Справа № 296/5653/25
Суддя: Сингаївський О. П.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/5653/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2025 рокум.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участі секретаря судових засідань Григурко А.Ю.,

представників позивача Вербової Н.О., Рудницького Р.М.,

відповідача громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ),

перекладача Шоназарова Валіжона,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України до громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України,

УСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України звернувся 26 травня 2025 року до Корольовського районного суду м. Житомира із вказаним позовом, де його представник просить затримати особу, що назвався громадянином Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає: АДРЕСА_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Позов мотивує тим, що 23 травня 2025 року о 17:15 год на ділянці відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_4 (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_5 (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ), на околиці н. п. Іванчиці Вараського району Рівненської області (від державного кордону 2,8 км), після незаконного перетину державного кордону з Республіки Білорусь в Україну було виявлено та затримано, в групі осіб, зі слів, громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Своїми діями відповідач порушив вимоги ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України», за що ст. 204-1 КУпАП передбачена відповідальність.

Відповідно до ст. 263 КУпАП, зі слів, громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення.

При спілкуванні, зі слів, громадянин Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) вказує, що остаточною метою його незаконного прибуття в Україну є подальше переміщення до країн Західної Європи з метою постійного проживання в цих країнах.

На даний час у відповідача відсутній належний паспортний документ, обов`язкова наявність якого визначена в ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

24 травня 2025 року начальником НОМЕР_2 прикордонного загону на підставі ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» прийнято рішення про примусове видворення з території України громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ).

Враховуючи, що відсутні підстави для законного перебування відповідача в Україні, позивач вважає, що наявні всі підстави для його затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 травня 2025 року, матеріали позовної заяви ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України передано у провадження судді Сингаївського О.П.

Ухвалою судді від 26 травня 2025 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

У судовому засіданні представники позивача позов підтримали та просили задовольнити з викладених у ньому підстав. Відповідач проти позовної заяви не заперечив.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків.

Судом встановлено, що 23 травня 2025 року о 17:15 год на ділянці відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_4 (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_5 (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ), на околиці н. п. Іванчиці Вараського району Рівненської області (від державного кордону 2,8 км), після незаконного перетину державного кордону з Республіки Білорусь в Україну було виявлено та затримано, в групі осіб, зі слів громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне затримання від 23 травня 2025 року та протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 23 травня 2025 року.

Відповідно до ст. 263 КУпАП, зі слів, громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення.

При спілкуванні, зі слів, громадянин Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказує, що остаточною метою його незаконного прибуття в Україну є подальше переміщення до країн Західної Європи з метою постійного проживання в цих країнах.

На даний час у відповідача відсутній належний паспортний документ, обов`язкова наявність якого визначена в ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

24 травня 2025 року начальником НОМЕР_2 прикордонного загону на підставі ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» прийнято рішення про примусове видворення з території України громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до положень ст. 9, 29 Загальної декларації прав людини ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

У статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 04.11.1950, ратифікованою Верховною Радою України 11.09.1997, задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, законного арешту або затримання з метою запобігання недозволеному в`їзду особи в країну чи особи щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Згідно п. 14 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

-затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

-затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

-взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

-зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Згідно п. 2.7 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012, № 353/271/150, зареєстрованої в Мін`юсті 21.05.2012 за № 806/21119, у разі відсутності в іноземця документів, що посвідчують особу, територіальний орган, територіальний підрозділ ДМС, орган СБУ або орган охорони державного кордону України вживають заходів щодо їх ідентифікації та документування (запити до дипломатичних представництв або консульських установ із долученням двох кольорових фотокарток на кожну особу).

Відповідно до п. 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1110, пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, є державною установою, що призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства: стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення за межі України; стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; затриманих ДМС, її територіальними органами та підрозділами на строки та в порядку, передбачені законодавством; затриманих за рішенням суду до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Згідно п. 5 вказаного Типового положення іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців з дня фактичного затримання особи.

Згідно ч. 11 ст. 289 КАС України, трок затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що аргументом для затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України є наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.

Судом встановлено, що відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту, мав намір мігрувати в країни Європейського Союзу для пошуку кращих умов життя.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач був затриманий за спробу незаконного перетинання державного кордону з Республіки Білорусь в Україну та згідно положень ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» може бути примусово повернутий або видворений.

В ході судового розгляду встановлено, що у громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не має законних підстав для перебування на території України, відсутні документи, що дають право на виїзд з України, тобто покинути територію України самостійно він не може.

Згідно ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», визначено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для забезпечення видворення за межі території України, але не більше як на вісімнадцять місяців.

Частиною 11 ст. 289 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

Враховуючи, що судом не встановлено наявність у відповідача документів, за якими можна ідентифікувати його особу, зокрема документів, що дають право на перетин державного кордону України, останній був затриманий у контрольованому прикордонному районі, що свідчить про його намір, спрямований на нелегальне перетинання ДК України, а відтак доходить висновку, що поданий позов підлягає задоволенню і відповідача слід затримати з метою ідентифікації на строк до шести місяців.

На підставі наведеного та керуючись ст. 6, 9, 72-77, 288, 289, 295, 297 КАС України, ст. 1, 3, 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Затримати особу, яка назвався громадянином Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає: Ісламська Республіка Афганістан, м. Джелалабад, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком до 6 (шести) місяців.

Строк дії рішення в частині затримання іноземця становить шість місяців починаючи з моменту фактичного затримання 17 год 15 хв 23 травня 2025 року до 17 год 15 хв 22 листопада 2025 року.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 11 ст. 289 КАС України, за наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Рішення суду, відповідно до ч. 3 ст. 288, ч. 16 ст. 289 КАС України, може бути оскаржене в апеляційному порядку в 10-денний строк з дня його проголошення.

Допустити негайне виконання рішення суду та на час апеляційного оскарження продовжити утримувати громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Cуддя О. П. Сингаївський