Справа № 127/8602/25
Суддя: Волошин С. В.
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/8602/25
Провадження № 2-а/127/66/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 рокумісто Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Волошин С.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «БІХЕЛС» про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа ТОВ «БІХЕЛС» про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позов мотивовано тим, що 10 березня 2025 року об 15 год. 24 хв. поліцейським 2 взводу 4 роти 1 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області сержантом поліції Ясеним Андрієм Івановичем винесено постанову, згідно з якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, а саме в тому, що він 10 березня 2025 року об 15 год. 22 хв. по вул. Київська, буд. 175 в місті Вінниця керував транспортним засобом марки Skoda, моделі Fabia, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «БІХЕЛС» () (копія Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу), який не пройшов обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю), чим порушив вимоги п. 31.3 б Правил дорожнього руху України.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП України є незаконним та не обґрунтованим.

ОСОБА_1 зазначає, що службовий автомобіль марки Skoda, моделі Fabia, державний номерний знак НОМЕР_1 був наданий ТОВ «БІХЕЛС» (), до якого він був направлений ТОВ «Інноваційні Облікові Системи» в рамках укладеного Договору про надання послуг між ТОВ «БІХЕЛС» та ТОВ «Інноваційні Облікові Системи», з яким у позивача укладений трудовий договір, відповідно до якого позивач прийнятий на посаду фахівець з методів розширення ринків збуту підрозділу обслуговування ТОВ «БІХЕЛС».

Позивач звертає увагу, що на виконання дорученої йому у ТОВ «БІХЕЛС» роботи, а саме фахівця з методів розширення ринків збуту, що пов`язана з пошуком покупців (клієнтів), інформування їх про продукцію ТОВ «БІХЕЛС», розвитком і підтримкою мережі його покупців, впізнаваності бренда та сприяння в укладенні правочинів із продажу продукції від імені та за рахунок ТОВ «БІХЕЛС», останнім йому було передано службовий автомобіль ТОВ «БІХЕЛС», що підтверджується Актом приймання передачі № 02- 09/24-6 від 02 вересня 2024 року, виключно для службового використання, службових поїздок, а не для перевезення вантажів та пасажирів. У зв`язку з чим, як зазначає позивач, відсутня мета отримання прибутку, і відповідно необхідність технічного контролю. ОСОБА_1 вважає, що сама по собі належність автомобіля юридичній особі не може бути підставою для обов`язкового проходження технічного контролю. При цьому, позивач зазначає, що таке проходження є обов`язковим лише для транспортних засобів, які використовуються для перевезення пасажирів з метою отримання прибутку. Також позивач стверджує, що на момент зупинки він прямував на зустріч із бізнес-партнером для обговорення умов співпраці, що не є перевезенням пасажирів або вантажів у комерційних цілях, таким чином, автомобіль не підпадає під категорію транспортних засобів, які повинні проходити обов`язковий технічний контроль, що свідчить про відсутність складу правопорушення.

Позивач також зазначає, що транспортний засіб марки Skoda, моделі Fabia, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2019 року випуску є загальним легковим універсалом та належить ТОВ «БІХЕЛС», , а відповідно до виписки з ЄДРПОУ видами діяльності ТОВ «БІХЕЛС» є: 46.18 Діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами (основний), 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу інтернет, 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами, 73.11 Рекламні агентства, 21.10 Виробництво основних фармацевтичних продуктів, 21.20 Виробництво фармацевтичних препаратів і матеріалів, 46.46 Оптова торгівля фармацевтичними товарами, 47.73 Роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах, 47.74 Роздрібна торгівля медичними й ортопедичними товарами в спеціалізованих магазинах, 47.75 Роздрібна торгівля косметичними товарами та туалетними приналежностями в спеціалізованих магазинах, 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки, 10.86 Виробництво дитячого харчування та дієтичних харчових продуктів, 10.89 Виробництво інших харчових продуктів, н.в.і.у., 46.38 Оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками, 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування, 82.30 Організування конгресів і торговельних виставок, отже, вищезазначений транспортний засіб є службовим автомобілем, а тому його не слід вважати автомобілем, що здійснює перевезення пасажирів/вантажів з метою отримання прибутку.

Окрім того, позивач зазначає, що розглядаючи справу поліцейський не дав йому можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, не дослідив та не надав для ознайомлення докази вчинення правопорушення.

