Справа № 465/7380/22
Суддя: Мигаль Г. П.
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 465/7380/22
Провадження 2-а/465/86/25
РІШЕННЯ

Іменем України

02.06.2025 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Мигаль Г.П.,

при секретарі судового засідання Ковальському Н.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_5.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської митниці Державної Митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 - адвокат Стець Ростислав Ярославович звернувся до суду з позовом до Дніпровської митниці Державної Митної служби України, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил. №0176/11000/22 від 12.10.2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 485 Митного кодексу України у вигляді штрафу.

Позов мотивує тим, що 12 жовтня 2022 року в.о. заступника начальника Дніпровської митниці Держмитслужби України Водолагою Д.А. винесено постанову в справі про порушення митних правил №0176/11000/22 за ознаками вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого статтею 485 МК України та накладено штраф у розмірі 946 398,36 гривень.

Вказана постанова була надіслана Дніпровською митницею Держмитслужби України засобами поштового зв`язку та згідно даних штрих кодового ідентифікатора №245 була вручена 29.11.2022 особисто ОСОБА_1 . Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною, необґрунтованою, такою, що винесена з порушенням процедури розгляду справи, з порушенням його прав, без його участі та участі адвоката. Підставою для прийняття Дніпровською митницею Держмитслужби оскаржуваної постанови був протокол про порушення митних правил від 11.07.2022 №176/11000/22, складений за відсутності особи, що притягається до відповідальності - ОСОБА_1 , керівника ТОВ «ЛОКВОД». Зміст протоколу про порушення митних правил не містить відомостей, що ОСОБА_1 викликався до Дніпровської митниці. Зокрема, повістка про виклик від 03.08.2022, а також протокол про порушення митних правил №0176/11000/22 від 11.07.2022 були вручені ОСОБА_1 лише 21.09.2022 та 30.08.2022 відповідно. А тому ОСОБА_1 був позбавлений права на надання пояснень щодо складеного протоколу та надати з щодо цього відповідні докази. Окрім цього, в основу винесеної постанови контролюючий орган в особі Дніпровської митниці взяв до уваги відповідь Саксаганської територіальної громади Камянського району Дніпропетровської області, про те, що документи, які подані для отримання сертифікатів з перевезення товару, містять неправдиві відомості про користування земельними ділянками. Однак, митний орган не отримав жодних пояснень у ФГ «АГРОВЕСТА ПЛЮС», яке було виробником товару щодо наведеної інформації та викладених відомостей у відповіді Саксаганської територіальної громади. Зокрема отримав не відповідні пояснення у службових осіб ФГ «АГРОВЕСТА ПЛЮС», не долучив будь-яких даних, щодо офіційного користування земельними ділянками ФГ`АГРОВЕСТА ПЛЮС», не отримав відомостей по ФГ`АГРОВЕСТА ПЛЮС» з ДПІ по місцю реєстрації. Таким чином твердження митного органу фактично є припущеннями. Жодних доказів, що ОСОБА_1 був обізнаний з тим, що від імені ТОВ ЛОКВОД» подано документи митниці, які містять неправдиві відомості, з метою зменшення сплати митних платежів, матеріали справи не містять. Додав, що ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні порушення митних правил за ст. 485 МК України, проте відповідно до рішення Конституційного суду України №3-321/2019 від 15 червня 2022 року, абзац другий статті 485 Кодексу суперечить частинам першій, четвертій статті 41 Конституції України. З огляду на зазначене просив позов задоволити.

