявою ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про поновлення строків на звернення до суду (а.с. 9).

16 грудня 2024 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представник позивача - адвоката Савинського Олександра Григоровича, який діє на підставі ордеру серії АХ № 1223987 від 27.11.2024, надійшла заява про усунення недоліків зазначених в ухвалі Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06.12.2024 (а.с. 22-32).

28 квітня 2025 року на адресу Індустріального районного суду м. Харкова, через систему «Електронний суд», надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 від ІНФОРМАЦІЯ_4 , заразом відповідач просить провести розгляд справи у його відсутність (а.с. 120-136).

28.04.2025 на адресу суду через систему «Електронний суд» від представник позивача - адвоката Савинського Олександра Григоровича, який діє на підставі ордеру серії АХ № 1223987 від 27.11.2024, надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів (а.с. 137-139).

3.інші процесуальні дії у справі

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 02.12.2024 справа № 644/10587/24 визначена на розгляд судді Паляничко Д.Г. (а.с. 14).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06.12.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 № 228-1П від 23.10.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн 00 коп залишення без руху та надано строк десять днів для усунення недоліків (а.с. 15-19).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.12.2014 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, повернуто позивачеві (а.с. 33-38).

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.03.2025 справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення направлено до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова для продовження розгляду (а.с. 100-104).

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду 03.04.2025 справа № 644/10587/24 передана на розгляд судді Паляничко Д.Г. (а.с. 110).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14.04.2025 провадження по вищевказаній справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін (а.с. 113-115).

Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 29.04.2025 заяву представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено (а.с. 140-141).

Представник відповідача Михайлов О.М. у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду з заявою, у якій просить провести розгляд справи у його відсутність (а.с. 130).

Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

4. Обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та докази

Вирішуючи спір, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли адміністративні правовідносини у сфері законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а також щодо порушенням призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил проходження медичного огляду.

Судом досліджено позов та відзив на позов, проаналізовано матеріали судової справи № 644/10587/24, досліджено та оцінено докази на належність, допустимість, достовірність, а також достатність як кожного окремо, так у їх сукупності та встановлено.

17.10.2024 посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 видано повістку №ВЛК/167 про явку на 16 годину 30 хвилин 17.10.2024 до військово- лікарської комісії Індустріального району м. Харкова з метою визначення його ступеню придатності до військової служби та видане направлення для встановлення придатності до проходження військової служби (а.с. 149).

17.10.2024 за вхідним № 27208 оператором мобілізаційного відділення ОСОБА_4 та інструктором відділу рекрутингу ОСОБА_5 складено акт відмови від отримання повістки ОСОБА_1 про виклик його до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 16 годину 30 хвилин 17.10.2024, текст повістки про явку доведено (озвучено) ОСОБА_1 о 16 годині 00 хвилин 17.10.2024 року(а.с. 150).

Згідно з направленням ІНФОРМАЦІЯ_4 від 17.10.2024, підписаного начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 , солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , направляється для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я (а.с. 151).

17.10.2024 оператором мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 солдатом ОСОБА_6 складено протокол про адміністративне правопорушення № 228-1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, скоєне ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в якому зазначено, що 17.10.2024 ІНФОРМАЦІЯ_4 військовозобов`язаному ОСОБА_1 вручена повістка № 167 на проходження медичного огляду (ВЛК) з метою встановлення ступеню придатності для проходження військової служби. Однак, ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду (ВЛК) та від отримання повістки, та ставити свій особистий підпис про отримання повістки, про що складено відповідний акт (а.с. 11, 92-93). Другий примірник протоколу № 228-1 з повісткою та актом було отримано ОСОБА_1 , що підтверджується його особистим підписом у зазначеному протоколі (а.с. 11/на звороті, 93). У графі «Пояснення і зауваження щодо змісту протоколу…» ОСОБА_1 вказав, що «немає» (а.с. 11/на звороті, 93). ОСОБА_1 роз`ясненні процесуальні права та обов`язки, відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, повідомлено дату та час розгляду справи (а.с. 11/на звороті, 93).