З огляду на викладене позивач не погоджується із зазначеним рішенням, бо вважає себе невинним, а постанову серія ЕНА № 4239958 від 10 березня 2025 року необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків фактичним обставинам справи та порушення норм матеріально та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4239958 від 10.03.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 просив закрити.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.03.2025, відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати одноособово за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей провадження, визначених ст. 286 КАС України, без виклику учасників справи на підставі матеріалів справи (у письмовому провадженні). Крім того, даною ухвалою суду витребувано в Управління патрульної поліції у Вінницькій області належним чином завірені копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 121 КУпАП, що стали підставою для винесення оскаржуваної постанови серії ЕНА №4239958 від 10.03.2025 про накладення адміністративного стягнення.

31.03.2025 на адресу суду надійшли витребувані судом матеріали справи про адміністративне правопорушення, що стали підставою для накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

09.04.2025 на адресу суду від представника відповідача Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції адвоката Ковальчука Д.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі з підстав зазначених в постанові про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4239958 від 10.03.2025. Крім того, разом із відзивом на адміністративний позов представником відповідача долучено диск з відеозаписом.

23.04.2025 на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій позивач підтримав доводи, що викладені у позові та просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

29.04.2025 на адресу суду від представника відповідача Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції адвоката Ковальчука Д.О. надійшли заперечення на відповідь на відзив, зі змісту яких вбачається, що представник відповідача підтримав доводи, що викладені у відзиві на позовну заяву. Також зазначив, що оскільки відповідно до виписки із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань основними видами діяльності ТОВ «БІХЕЛС» є діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами, таким чином, дане підприємство створене з метою отримання прибутку, а відтак, транспортний засіб Skoda Fabia НОМЕР_2 , належить юридичній особі, яка провадить господарську діяльність з метою отримання прибутку. Тобто, саме використання позивачем, на думку сторони відповідача, як працівником ТОВ «БІХЕЛС» їхнього транспортного засобу і є безпосереднім фактом того, що вищевказаний автомобіль використовується із метою отримання прибутку, і як наслідок підлягає обов`язковому технічному контролю, тому, транспортний засіб Skoda Fabia НОМЕР_2 , є транспортним засобом, що використовується з метою прибутку. Представник відповідача також зазначив, що відповідно до дорученої позивачу роботи ТОВ «Біхелс», його робота полягає у пошуку покупців (клієнтів), та сприяння в укладанні правочинів із продажу продукції, тобто від здійснення його діяльності залежить чи отримає ТОВ «БІХЕЛС» прибуток чи ні, а отже підлягає обов`язковому технічному контролю. З огляду на викладене представник відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України адвокат Ковальчук Д.О. просив в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Інших заяв по суті справи матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч. 8 ст. 262 КАС України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення, судові дебати не проводяться.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов та об`єктивно оцінивши докази, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст. 9, 77 КАС України розгляд справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін, вільності та свободи у поданні суду доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень та доведенні перед судом їх переконливості; однак, у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доведення правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що 10.03.2025 поліцейським другого взводу четвертої роти першого батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області сержантом поліції Ясеном А.І. винесено постанову серії ЕНА №4239958 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 . Зі змісту постанови вбачається, що 10.03.2025 о 15:22:38 в м. Вінниця по вул. Київська, 175, водій керував ТЗ, що не пройшов обов`язкового технічного контролю, чим порушив п. 31.3. б ПДР у зв`язку з чим ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень (а.с. 28).

В матеріалах справи наявне відео з портативного відео реєстратора поліцейського, який був закріплений на форменому одязі під час винесення оскаржуваної постанови (а.с.29).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Згідно ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п.11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення які стосуються правил дорожнього руху, зокрема ч. 3 ст. 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч. 2 та ч. 4 статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ч. 3 ст. 121 КУпАП). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Частиною 5 статті 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Аналогічне положення міститься і в підпунктах 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було вчинено поліцейським другого взводу четвертої роти першого батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області сержантом поліції Ясеном А.І.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевіряти документи особи, опитувати осіб, зупиняти транспортні засоби, застосовувати технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Дослідивши матеріали справи суд зазначає, що представником відповідача Ковальчуком Д.О. до матеріалів справи разом з відзивом долучено відео з портативного відео реєстратора поліцейського, який був закріплений на форменому одязі під час винесення оскаржуваної постанови. Стосовно зазначеного відео доказу суд зазначає наступне:

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, також повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до абзацу першого пункту 5 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів (абз.4 п.24 постанови).

