Справа № 544/1936/24
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 р.Справа № 544/1936/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 25.02.2025, головуючий суддя І інстанції: Малицька О.Л., м. Пирятин, повний текст складено 27.02.25 у справі № 544/1936/24

за позовом ОСОБА_1

до Поліцейського ВП № 1 м. Пирятин Лубенського РВП ГУ НП в Полтавській області старшого сержанта поліції Артюха Максима Сергійовича , Головного управління Національної поліції в Полтавській області

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Поліцейського ВП № 1 м. Пирятин Лубенського РВП ГУ НП в Полтавській області старшого сержанта поліції Артюха Максима Сергійовича, Головного управління Національної поліції в Полтавській області (далі також відповідачі), в якому просив:

- визнати дії поліцейського, відділення поліції №1 м Пирятин Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області старшого сержанта поліції Артюха Максима Сергійовича зі складення постанови серії ЕНА 2977471 за ч. 4 ст. 126 КУпАП незаконними;

- скасувати постанову серії ЕНА 2977471 від 04.09.2024 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності;

- закрити адміністративне провадження.

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 25.02.2025 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що об`єктивною стороною поставленого у провину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортним засобом, проте судом першої інстанції не встановлено наявності у водія документу, який замінює водійське посвідчення. Вказує на неврахування судом першої інстанції того, що про розгляд адміністративної справи № 544/1388/24 ОСОБА_1 повідомлений не був, у Реєстрі судових рішень зазначеного рішення суду щодо позбавлення права на керування ТЗ не було, рішення не було ні направлено на адресу ОСОБА_1 , ні вручене йому особисто.

Скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, Головне управління Національної поліції в Полтавській області просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Позивачем подано до матеріалів справи уточнену позовну заяву та відгук на відзив Головного управління Національної поліції в Полтавській області, в яких звертає увагу, що ОСОБА_1 участі у розгляду справи № 544/1388/2024 не приймав, про судовий процес проінформований не був, судове рішення у справі № 544/1388/2024 за адресою проживання позивача не направлялося; в Єдиному державному реєстрі судових рішень рішення Пирятинського районного суду Полтавської області у справі № 544/1388/2024 з датою ухвалення 18.08.2024 відсутнє. Представник позивача просив справу розглянути за його відсутності.

Щодо заяви про уточнення позовних вимог, поданої позивачем до суду апеляційної інстанції, то колегія суддів зазначає, що згідно з приписами частини п`ятої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Отже, в межах апеляційного розгляду колегія суддів переглядає рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 25.02.2025, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог про:

- визнання дій поліцейського відділення поліції №1 м Пирятин Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області старшого сержанта поліції Артюха Максима Сергійовича зі складення постанови серії ЕНА 2977471 за ч. 4 ст. 126 КУпАП незаконними;

- скасування постанови серії ЕНА 2977471 від 04.09.2024 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та закриття адміністративного провадження.

Учасники справи належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового засідання.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України).

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 04.09.2024 поліцейський ВП № 1 (м. Пирятин) Лубенського РВП ГУ НП в Полтавській області старший сержант поліції Артюх М. С. виніс постанову серії ЕНА №2977471 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20400 грн.

Згідно з постановою 04.09.2024 приблизно о 11:28 год. в м. Пирятин по вул. Цибаня водій ОСОБА_1 керував автомобілем JAC HFC1020KR д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування на строк 3 місяці рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 18.08.2024, тому порушив п. 2.1.а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Скориставшись правом на оскарження постанови серії ЕНА №2977471 від 04.09.2024 у судовому порядку, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у цій справі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 обґрунтовано та на законних підставах притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП; підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відсутні, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду справи не надано; відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з дотриманням вимог, передбачених ч. 2 ст. 2 КАС України.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі також ПДР), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В розділі 2 ПДР закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР.

Аналогічні положення визначені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII.

Так, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»).