23.10.2024 тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 майором ОСОБА_7 . Харкова розглянута справа про адміністративне правопорушення тавинесено постанову № 228-1П від 23.10.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн 00 коп за порушення абз. 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (а.с. 12, 27-28), в якій зазначео, що «17.10.2024 року об 16 год. 30 хв. було встановлено факт порушення правил військового обліку громадянином ОСОБА_1 . Відповідно до Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», № 470/2024 від 23.07.2024 «Про продовження строку загальної мобілізації» представниками ІНФОРМАЦІЯ_4 військовозобов`язаному ОСОБА_1 17.10.2024 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_4 , вручена повістка № 167 на проходження медичного огляду (ВЛК) з метою встановлення ступеня придатності для проходження військової служби. Однак, ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду (ВЛК) та від отримання повістки та ставити свій особистий підпис про отримання повістки, про що складено відповідний акт, чим порушив абз. 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (а.с. 12).

З пошукового номеру направлення 2848-0683-1955-7019 вбачається, що ОСОБА_1 видано направлення терміном дії з 28.10.2024 по 28.10.2024 категорії: на госпіталізацію, послуга - А67010 стаціонарне лікування загального напрямку (а.с. 13).

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 27.11.2024 відкрито виконавче провадження № НОМЕР_6 з виконання постанови № 2281п виданої 25.11.2024 ІНФОРМАЦІЯ_4 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 34 000,00 грн (а.с. 29-30).

З листа Благодійної Організації «Благодійний фонд «Повір у себе» вихідний № 173/2024 від 13.10.2024 вбачається, що ОСОБА_1 як представник ТОВ «Райбес» був запрошений на форум «Партнерство Незалежних», який відбудеться 24.10.224 у м. Києві (а.с. 31).

З листа Прем`єр готелю «Русь» вбачається, що ОСОБА_1 проживав у Прем`єр готелі «Русь» з 23.10.2024 по 25.10.24, з 25.10.2024 по 26.10.2024, з 26.10.24 по 27.10.2024 за адресою: АДРЕСА_5 (а.с. 32).

З витягу ІКС Оберіг вбачається, що ОСОБА_1 підлягає призову на військову службу під час мобілізації, зазначена дата звірки контактних даних 22.10.2024 (а.с. 152).

З витягу з наказу № 211 від 24.04.2024 командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_7 », вбачається, що підполковника ОСОБА_8 призначено на посаду начальником ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 131).

З витягу з наказу № 500 від 02.10.2024 начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 вбачається, що відповідальними за своєчасне виявлення та якісне оформлення протоколів для подання до розгляду начальнику щодо вирішення питання винесення постанови про притягнення винних до адміністративної відповідальності призначено оператора мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 132).

5. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

Адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд ставиться критично до аргументів представника позивача, що протокол № 228-1 від 17.10.2024 складений неуповноваженою особою, оскільки наданим стороною відповідача витягом з наказу № 500 від 02.10.2024 начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 вбачається, що відповідальними за своєчасне виявлення та якісне оформлення протоколів для подання до розгляду начальнику щодо вирішення питання винесення постанови про притягнення винних до адміністративної відповідальності призначено оператора мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 132).

Суд не бере до уваги надане позивачем пошуковий номеру направлення 2848-0683-1955-7019, з якого вбачається, що ОСОБА_1 видано направлення терміном дії з 28.10.2024 по 28.10.2024 категорії: на госпіталізацію, послуга - А67010 стаціонарне лікування загального напрямку (а.с. 13), оскільки зазначений документ не є належним доказом по справі та не впливає на суть її вирішення.

Постанові про відкриття виконавчого провадження від 27.11.2024 ВП № НОМЕР_6 з виконання постанови № 2281п, виданої 25.11.2024 ІНФОРМАЦІЯ_4 про стягнення з ОСОБА_1 (а.с. 29-30), листам Благодійної Організації «Благодійний фонд «Повір у себе» вихідний № 173/2024 від 13.10.2024 (а.с. 31) та Прем`єр готелю «Русь» (а.с. 32) надано оцінку та взято до уваги судом першої та апеляційної інстанції в межах вирішення питання щодо поновлення строків на оскарження постанови ІНФОРМАЦІЯ_4 № 228-1П від 23.10.2024 (а.с. 12).

Суд ставиться критично до аргументів відповідача щодо фіксування факту відмови від отримання повістки ОСОБА_1 у присутності двох свідків, зокрема оператора мобілізаційного відділення ОСОБА_4 та інструктора відділу рекрутингу ОСОБА_5 , по результатам якої складено акт відмови від отримання повістки ОСОБА_1 про виклик його до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 16 годину 30 хвилин 17.10.2024, оскільки про наявність свідків та їх даних не зазначено в жодному документі, які стали підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а в самому акті 17.10.2024 за вхідним № 27208 зазначено, що текст повістки про явку на 16 годину 30 хвилин 17.10.2024 доведено (озвучено) ОСОБА_1 о 16 годині 00 хвилин 17.10.2024 року, оповіщення здійснювали оператор мобілізаційного відділення ОСОБА_4 та інструктор відділу рекрутингу ОСОБА_5 (а.с. 150).