Суд звертає увагу, що в оскаржуваній постанові відсутнє посилання на жоден із доказів, які передбачені ст.251 КУпАП, зокрема інформація про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення.

Водночас, приписами ч. 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис, згідно з вимогами статей 73, 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі №524/5536/17, від 17 липня 2019 року у справі №295/3099/17, від 24 липня 2019 року у справі №161/10598/16-а, від 13 лютого 2020 року у справі №524/9716/16-а, від 19 лютого 2020 року у справі №607/3394/17, від 27 лютого 2020 року у справі №344/4629/16-а.

Враховуючи, що в постанові відсутнє посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, суд не приймає наданий стороною відповідача відеозапис, як належний та допустимий доказ вчинення адміністративного правопорушення, а тому такий доказ в якості доказу юридичного факту вчинення правопорушення до уваги не приймається.

Відповідно до ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно п. 1.3 та п. 1.9 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ч. 3 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту оскаржуваної постанови встановлено, що позивача притягнуто до відповідальності за керування транспортним засобом, який не пройшов обов`язкового технічного контролю, тобто порушив вимоги пункту 31.3 «б» ПДР України.

Відповідно до п. 31.3 «б» Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Згідно зі ст. 33 Закону України «Про дорожній рух» технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку. Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Відповідно до п. 1 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року №137 (далі - Порядок №137), вказаний Порядок визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС (далі - транспортні засоби), за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

З огляду на зазначене слідує, що обов`язковому технічному контролю підлягають автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку. Тобто, однією з визначальних обставин є мета фактичного використання автомобіля для перевезення пасажирів - з метою отримання прибутку.

Згідно з п.п. 15 п. 2 Порядку №137 транспортний засіб, що використовується з метою отримання прибутку - транспортний засіб, що експлуатується юридичними, фізичними особами - підприємцями під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, фізичними особами під час виконання цивільно-правових угод з метою отримання прибутку.

Порядок здійснення перевезень пасажирів та їх багажу автобусами, таксі, легковими автомобілями на замовлення, а також обслуговування пасажирів на автостанціях і є обов`язковими для виконання організаторами регулярних перевезень, замовниками транспортних послуг (далі - замовники послуг), автомобільними перевізниками, автомобільними самозайнятими перевізниками, персоналом автомобільного транспорту, автостанціями та пасажирами визначено Правилами надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 року №176.

Відповідно до п. 7 Правил № 176 дія цих Правил не поширюється на перевезення, які здійснюються:

1) транспортними засобами спеціального призначення;

2) транспортними засобами, задіяними під час забезпечення обороноздатності, правопорядку та ліквідації наслідків стихійного лиха і надзвичайної ситуації;

3) службовими легковими автомобілями;

4) транспортними засобами, які належать фізичним особам і використовуються ними для задоволення власних потреб, що не має на меті отримання прибутку.

З матеріалів справи вбачається, що згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником автомобіля SKODA FABIA, д.н.з. НОМЕР_2 , являється ТОВ «БІХЕЛС», повна маса 1585 кг, кількість сидячих місць з місцем водія 5, особливі відмітки загальний легковий універсал, з огляду на зазначене вказаний автомобіль є легковим автомобілем (а.с.7).

Також вбачається, що згідно копії наказу ТОВ «ІННОВАЦІЙНІ ОБЛІКОВІ СИСТЕМИ» № 632/к про прийняття на роботу ОСОБА_1 прийнято на роботу 02.09.2024 до структурного підрозділу з обслуговування ТОВ «БІХЕЛС» на посаду фахівця з методів розширення ринку збуту (а.с. 9).

Відповідно до копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами економічної діяльності ТОВ «БІХЕЛС» є: 46.18 Діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами (основний), 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу інтернет, 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами, 73.11 Рекламні агентства, 21.10 Виробництво основних фармацевтичних продуктів, 21.20 Виробництво фармацевтичних препаратів і матеріалів, 46.46 Оптова торгівля фармацевтичними товарами, 47.73 Роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах, 47.74 Роздрібна торгівля медичними й ортопедичними товарами в спеціалізованих магазинах, 47.75 Роздрібна торгівля косметичними товарами та туалетними приналежностями в спеціалізованих магазинах, 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки, 45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами, 10.86 Виробництво дитячого харчування та дієтичних харчових продуктів, 10.89 Виробництво інших харчових продуктів, н.в.і.у., 46.38 Оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками, 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, 49.42 Надання послуг перевезення речей (переїзду), 52.29 інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, 68.20 надання в оренду експлуатація власного чи орендованого нерухомого майна, 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування, 77.11 надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів, 77.12 надання в оренду вантажних автомобілів, 82.30 Організування конгресів і торговельних виставок (а.с.8).