Не погоджуючись з поданим позовом, від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказує, що ОСОБА_1 був належним чином ознайомлений зі статтями 494 та 498 Митного кодексу України, а також, заздалегідь повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. За результатами перевірки встановлено, що ТОВ «ЛОКВОД» під час митного оформлення в зоні діяльності Дніпровської митниці насіння соняшнику застосувало тарифну пільгу по сплаті вивізного мита «410», яка складає 3,6%. При цьому повна ставка вивізного мита, яке ТОВ «ЛОКВОД» мало сплатити в ході проведення операцій з вивезення товару «насіння соняшнику» без застосування преференції, складала 10 % від вартості товару. Основним документом, що підтверджує преференційне походження є сертифікат з перевезення (походження) EUR.1. Для підтвердження заявленої країни походження та правомірності застосування тарифної пільги по сплаті вивізного мита «410» експортером ТОВ «ЛОКВОД» до митних оформлень за вказаними митними деклараціями надано сертифікати з перевезення EUR.1. Виробником товару значиться ФГ «АГРОВЕГА ПЛЮС». З метою перевірки достовірності наданих митному органу документів, які стали підставою для отримання сертифікатів з перевезення EUR.1, від Саксаганської територіальної громади Кам`янського району Дніпропетровської області отримано відповідь про те, що «АГРОВЕГА ПЛЮС»: не здійснює фінансово-господарську діяльність на території Саксаганської територіальної громади; не значиться, як платник земельного податку за землі сільськогосподарського призначення; не використовує земельні ділянки на правах оренди на території Саксаганської територіальної громади. Зазначене свідчить про те, що документи, які подані ТОВ «ЛОКВОД» до митного органу з метою отримання сертифікатів з перевезення (походження) товару EUR.1, відповідно до яких, виробником товару зазначається ФГ «АГРОВЕГА ПЛЮС», містять неправдиві відомості щодо походження товару.

Під час провадження у справі про порушення митних правил № 0176/11000/22, окрім інших процесуальних дій, було здійснено направлення: повісток з викликами директора ТОВ «ЛОКВОД» ОСОБА_3.; повісток з викликами директора ФГ «АГРОВЕГА ПЛЮС» ОСОБА_2 з метою його опитування у якості свідка; вимоги до ФГ «АГРОВЕГА ПЛЮС» про надання завірених копій документів, що підтверджують або спростовують факти, викладені у листі Саксаганської територіальної громади Кам`янського району Дніпропетровської області; вимоги до ТОВ «ЛОКВОД» про надання завірених копій документів, що підтверджують або спростовують факти, викладені у листі Саксаганської територіальної громади Кам`янського району Дніпропетровської області; доручення до Львівської митниці для опитування директора ТОВ «ЛОКВОД» ОСОБА_3 ; доручення до Львівської митниці для опитування у якості свідка директора ФГ «АГРОВЕГА ПЛЮС» ОСОБА_2 . Однак, незважаючи на те, що директор ТОВ «ЛОКВОД» ОСОБА_1 отримав повістку, як зазначає у даній позовній заяві 21.09.02022, а також отримав примірник протоколу про порушення митних правил № 0176/11000/22 30.08.2022, проте не надав будь-яких пояснень до Дніпровської митниці та не був присутній під час розгляду справи. При цьому було встановлено, що ТОВ «ЕКСПЕРТ ДНЕПР» було підписано договір про надання послуг щодо митного оформлення товарів з ТОВ «ЛОКВОД». На підставі даного договору та довіреності від 13.06.2022 № 1, виданої ОСОБА_1 . ОСОБА_4., було отримано пакет документів від кур`єра для оформлення сертифікатів форми ЕВРО.1 на партії товарів насіння соняшнику. Після обробки отриманих від ТОВ «ЛОКВОД» документів, ОСОБА_4 формувала окремі пакети для складання сертифікатів ЕВРО.1 у спеціальній електронній програмі. Після чого електронну версію зазначених вище сертифікатів разом з пакетами документів надавала у Дніпровську митницю для перевірки та видачі сертифікатів ЕВРО.1. Таким чином матеріалами справи повністю підтверджено вчинення ОСОБА_1 дій, спрямованих на неправомірне зменшення розміру митних платежів у сумі 315 466,12 грн., а наявність рішення Конституційного Суду України № 4-р (II)/2022 від 15 червня 2022 року не змінює правового регулювання вини правопорушника, оскільки станом на дату винесення постанови митницею, санкція статті 485 МК України була чинною.