Суд зауважує, що в акті не зазначено ані адреси місця реєстрації/проживання свідків, ані показання цих свідків, на які відсутні посилання у протоколі, а також показання яких до протоколу про адміністративне правопорушення відповідачем також не долучені.

Крім зазначеного, суд звертає увагу також на інші розбіжності наявні у наданому відповідачем відзиві на позов та долученими письмовими доказами стосовно дат, ПІБ особи. Яка притягається до відповідальності, так: у протоколі від 17.10.2024 № 228-1 зазначено, що о 16 год 30 хв 17.10.2024 встановлено факт порушення правил військового обліку громадянином ОСОБА_9 (а.с.11); у відзиві відповідачем неодноразово зазначено, що акт складено за вх. № 27208 від 17.12.2024 (а.с. 126), а протокол має номер № 444-1 (а.с. 126), на підставі якого 20.12.2024 року о 09 годині 00 хвилин відбувся розгляд справи про адміністративне правопорушення скоєне громадянином ОСОБА_1 (а.с. 128).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

6.Мотивована оцінка.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні докази у справі, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач у своєму позові та відповідач у наданому відзиві на позов, оцінивши надані докази, суд дійшов такого висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судовим розглядом встановлено, що оскаржуваною постановою про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 17.10.2024 ОСОБА_1 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_4 , вручена повістка № 167 на проходження медичного огляду (ВЛК) з метою встановлення ступеня придатності для проходження військової служби, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду (ВЛК) та від отримання повістки, про що складено відповідний акт, що є порушенням вимог абз. 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вчинене в особливий період із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень.

Згідно з пунктом 3.1. глави 3 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (надалі за текстом - Положення № 402), медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП, начальників центрів рекрутингу Збройних Сил України, на підставі направлення, яке формується в електронній формі засобами Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, або у паперовій формі за формою, наведеною у додатку 11 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (надалі за текстом - Порядок № 560). Медичний огляд проводиться ВЛК при ТЦК та СП за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які мають договір із НСЗУ на пакет медичних послуг, включений до програми державних гарантій медичного обслуговування населення на відповідний рік щодо медичного огляду осіб, який організовується ТЦК та СП, лікарями, які входять до складу ВЛК при ТЦК та СП. При цьому особам віком до 45 років видається направлення з метою визначення їх придатності до служби у Десантно-штурмових військах, підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у морській піхоті.

Відповідно до п. 74 Порядку № 560, резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.

Військовозобов`язаний та резервіст, який виявив бажання проходити військову службу під час мобілізації у вибраній ним військовій частині, направляється на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду керівником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або командиром військової частини.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис.

Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що військовозобов`язаний повинен проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби за рішенням керівника ТЦК лише на підставі направлення, а не на підставі повістки.

Із урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, оскільки відсутні будь-які докази того, що 17.10.2024 відповідачем, на виконання вимог пункту 74 Порядку № 560, позивачу вручалося направлення на проходження медичного огляду під особистий підпис з роз`ясненням вимог законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, зокрема й за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а також матеріали справи не містять доказів реєстрації в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію направлення на проходження медичного огляду ВЛК позивача, у зв`язку з чим, відсутні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Отже, суд вважає, що відповідачем допущено неповноту розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача, а наявність суперечностей та розбіжностей у документах, що стали основою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зокрема протокол про адміністративне правопорушення, свідчать про недотримання ст. 245, 280 КУпАП, тому суд дійшов переконання, що оскаржувана постанова, прийнята з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Суд наголошує, що сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності належних доказів на підтвердження викладених у ній обставин, не може свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно з правовими позиціями Європейського суду з прав людини «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Так, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (п. 161 рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom); п.65 рішення від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine), заява № 39598/03). Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. «Поза розумним сумнівом» має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

У справі Проніна проти України, № 63566/00, від 18.07.2006 Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 90 КАС України).

Отже, судом досліджено надані позивачем та відповідачем докази, вивчено аргументи та обґрунтування сторін, які дають підстави суду у їх сукупності та взаємозв`язку для висновку про задоволення позову.

