Справа № 753/7886/25
Суддя: Комаревцева Л. В.
Дата ухвалення: 2025-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7886/25
провадження № 2-а/753/207/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року суддя Дарницького районного суду м. Києва Комаревцева Л.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови щодо накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення-

в с т а н о в и в :

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що 24 червня 2024 року штаб-сержантом III кат. ІНФОРМАЦІЯ_2 ст.сержантом ОСОБА_2 було складено протокол серії ІНФОРМАЦІЯ_2 № 504 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відповідно до якого вбачається, що 24 червня 2024 року о 15.40 встановлено, що громадянин ОСОБА_1 будучи військовозобов`язаним, під час дії воєнного стану не мав при собі військово-облікових документів та не пред`явив їх за вимогою уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Протоколом встановлено, що своїми діями гр. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст 210-1 КУПаП.

За наслідками розгляду протоколу, начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 винесено постанову №2692 про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої постановлено визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 винним у вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 000,00 гривень

Разом з тим, позивач вважає дану постанову необґрунтованою, протиправною та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст 210-1 КУПаП.

Притягуючи до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відповідач розглядав протокол серії ІНФОРМАЦІЯ_1 №1177 від29.08.2024,який взагалі немає жодного відношення до позивача, адже протокол, який був складений на ОСОБА_1 мав порядковий номер 504 та начеб то був складений 24.06.2024, а не в серпні 2024 року.

Таким чином, залишається не зрозумілим, яким чином начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_3 проводився розгляд справи протоколу, який не відноситься до ОСОБА_1 , а накладено штраф та притягнуто до відповідальності ОСОБА_1 .

Також, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення № 504 від 24.06.2024, у такому взагалі відсутні посилання на будь-які документи, які до нього долучають та на підставі яких можливо б було зробити висновок про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та взагалі не заслухано пояснення ОСОБА_1 .

Таким чином, враховуючи вищевикладене позивачем жодним чином не порушено Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що було проігноровано відповідачем під час складення протоколу.

Крім того, згідно примітки до ст. 210 КУпАП положення статей 210, 210- 1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Відтак, відсутні будь-які докази в обґрунтування правомірності винесення оскаржуваної постанови.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22.04.2025 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Станом 04.06.2025 закінчились строки для подання відзиву, відповідач до суду відзив не подав, а відтак, відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши повно та всебічно матеріали справи, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав

Судом встановлено, що 24.06.2024 відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України та 01.07.2024 на підставі вказаного протоколу винесена постанова, на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляду штрафу в сумі 20 000,00 грн.

Відповідно до оскаржуваної постанови, 24.06.2024 о 17 год. 00 хв. ОСОБА_1 будучи військовозобов`язаним та підлягаючим призову на військову службу під час мобілізації в Чернівецькому обласному збірному пункті, у зв`язку із відсутністю військово-облікового документа був доставлений співробітниками Чернівецького РУП ГУНП до Чернівецького обласного об`єднаного центру мобілізації по вул. Головній, 129 в м. Чернівці для складання адміністративного протоколу, що узгоджується з вимогами ст. 259 КУпАП, п.16 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560. У зв`язку із чим уповноваженою посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_5 складено протокол серії ІНФОРМАЦІЯ_2 № 1177 від 29.08.2024 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, яка носить бланкетний характер та відсилає до порушення вимог ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», кваліфікуючою обставиною є вчинення даного правопорушення в особливий період.

Диспозиція частини третьої статті 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчинено в особливий період та тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані: у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Окрім того, ч. 2 ст. 283 КУпАП визначено загальні вимоги до постанови про накладення адміністративного стягнення, яка має містити інформацію щодо особи правопорушника та обставин скоєння нею правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Позивач у своєму позові вказує на відсутніть у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Посилання позивача на зазначені обставини відповідачем не спростовано. Відповідачем не надо суду будь-яких належних та допустимих доказів, з яких вбачається, що в діях ОСОБА_1 наявні порушення законодавства про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, а саме абз. 1 ч. 6 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Суд також приймає до уваги те, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи (примітка до ст. 210 КУпАП).

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно з частинами 4-6 ст. 77 КАС України докази суду надають учасники справи, суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом; суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості. При цьому усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою невинуватість.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що не є доведеним факт наявності в діях Позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За наведених вище підстав постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а справа- закриттю.

Керуючись ч. 3 ст. 210-1, 245, 251, 280 КУпАП, ст.ст. 72-77, 132, 241-246, 271, 286 КАС України,суд-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови щодо накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Скасувати постанову №2692 від 01.07.2024, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а провадження по справі- закрити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Повний текст рішення виготовлено 04.06.2025.

Суддя: Комаревцева Л.В.