Представник позивача подав відповідь на відзив, у якій зазначив, що відповідачем не надано жодного доказу вручення ОСОБА_1 повістки чи виклику в Дніпровську митницю. Також відповідачем зазначено недостовірну інформацію про те, що ОСОБА_1 з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів вказав у гр.36 електронних митних декларацій неправдиві відомості щодо застосування преференційного режиму та надав митному органу з цією метою документи, для отримання сертифікатів з перевезення (походження) товару EUR.1, які містять неправдиві відомості. Відомості в декларацію вносились виключно брокерами ТОВ «ЕКСПЕРТ-Дніпро». Саме брокер ОСОБА_4 подавала заявку на отримання сертифікатів з перевезення (походження) товару EUR.1 працівнику митниці, який проводив перевірку наданих документів. Також брокерами ТОВ «ЕКСПЕРТ-Дніпро» з власних електронних адрес - ІНФОРМАЦІЯ_1 - надсилались митні декларації та інші документи на адресу митниці. Будь яких доказів, що ОСОБА_1 був обізнаний про недостовірність документів, поданих для декларування або ж приймав участь в їх виготовленні, відповідач не надав та не зібрав під час провадження справи про порушення митних правил. Більше того, відповідно до ч.2 ст. 48 МК України товари, походження яких достовірно не встановлено, випускаються митним органом у вільний обіг на митній території України за умови сплати ввізного мита за повними ставками Митного тарифу України. Разом з цим, згідно з відповіддю відповідача на адвокатський запит, повідомлено що в період з 11.07.2022 по 16.07.2022 товар ТОВ «ЕКСПЕРТ-Дніпро» за вищенаведеними вище електронними митними деклараціями, який був оформлений в режимі «Експорт», було випущено за межі митної території України. Тобто твердження про заниження сплати митного платежу є необґрунтованим, зважаючи, що товар був випущений за межі митної території України. Перелік отриманих від продавця товару документів, які були надані брокерам до митного оформлення, не викликав сумнівів щодо їх достовірності. Наведене підтверджується і тим, що фактичні особи, які вносили в декларацію дані, а також співробітник митниці Яблонський, який видавав сертифікати Євро, повідомили, що в них не було жодних сумнівів в недостовірності цих документів. Причин, через які до ОСОБА_1 були б підозри, що він знав про недостовірність наданих брокерам документів, матеріали справи не містять. Також, під час провадження в справі про порушення митних правил, не з`ясовано чи погоджували посадові особи ТОВ «ЕКСПЕРТ-Дніпро» з ОСОБА_1 внесення ними в митні декларації в графу 36 преференцію 410, у зв`язку з чим та за чиєю вказівкою було це зроблено, якими це погодження оформлено. Окрім цього, до протоколу про порушення митних правил було долучено пояснення від імені позивача, однак позивач жодних пояснень не надавав. У відповідь на адвокатський запис відповідач повідомив, що пояснення йому передали посадові особи ТОВ «Експерт-Дніпро», службовими особами митниці вказівок на отримання пояснень у ОСОБА_1 не надавалось, бланк пояснення для оформлення не надавався. Зважаючи, що дане пояснення ОСОБА_1 не оформлялось та не підписувалось, як наслідок за його заявою зареєстровано кримінальне провадження № 0000086 від 26.01.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 КК України, де останній визнаний потерпілим.

Представником відповідача подано письмові заперечення на клопотання представника щодо доручення до справи рішення Франківського районного суду м. Львова від 06.06.2023 у справі №465/7975/22, запиту ОСОБА_5 № 211 від 03.04.2023 до Державної митної служби України, листа Державної митної служби України № 15/15-03-01/8.19/1584 на запит адвоката, оскільки відповідні документи не мають жодного відношення до даної справи.

Також представник позивача подав додаткові пояснення, у яких, на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, посилався на висновки судових рішень у подібних правовідносинах.

У свою чергу представник відповідача подала письмові заперечення, у яких зазначила, що відповідні рішення не мають жодного відношення до даної справи. З цих же підстав заперечувала проти доручення до справи запиту ОСОБА_5 № 211 від 03.04.2023 до Державної митної служби України та листа Державної митної служби України № 15/15-03-01/8.19/1584 на запит адвоката.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, відповіді на відзив та додаткових поясненнях до позову. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов заперечив повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву. Просив відмовити в задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, матеріали адміністративної справи та подані документи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд доходить до висновку, що позов необхідно задоволити, з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 2 ч.1 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил №0176/11000/22 від 12.10.2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 485 Митного кодексу України у вигляді штрафу.

Відповідно до ст.1 МК України законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

У статті 4 цього кодексу визначено, що митні правила - встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом та іншими законами України.

Частиною 1 статті 458 Митного кодексу України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до статті 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Склад правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено статтею 485 МК України, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з

Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено статтею 485 МК України, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості.

Винне, протиправне діяння, передбачене ст.485 МК України, повинно поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносини (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Предметом оскарження у даній справі є постанова про порушення митних правил №0176/11000/22 від 12.11.2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 485 Митного кодексу України у вигляді штрафу у розмірі 946 398,36 гривень.

Як вбачається із оскаржуваної постанови 12 жовтня 2022 року в.о. заступника начальника Дніпровської митниці Держмитслужби України Водолагою Д.А. винесено постанову в справі про порушення митних правил №0176/11000/22 за ознаками вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого статтею 485 МК України та накладено штраф у розмірі 946 398,36 гривень.

Постановою встановлено, що директор ТОВ «ЛОКВОД» ОСОБА_1 з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів заявив у гр. 36 електронних митних декларацій №№UA110150/2022/006405, UA110150/2022/006549, UA110150/2022/006575, UA110150/2022/006597, UA110150/2022/006602, UA110150/2022/006547, UA110150/2022/006550, UA110150/2022/006576, UA110150/2022/006598, UA110150/2022/006603, UA110150/2022/006404, UA110150/2022/006548, UA110150/2022/006553, UA110150/2022/006596, UA110150/2022/006601, UA110150/2022/006626 зазначає неправдиві відомості щодо застосування преференційного режиму та надав митному органу з цією ж метою документи, для отримання сертифікатів з перевезення (походження) товару EUR.1 від 28.06.2022 № А110.059143, від 28.06.2022 № А110.059144, від 30.06.2022 № A110.059229, від 30.06.2022 № А110.059230, від 30.06.2022 № А110.059236, від 30.06.2022 № A110.059240, від 30.06.2022 № А110.059237, від 01.07.2022 № A110.059256, від 01.07.2022 № А110.059257, від 01.07.2022 № А110.059255, від 01.07.2022 № А110.059297, від 01.07.2022 № А110.059298, від 02.07.2022 № A110.059309, від 02.07.2022 № А110.059310, від 02.07.2022 № А110.059311, від 04.07.2022 № A110.059320, що містять неправдиві відомості, що призвело до зменшення розміру митних платежів у сумі 315 466,12 грн., чим вчинив порушення митних правил, передбачене ст. 485 Митного кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до частини 1 статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Частиною 2 статті 264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Згідно з частиною 6 статті 264 МК України, митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В матеріалах справи відсутні беззаперечні докази, які свідчать, що саме позивач ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст.485 МК України.

Відповідно до митних декларацій, які містяться в матеріалах справи, декларантом/представником є ТОВ "ЛОКВОД".

Верховний Суд у постанові від 27.01.2022 у справі № 725/3788/16-а зазначив, що склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). При цьому зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння передбаченого ст. 485 МК України обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

При цьому, Верховний Суд у постанові від 22.05.2020 у справі № 751/1477/20 (провадження №К/9901/45268/18) зауважив, що відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 485 МК України порушення митних правил має місце, зокрема, у разі заявлення декларантом у митній декларації: неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару; неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

В наведеній справі митний орган лише стверджував, про наявність І недостовірних відомостей в документах, які видані постачальником товару І ТОВ`АГРОВЕГА ПЛЮС» , а не декларантом ТОВ`ЛОКВОД»

Доказів, що саме ОСОБА_1 надав брокеру вказівку внести в митні декларації в графу 36 преференцію 410 не надано.