Згідно копії акту приймання-передачі №02-09/24-6 від 02.09.2024 ТОВ «БІХЕЛС», в особі директора виконавчого Пустовіт А.Г. (роботодавець) та ОСОБА_1 (працівник ТОВ «Інноваційні Облікові Системи», що направлений до ТОВ «БІХЕЛС» в рамках укладеного договору про надання послуг №3007-ВГ/ІОС-24 від 30.07.2024) склали цей акт про наступне: п. 1 Роботодавець передав, а Працівник прийняв на час виконання ним у Роботодавця дорученої йому роботи, наступний транспортний засіб марки SKODA моделі FABIA, д.н.з. НОМЕР_2 , рік випуску 2019, колір білий, номер шасі (кузова) НОМЕР_4 , тип ТЗ легковий, марка паливо бензин, вартістю 35 0625 грн. (а.с.10). В даному акті зазначено, що транспортний засіб передається працівнику на час виконання ним у Роботодавця дорученої йому роботи. При цьому, зі вказаного акту не вбачається, що зазначений автомобіль експлуатується під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, не використовується для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку. Також зі змісту даного акту вбачається, що п. 3 передбачає, що підписанням даного акту Працівник також підтверджує своє ознайомлення та свою згоду із Інструкцією з техніки безпеки при користуванні транспортними засобами, яка затверджена Наказом директора ТОВ «БІХЕЛС» №01/19 від 15.01.2019 року та Правилами користування службовими транспортними засобами, що затвердженні Наказом директора виконавчого ТОВ «БІХЕЛС» №08/08/24ДГ, з огляду на зазначене суд приходить до висновку, що автомобіль марки SKODA моделі FABIA, д.н.з. НОМЕР_2 , наданий ОСОБА_1 для службового використання.

Отже, транспортний засіб марки SKODA моделі FABIA, д.н.з. НОМЕР_2 , рік випуску 2019, колір білий, номер шасі (кузова) НОМЕР_4 , тип ТЗ легковий належить підприємству ТОВ «БІХЕЛС» та наданий ОСОБА_1 для службового використання, без мети отримання прибутку, не використовується для перевезення вантажів та пасажирів, а тому не підлягає обов`язковому технічному контролю.

Вказаний транспортний засіб призначений для службового використання та прибутку підприємства стосується лише опосередковано. Власне саме використання наведеного транспортного засобу працівником підприємства не призводить до автоматичного отримання прибутку.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Аналіз вказаних норм дає підстави дійти висновку, що суд бере до уваги лише ті докази які здобуті в порядку, що не суперечить Закону.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Тому з огляду на вищевикладене суд зазначає, що відповідачем не надано доказів, які б спростовували доводи позивача в обґрунтування відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Тобто, відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень та заперечуючи проти позову, не довів правомірність оскаржуваної постанови, яка є предметом оскарження позивачем.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ст. 90КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доведення, суд прийшов до висновку, що будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху не надано, а тому постанова серії ЕНА №4239958 від 10.03.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за порушення ч. 3 ст. 121 КУпАП підлягає скасуванню.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позову та на підставі п. 3 ч. 3 ст.286 КАС України слід скасувати рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4239958 від 10.03.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням положень ч. 1 ст.139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України як юридичної особи та головного розпорядника бюджетних коштів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 7, 8, 9, 38, 121, 210, 245, 251, 280, 283-284, 287, 288, 293, 294 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 8, 9, 11,72,77, 118-119, 122, 139, 243-244, 246, 262, 286, КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «БІХЕЛС» про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського другого взводу четвертої роти першого батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області сержанта поліції Ясена Андрія Івановича серії ЕНА №4239958 від 10.03.2025 у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк після отримання рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Ботанічна, буд. 24, .

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, .

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «БІХЕЛС», місцезнаходження: м. Київ, вул. Солом`янська, буд. 3, оф. 41, .

Суддя: