Справа № 560/4347/25
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4347/25
РІШЕННЯ

іменем України

02 червня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом від 18.03.2025 в якому просить: 1) визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , які полягають у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 в повному обсязі грошового забезпечення, а саме, додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за січень, лютий, березень та квітень 2023 року; 2) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 в повному обсязі грошового забезпечення, а саме, додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за січень, лютий, березень та квітень 2023 року.

У позові позивач пояснив, що проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 по 15.08.2023. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15.08.2023 №236 позивача було виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та знято із усіх видів забезпечення, однак не було повністю розраховано та не забезпечено грошовим забезпеченням. Зокрема, щодо виплати додаткової винагороди за січень, лютий, березень та квітень 2023 року у розмірі 100000 гривень, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», що є порушенням п. 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, тому звернувся до суду з цим позовом (арк. спр.1-8).

Відповідно до ухвали від 24.03.2025 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників та витребував докази (арк. спр.26).

08.05.2025 представник відповідача надала суд клопотання про залишення позову без розгляду з підстави пропущення позивачем тримісячного строку звернення до суду (арк. спр. 30-32).

Щодо строку звернення до суду потрібно враховувати, що відповідач не надав жодних доказів на підтвердження свого клопотання. Це не спростовує пояснення про те, що ОСОБА_1 наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15.08.2023 №236 був виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та знятий із усіх видів забезпечення, і направлений на навчання до Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, адже немає доказів про отримання військовослужбовцем письмового повідомлення про суми йому нараховані та виплачені при звільненні, тому у суду немає підстав задовольнити це клопотання суб`єкта владних повноважень. Крім цього, суд звертає увагу відповідача, що ухвалою від 24.03.2025 був встановлений 15-ти денний строк для подання Відзиву, тому безпідставним є прохання відповідача щодо не прийняття рішення по справі без надання Відзиву. Також відповідач не надав доказів, які вимагав суд ухвалою від 24.03.2024, наслідком чого могло бути застосування штрафу передбаченого ст.149 КАС України, що суд роз`яснює з метою недопущення у майбутньому.

Встановивши обставини (факти) якими позивач пояснює вимоги за відсутності заперечень відповідача, оцінивши надані докази, беручи до уваги норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд робить такі висновки, враховуючи наступне.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.08.2023 №236 молодшого сержанта ОСОБА_1 було виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та знято із усіх видів забезпечення і вирішено виплатити, зокрема: премію, надбавку за особливості проходження військової служби (арк. спр.33).

У листі командира військової частини НОМЕР_1 за №801/487/1527/пс від 18.03.2025 ОСОБА_1 повідомлено, зокрема про періоди залучення до виконання бойових завдань (арк. спр.12-13).

Відповідно до Довідок виданій військовослужбовцям в/ч НОМЕР_1 , які проходять службу у в/ч НОМЕР_2 , солдат ОСОБА_1 виконував бойові завдання згідно з бойовими наказами у періоди з: 01.02.2023 по 28.02.2023; 01.03.2023 по 06.03.2023; 23.03.2023 по 31.03.2023 (арк. спр.9-11).

При цьому суд враховує, що витяги із Журналу бойових дій за січень, квітень 2023 року (арк. спр.17-19) не підтверджують безпосередню участь позивача у бойових діях у період січень, квітень 2023 року, так як стосуються військової частини, що видно з їх змісту.

Частиною 1 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Статтею 9-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що на період дії воєнного стану (особливого періоду): а) військовослужбовцям щомісячно виплачується додаткова винагорода на умовах, у розмірах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України; б) військовослужбовцям виплачується винагорода за знищене (захоплене) озброєння та військову, бойову (спеціальну, спеціалізовану) техніку противника у розмірах від чотирьох до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

КМ України у постанові від 28 лютого 2022 року N 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (редакція на час спірних правовідносин) установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином, суд робить висновок що позивач частково довів позовні вимоги, адже підтвердив безпосередню участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів у періоди: з 01.02.2023 по 28.02.2023, з 01.03.2023 по 06.03.2023 та з 23.03.2023 по 31.03.2023, що підтверджено доказами перевіреними судом за відсутності жодних доказів суб`єкта владних повноважень на спростування цього, тому позов задовольняється частково.

Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 від 18.03.2025, задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та виплати додаткової грошової винагороди ОСОБА_1 у періоди з 01.02.2023 по 28.02.2023, з 01.03.2023 по 06.03.2023 та з 23.03.2023 по 31.03.2023, згідно з постановою КМ України від 28 лютого 2022 року N 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду у періоди з 01.02.2023 по 28.02.2023, з 01.03.2023 по 06.03.2023 та з 23.03.2023 по 31.03.2023, згідно з постановою КМ України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 02 червня 2025 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 )

Головуючий суддя А.І. Петричкович