Крім того відповідно до протоколу опитування в справі про адміністративне правопорушенн я№ 0176/10000/22 від 06.10.2022 року, митний брокер ОСОБА_4 зазначила, що ТОВ "ЕКСПЕРТ ДНЕПР" в особі директора було підписано договір про надання послуг щодо митного оформлення товарів з ТОВ "ЛОКВОД". На підставі даного договору та довіреності від 13.06.2022 року №1, виданої ОСОБА_1 . ОСОБА_4 , було отримано пакет документів від кур`єра для оформлення сертифікатів форми ЕВРО.1 на партії товарів, насіння соняшнику. Після обробки отриманих від ТОВ «ЛОКВОД» документів, формувала окремі пакети для складання сертифікатів ЕВРО. 1 у спеціальній електронній програмі. Після чого електронну версію зазначених више сертифікатів разом з пакетами документів надавала у Дніпровську митницю для перевірки та видачі сертифікатів ЕВРО.1. Дані сертифікати необхідні для отримання преференції при сплаті митних платежів під час оформлення митних декларацій. Перевірити достовірність отриманих від ТОВ «ЛОКВОД» локументів ОСОБА_4 не було можливості.

Суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення № 0176/10000/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України був складений за відсутності ОСОБА_1 .

Зокрема зміст протоколу про порушення митних правил не містить відомостей, що ОСОБА_1 викликався до Дніпровської митниці. Зокрема, повістка про виклик від 03.08.2022, а також протокол про порушення митних правил №0176/11000/22 від 11.07.2022 були вручені ОСОБА_1 лише 21.09.2022 та 30.08.2022 відповідно. А тому ОСОБА_1 був позбавлений права на надання пояснень щодо складеного протоколу та надати з щодо цього відповідні докази.

Відтак суд вважає встановленим, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень не наведено належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України.

Відповідно до частини 1 статті 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Стаття 489 МК України встановлює, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави ля звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Посадова особа митного органу, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно з ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (правопорушення). Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом постанови від 08.07.2020 року у справі 463/1352/16-а Верховний Суд також звертає увагу на те, що в силу принципу презумції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини», п. 282).

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За нормою ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

З врахуванням вищенаведеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними, оскільки суб`єктом владних повноважень не наведено належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, доводи, які зазначені у відзиві не знайшли свого підтвердження. Тому необхідно визнати протиправною та скасувати постанову про порушення митних правил №0176/1100/22 від 12.10.2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 485 Митного кодексу України у вигляді штрафу та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Представник позивача в обгрунтування причин пропущення строку звернення до суду з позовом вказує, що оскаржувана постанова отримана позивачем 29.11.2022 року.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що обставини пропущення строку звернення до суду є поважними, оскільки ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної постанови 29.11.2022 року, що підтверджується долученими до позовної заяви копією конверту та інформацієї з відстежування поштового відправлення "Укрпошти", тому строк для звернення до суду з позовною заявою необхідно поновити.

Згідно з ч. 2 ст.132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань останнього, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 496,20 гривень.

Керуючись ст.2, 74-77, 121, 132, 139, 241-246, 255, 286 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови в справі про порушення митних правил №0176/11000/22 від 12.10.2022 року.

Позов ОСОБА_1 до Дніпровської митниці Державної Митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил №0037/40300/22 від 01.12.2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 485 Митного кодексу України у вигляді штрафу.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.485 МК України - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Державної Митної служби України служби України на користь ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. судових витрат на відшкодування судового збору.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Дніпровська митниця Державної митниці України, , адреса: 49038, м.Дніпро, вул. Княгині Ольги, буд.22.

Повний текст рішення виготовлено 02.06.2024 року.

Cуддя Мигаль Г.П.