Справа № 420/25211/24
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2025-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/25211/24

Місце прийняття ухвали суду 1 інстанції: м. Одеса;

Дата складання повного тексту ухвали суду 1 інстанції:

28.03.2025 року;

Суддя І інстанції: Бжассо Н.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Крусяна А.В.

Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

09.08.2024 року ОСОБА_1 звертався до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови здійснити з 01.03.2024 року перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимальним розміром, з урахуванням індексації, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", Постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" та Постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 року №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році", з урахуванням раніше виплачених сум;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.03.2024 року перерахунок та виплату пенсії, без обмеження максимальним розміром, з урахуванням індексації, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", Постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" та Постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 року №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році", з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Суд визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови здійснити з 01.03.2024 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії без обмеження максимальним розміром, з урахуванням індексації, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", Постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" та Постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 року №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році", з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.03.2024 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, без обмеження максимальним розміром, з урахуванням індексації, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", Постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" та Постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 року №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році", з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення в цій адміністративній справі набрало законної сили 14 листопада 2024 року та 26.11.2024 позивачеві за його окремою заявою виданий виконавчий лист.

24.03.2025 року ОСОБА_1 в порядку статті 382 КАС України подав суду першої інстанції заяву, в якій просив встановити судовий контроль за виконанням рішення в адміністративній справі №420/25211/24.

В обґрунтування вимог заяви зазначено, що на виконання судового рішення в цій адміністративній справі ГУПФУ провело позивачеві перерахунок пенсії, однак з січня 2025 відповідач продовжує обмежувати нараховану пенсію максимальним розміром, застосовуючи положення постанови Кабінету Міністрів України «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» від 03.01.2025 №1.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №420/25211/24.

Суд виходив з того, що у цій справі не були оспорюваними дії ГУПФУ щодо застосування положень постанови Кабінету Міністрів України «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» від 03.01.2025 року №1. Вимоги позивача виходять за межі предмету спору у справі №420/25211/24, тому не підлягають перевірці в порядку судового контролю за виконанням рішення в цій адміністративній справі.

В апеляційній скарзі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та прийняти нове судове рішення, яким встановити відповідачеві строк для подання звіту про виконання рішення.

Обґрунтовуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки обставинам справи і помилково не враховано, що з січня 2025 року ГУПФУ визначило для виплати позивачеві пенсію у межах максимального розміру відповідно до положень Постанови №1, в той час як рішенням, що набрало законної сили в цій адміністративній справі, чітко вказано на протиправність будь-якого обмеження пенсії військовослужбовців та прирівняних до них осіб.

Апелянт зауважує на тому, що в адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат положення статті 382 КАС України імперативно встановлюють правові підстави для суду за письмовою заявою позивача зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення. При цьому, відмовивши у задоволенні заяви про встановлення судового контролю, суд першої інстанції фактично проігнорував продовження вчинення відповідачем дій, спрямованих на протиправне обмеження позивачеві пенсії максимальним розміром, що суперечить висновкам суду у цій справі.

Відзив на апеляційну скаргу від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у визначений строк не надійшов.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Вказані положення Основного Закону кореспондуються із приписами частин 2, 3 статті 14 КАС України, згідно яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення щодо обов`язковості судових рішень містять норми статті 370 КАС України.

За правилами частин 1, 2 статті 381 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 4 статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Відсутність виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно частин 1, 2, 3 статті 382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Суд може зобов`язати подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення особисто керівника суб`єкта владних повноважень.

Частиною 1 статті 382-3 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.

Аналіз наведених правових норм показав, що обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтями 14, 370 КАС України.

Фактичне (не у повному обсязі) не виконання рішення суду, що набрало законної сили, є достатньою правовою обставиною для застосування судом заходів судового контролю.

При цьому, в адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Отже, надходження заяви позивача щодо подання суб`єктом владних повноважень звіту про виконання судового рішення у справі з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат імперативно встановлює для суду правові підстави для зобов`язання такого суб`єкта подати звіт про виконання рішення.

Встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат не поставлено в залежність від наявності виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення.

З наведеного слідує помилковість висновку суду першої інстанції про те, що встановлення судового контролю за виконанням рішення в цій категорії справ є правом, а не обов`язком суду. У тому числі, не ґрунтується на вимогах адміністративного процесуального законодавства висновок суду про наявність у позивача права вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, як один з критеріїв перевірки наявності/відсутності підстав для встановлення судового контролю, адже, як вже зазначено вище, заходи судового контролю не поставлено в залежність від наявності виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення.

Усуваючи допущені судом порушення норм процесуального права, колегія суддів враховує, що предметом спору у цій справі була протиправність дій ГУПФУ щодо не нарахування та не виплати позивачеві підвищення до пенсії, передбачене Постановами №118, №168, №185, обмеживши пенсію максимальним розміром, починаючи з березня 2024 року.

Таким чином, з надходженням письмової заяви позивача в цій адміністративній справі (з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат) суд має зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

З огляду на положення частини 3 статті 382-1 КАС України, колегія суддів вважає, що достатнім для відповідача для підготовки звіту про виконання судового рішення у цій справі є строк, який становить двадцять календарних днів з дня отримання ГУПФУ цього судового рішення.

Одночасно апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на те, що відповідно до частин 2, 3 статті 382-2 КАС України звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається звіт;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб);

4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення;

5) відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання;

6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення;

7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.

До звіту додаються:

1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо звіт поданий представником і такі документи раніше не подавалися;

2) докази направлення копій звіту та доданих до нього матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.

З огляду на викладене, оскільки висновки суду не відповідають нормам процесуального права та обставинам справи, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідно до вимог статті 317 КАС України підлягає скасуванню із прийняттям нового судового рішення про задоволення заяви.

Відповідно до приписів частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю в адміністративній справі задовольнити.

Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області строк в двадцять календарних днів з дня одержання даної постанови для подання до суду першої інстанції звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року по справі №420/25211/24.

Направити справу №420/25211/24 до Одеського окружного адміністративного суду для розгляду звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в порядку, передбаченому статтями 382-1, 382-2, 382-3 КАС України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв