Справа № 440/6814/24
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

02 червня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/6814/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сич С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні клопотання Квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтава про закриття провадження у справі №440/6814/24 за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтава, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Полтавська міська рада, Міністерство оборони України, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтава, у якій позивач просить:

- визнати протиправними дії Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та направленні до Полтавської міської ради документів з метою реалізації права на безоплатну приватизацію житла - квартири АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м. Полтава підготувати та направити до Полтавської міської ради довідку щодо балансової вартості квартири; відомості про нерухоме державне майно - квартиру за формою АДРЕСА_2 ; копію технічного паспорту на квартиру; копію Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру; інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта щодо квартири АДРЕСА_1 та особи, яка в ній проживає, ОСОБА_1 , для вирішення питання щодо надання попередньої згоди про прийняття квартири у власність територіальної громади.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.06.2024 представник позивача звернувся з письмовою заявою до відповідача, в якій просив підготувати відповідні документи для реалізації права позивача, як військовослужбовця, щодо приватизації квартири, в якій він на законних підставах проживає понад 18 років. Відповідач у письмовій відповіді від 06.06.2024 вих. №542/1249 відмовив позивачу у задоволенні його заяви. Підставами для відмови зазначив те, що позивач нібито незаконно проживає у квартирі, а також те що у відповідача відсутні рішення житлової комісії про надання позивачу квартири АДРЕСА_3 для постійного проживання. Позивач вважає такі підстави для відмови в реалізації його прав протиправними та надуманими, враховуючи те, що саме відповідачем надано сім`ї позивача вказане житлове приміщення у 2006 році. У подальшому за рішенням відповідача у 2006 та у 2013 році зареєстровано місце проживання позивача та членів його сім`ї у вказаній квартирі, з 2006 по даний час відповідно до щорічних довідок про перевірку житлових умов та виписок з домової книги про склад сім`ї та прописку позивач на законних підставах проживає у зазначеній квартирі, яка мала номер 34, а після реконструкції гуртожитку у житловий будинок має номер 44. Вказує, що у 2015 році згідно рішення Міністра оброни України квартири у будинку, в тому числі квартиру позивача, розподілено для постійного проживання (лист від 09.01.2015 вих. № 303/4116/28). Крім того, між позивачем та відповідачем укладено договір №44 від 30.01.2020 про надання послуг з утримання житлового будинку та прибудинкової території і відшкодування витрат за надані комунальні послуги. За умовами цього договору позивач є наймачем житлового приміщення та має відповідні права та обов`язки. У зв`язку з викладеним позивач вважає оскаржувані дії відповідача протиправними та такими, що порушують його конституційні права на житло та гарантії, передбачені Конституцією України, Законами України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та "Про приватизацію державного житлового фонду", а саме право приватизації житла, в якому позивач постійно проживає.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/6814/24 за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтава про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Залучено до участі у справі №440/6814/24 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Полтавську міську раду. Залучено до участі у справі №440/6814/24 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Міністерство оборони України). Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

05.09.2024 до суду надійшов відзив Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава /а.с.43-45/, у якому заявлено клопотання відповідача про закриття провадження у цій справі. Вказане клопотання вмотивоване тим, що КЕВ м. Полтава не володіє владно-управлінськими функціями та не здійснює делеговані повноваження органів державної влади. Відтак, відповідач не є суб`єктом владних повноважень, спірні правовідносини є приватно-правовими, оскільки випливають з правовідносин щодо забезпечення позивача житловою площею для постійного проживання його сім`ї, позивач оскаржує бездіяльність КЕВ м. Полтава щодо не вчинення дій, передбачених Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженою наказом Міністра оборони України від 31.07.2018 №380. Вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з житлових правовідносин. КЕВ м. Полтава вважає, що заявлені позовні вимоги повинні розглядатись у порядку цивільного судочинства, тому що за своєю суттю даний спір має цивільно-правовий характер. З огляду на зазначене та враховуючи характер спірних правовідносин, відповідач вважає, що наявні підстави для закриття провадження по даній справі.

У відповіді на відзив на позовну заяву, що надійшла до суду 10.09.2024, позивач заперечує проти задоволення клопотання відповідача про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 08.06.2022 у справі №362/643/21, військова служба є різновидом служби публічної. Тому спори з приводу проходження військової служби, зокрема, з приводу соціального захисту військовослужбовців (включно зі спорами з військовими частинами щодо реалізації гарантій забезпечення військовослужбовців житловими приміщеннями), належать до юрисдикції адміністративних судів. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08.11.2023 у справі №183/5382/23 за схожих правовідносин.

Вирішуючи клопотання Квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтава про закриття провадження у справі №440/6814/24, суд дійшов таких висновків.

Підстави для закриття провадження у справі встановлені статтею 238 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до пункту 1 частини 1 якої суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства;

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: у спорах фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (пункти 1 і 2 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пунктів 1, 2, 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - це, зокрема, спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до справ адміністративної юрисдикції процесуальний закон відніс публічно-правові спори, ознакою яких є не лише особливий суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім спорів, для яких закон установив інший порядок судового вирішення. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір.

Стосовно терміну владні управлінські функції, то зміст поняття владні полягає в наявності у суб`єкта повноважень застосовувати надану йому владу, за допомогою якої впливати на розвиток правовідносин, а управлінські функції - це основні напрямки діяльності органу влади, його посадової чи службової особи або іншого уповноваженого суб`єкта, спрямовані на управління діяльністю підлеглого суб`єкта. З огляду на вказане до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома чи більше суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень (аналогічні висновки сформульовані, зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17 (пункт 21) та від 13 жовтня 2020 року у справі № 640/22013/18 (пункт 19).

Для вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення складу учасників справи. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Тоді як приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Позивач звернувся з позовом про визнання протиправними дій відповідача, зобов`язання його вчинити дії. Підставою для звернення з цим позовом стало те, що, як стверджує позивач, відповідач відмовляє йому у приватизації квартири (житлового приміщення у гуртожитку), яка була ним отримана як військовослужбовцем.

Відповідно до частини другої статті 1-2 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з абзацами першим, третім пункту 1 статті 12 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.

Зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, та членів їх сімей, визначено Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380 (далі - Інструкція № 380).

Відповідно до пункту 2 розділу I Інструкції № 380, забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями від Міністерства оборони України здійснюється за рахунок:

новозбудованого, вивільненого або придбаного житла;

надання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення (за згодою військовослужбовця);

переобладнання нежилих приміщень фонду Міноборони у жилі (крім приміщень, розташованих на територіях, які використовуються за призначенням військовими частинами).

Згідно із пунктом 3 розділу І Інструкції № 380 військовослужбовці та члени їх сімей (крім осіб, звільнених у запас або відставку, та членів їх сімей, а також військовослужбовців, які не здали службове житло за попереднім місцем служби) забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що мають відповідати вимогам житлового законодавства. У разі відсутності службових житлових приміщень військовослужбовці та члени їх сімей розміщуються у гуртожитках, сімейних гуртожитках, а неодружені військовослужбовці - у спеціально пристосованих казармах або військова частина орендує їм житло чи за їх бажанням виплачується грошова компенсація за піднайом (найом) жилого приміщення в порядку, визначеному законодавством.

Пунктом 4 розділу І Інструкції № 380 передбачено, що військовослужбовцям, які перебувають на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, та які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються житлові приміщення для постійного проживання або за їх бажанням виплачується грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення.

Житлові приміщення для постійного проживання та грошова компенсація за належне для отримання жиле приміщення надаються один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Порядок передання квартир (будинків) у власність громадян визначено розділом Х Інструкції № 380.

Відповідно до пунктів 1-6 розділу Х Інструкції № 380 підготовка, оформлення документів та передання у власність громадян квартир (будинків), кімнат у комунальних квартирах здійснюються уповноваженими на це органами приватизації, створеними при КЕУ, КЕВ (КЕЧ) районів, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд, в порядку, передбаченому Законом України Про приватизацію державного житлового фонду.

Передання квартир (будинків), кімнат у комунальних квартирах у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду оформлюється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), кімнату в комунальній квартирі, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення.

Передання займаних квартир (будинків), кімнат у комунальних квартирах здійснюється в приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цих квартирах (будинках), кімнатах у комунальній квартирі, у тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника.

Орган приватизації за потреби уточнює необхідні для розрахунків дані залежно від складу сім`ї і розміру загальної площі квартири, кімнат у комунальних квартирах, оформлює відповідні розрахунки та видає розпорядження органу приватизації щодо квартир (будинків), кімнат у комунальних квартирах.

Передання квартир (будинків), кімнат у комунальних квартирах у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Органи приватизації видають свідоцтва про право власності на об`єкти нерухомого майна проводять на спеціальних бланках, зразки та описи яких затверджені наказом Міністерства юстиції України від 22 квітня 2003 року № 39/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 квітня 2003 року за № 318/7639.

Отже, у спірних правовідносинах, відповідач наділений повноваженнями приймати рішення, що впливають на можливість реалізації позивачем соціальних гарантій забезпечення жилими приміщеннями в силу його особливого статусу, визначеного Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, тобто внаслідок проходження ним публічної служби, різновидом якої є військова служба.

Для визначення юрисдикції суду у спорі з приводу прийняття громадянина на публічну службу, її проходження чи звільнення суд має встановити, чи проходила особа публічну службу, а також, у зв`язку з чим - прийняттям, проходженням або звільненням - виник спір.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно частини першої статті 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Отже, військова служба є різновидом служби публічної. Тому спори з приводу проходження військової служби, зокрема з приводу соціального захисту військовослужбовців (включно зі спорами з військовими частинами щодо реалізації гарантій забезпечення військовослужбовців житловими приміщеннями), належать до юрисдикції адміністративних судів.

Зазначений висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08 червня 2022 року у справі № 362/643/21.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08 листопада 2023 року у справі №183/5382/23.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, висновки щодо застосування норм права, що викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08 червня 2022 року у справі № 362/643/21 та Верховним Судом у постанові від 08 листопада 2023 року у справі № 183/5382/23 підлягають обов`язковому врахуванню судом першої інстанції у цій справі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання відповідача про закриття провадження у справі №440/6814/24 необґрунтоване, а тому у його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 238, 242, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання Квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтава про закриття провадження у справі №440/6814/24 за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтава, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Полтавська міська рада, Міністерство оборони України, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя С.С. Сич