7.Порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Позивача незаконно, несправедливо та необґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності, чим порушили його права передбачені Конституцією України, а також положеннями чинного законодавства щодо порядку притягнення до адміністративної відповідальності.

Зокрема, відповідачем не доведено складу адміністративного правопорушення, а при складанні протоколу та постанови допущено неточності та порушення вимог закону, що стало причиною звернення за захистом до суду ОСОБА_1 , гарантованим ч.4 ст. 32 Конституції України.

8. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Встановленим судом фактам відповідають адміністративним правовідносинам щодо порушенням призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, які регулюються Конституцією України, Закону України «Про оборону України», Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» , Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, чинній з 18.05.2024 згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку від 11.04.2024 № 3633-ІХ), Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 та ін.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (у т.ч. передбачені ст.210, 210-1 КУпАП). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Як встановлено ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі № 513/899/16-а.

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а частиною 3 цієї статті за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Згідно із ч. 1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", громадяни зобов`язані:

з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом;

проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах. Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

З метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний підрозділ районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що затверджується керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Положення про районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджуються керівниками відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

Відповідно до ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України)).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України), врегульовано Інструкцією № 3.

Тобто, законодавцем імперативно визначено чітку та послідовну процедуру розгляду справ про адміністративне правопорушення, порушення якої є підставою для визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними, а відтак й для скасування його рішення про притягнення до відповідальності.

Згідно із пунктом 3 розділу ІІ Інструкції № 3, у протоколі зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена, по батькові (за наявності), адреси свідків (якщо вони є); пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІ Інструкції № 3, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол.

Згідно із ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до Примітки ст. 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Згідно із пунктом 3.1. глави 3 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (в подальшому - Положення № 402), медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП, начальників центрів рекрутингу Збройних Сил України, на підставі направлення, яке формується в електронній формі засобами Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, або у паперовій формі за формою, наведеною у додатку 11 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (в подальшому - Порядок № 560). Медичний огляд проводиться ВЛК при ТЦК та СП за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які мають договір із НСЗУ на пакет медичних послуг, включений до програми державних гарантій медичного обслуговування населення на відповідний рік щодо медичного огляду осіб, який організовується ТЦК та СП, лікарями, які входять до складу ВЛК при ТЦК та СП. При цьому особам віком до 45 років видається направлення з метою визначення їх придатності до служби у Десантно-штурмових військах, підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у морській піхоті.

Відповідно до п. 74 Порядку № 560, резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.

Військовозобов`язаний та резервіст, який виявив бажання проходити військову службу під час мобілізації у вибраній ним військовій частині, направляється на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду керівником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або командиром військової частини.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис.

Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, адже у справах «Енгель та інші проти Нідерландів» («Engel and Others v. the. Netherlands», 08.06.1976, no. 5100/71, 5101/71, 5102/71, 5354/72, 5370/72), «Озтюрк проти Німеччини» («Ozturk v. Germany», 21.02.1984, no. 8544/79), «Лутц проти Німеччини» («Lutz v. Germany», 25.08.1987, no. 9912/82), тлумачить поняття «кримінальний» автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо.

Європейський суд з прав людини по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, у рішеннях яких неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardov. Spain» від 06.12.1998 Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви щодо її винуватості повинні тлумачитись на користь цієї особи.

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч.1ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Більш того, відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п.1 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

9.Норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

Норми права на які посилались сторони судом розглянуті та застосовані.

10.Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024 становить 3028 грн 00 коп.

На підставі викладеного, позивачем сплачено суму судового збору, яка відповідає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає - 605 грн 60 коп, станом на час подання позовної заяви, що підтверджується квитанцією від 01.12.2024 (а.с. 8).

Згідно з п.2 ч.5 ст. 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 ,заразом позивачем не ставиться питання про стягнення суми сплаченого судового збору з відповідача, тому суд дійшов переконання, що судові витрати з відповідача не стягуються.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 2, 6-9, 72-77, 139, ст.229, ст. 241-246, 250, 255, 268, 269, 271, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_4 № 228-1П від 23.10.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн 00 коп задовольнити.

Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_4 № 228-1П від 23.10.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: http://og.hr.court.gov.ua /sud2029/.

Повне ім`я сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 15.02.2000 Орджонікідзевським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_10 тел. НОМЕР_4 .

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_1 , юридична адреса: 61115, м. Харків, вул. Косарєва, буд. 7, ЄДРПОУ НОМЕР_2 , тел. НОМЕР_5 , ел. пошта

Суддя Д.Г. Паляничко