Частиною 4 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

Вказані правові висновки наведено у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 у справі №415/123/17.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Як убачається з матеріалів справи, позивач постановою Пирятинського районного суду Полтавської області від 08.08.2024 у справі № 544/1388/24 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три місяці.

За інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Пирятинського районного суду Полтавської області від 08.08.2024 у справі № 544/1388/24 набрала законної сили 20.08.2024.

Отже, станом на дату складення постанови серії ЕНА 2977471 від 04.09.2024 ОСОБА_1 не мав права керування транспортними засобами.

Посилання представника позивача, що ОСОБА_1 не було відомо про розгляд судом адміністративних матеріалів, не заслуговують на увагу, оскільки в протоколі правопорушник власноруч поставив підпис та був повідомлений, що протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 121 КУпАП буде розглядатись в Пирятинському районному суді Полтавської області.

Посилання представника позивача на неналежне надсилання повістки та неповідомлення позивача про розгляд справи № 544/1388/24 судом не може бути прийняте до уваги, так як позивачем не надано до матеріалів доказів щодо оскарження постанови Пирятинського районного суду Полтавської області від 08.08.2024 у справі № 544/1388/24, у тому числі з зазначених позивачем підстав.

На виконання постанови Пирятинського районного суду Полтавської області від 08.08.2024 у справі № 544/1388/24 ОСОБА_1 07.10.2024 добровільно сплатив штраф у розмірі 850 грн та судовий збір в розмірі 605,60 грн, що підтверджується платіжними інструкціями.

З приводу посилання представника позивача на те, що ОСОБА_1 був незаконно зупинений працівниками поліції, колегія судів зазначає, що за висновками Верховного Суду, сформованими у постанові від 25.09.2019 у справі № 127/19283/17, право інспектора поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб не пов`язується з обов`язком доводити, що зупинка транспортного засобу була законною.

Колегія суддів зазначає, що зупинка транспортного засобу працівниками поліції з метою перевірки документів водія та його автомобіля законодавчо визначена як окрема підстава, що наділяє поліцейських відповідними повноваженнями щодо зупинки транспортного засобу та перевірки документів особи-водія незалежно від того, порушує водій Правила дорожнього руху чи ні.

З переглянутих відеозаписів з нагрудної боді-камери поліцейського вбачається, що в ході перевірки документів встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами на строк 3 місяці, після чого поліцейським було проведено розгляд адміністративної справи та складено постанову за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Доводи представника позивача, що ОСОБА_1 не знав про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк три місяці та будучи обізнаним з приводу даного обмеження не керував би автомобілем, є необґрунтованими.

Отже, позивачем не надано жодних доказів, що спростовують факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Що стосується неточності, вказаної працівником поліції про дату ухвалення постанови Пирятинського районного суду Полтавської області, а саме замість 08.08.2024 вказано 18.08.2024, то судом приймаються пояснення відповідача ОСОБА_2 , який зауважив, що ним була допущена описка при зазначенні дати постанови Пирятинського районного суду Полтавської області.

Відповідно, враховуючи те, що обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення, мали місце, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для скасування постанови серії ЕНА 2977471 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що ОСОБА_1 обґрунтовано та на законних підставах притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП. Підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відсутні, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду справи надано не було. Відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з дотриманням вимог, передбачених ч.2 ст.2 КАС України.

Водночас колегія суддів зазначає, що не діями інспектора, а його рішенням (оскаржуваною постановою), позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 217 КУпАП посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.

Згідно з частиною другою статті 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, інспектор патрульної поліції законом наділений повноваженнями щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення і накладення адміністративних стягнень від імені органів Національної поліції.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду.

Обставини скрутного матеріального становища судом не досліджуються, оскільки не впливають на правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП оскаржуваною постановою.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58), згідно з якою принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, колегія суддів уважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Ураховуючи положення статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 25.02.2025 у справі № 544/1936/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.В. Присяжнюк В.Б. Русанова