Справа № 757/57863/24-а
Суддя: Вовк С. В.
Дата ухвалення: 2025-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Вовк С. В.,

при секретарі судового засідання - Брачун О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Позов обґрунтовувався тим, що 12 листопада 2024 року позивач перебував у місті Києві. Виходячи із метрополітену до нього підійшли невідомі люди та представилися працівниками територіального центру комплектування, попросили надати військово- обліковий документ. Позивач погодився, так як мав повністю оновлені військово-облікові дані та перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , а отже причин остерігатися у нього не було.

Після перевірки документів працівники територіального центру комплектування попросили позивача проїхати до центру комплектування, проте причину вони не повідомили. Позивач пояснював, що у нього чинні військово-облікові дані та немає необхідності у повторному візиті в центр комплектування, однак після довгих суперечок Позивача доставлено у ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивачу не виписувалася жодна повістка, а протокол адміністративного затримання не був складений.

Після прибуття у приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 розмова продовжилася, однак у зв`язку із тим, що військово-облікові дані позивача були оновлені, представники відповідача вирішили в усній формі змусити проходити військово-лікарську комісію у них. Безперечно, що позивач намагався: 1) пояснити що він перебуває на обліку в іншому центрі комплектування; 2) просив його направити проходити ВЛК за місцем його фактичного проживання, оскільки, в тому числі, не мав при собі жодних медичних документів - однак усе було марно, позивача поставили перед вибором: 1) пройти військово-лікарську комісію у відповідача без жодних медичних документів; 2) отримати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. На жаль, такий вибір був недовгим та відповідачем було прийнято рішення притягнути позивача до відповідальності, водночас можливості реалізувати право на подання пояснень чи залучення адвоката в нього не було, хоч і неодноразово позивач про це просив.

Позивач вважає, що постанова про притягнення його до відповідальності є протиправною та винесеною із порушенням визначеної правової процедури, що призвело до порушення його прав та стало причиною для звернення до суду за захистом та відновленням свого порушеного права.

Представник відповідача подав відзив на позов, в якому зазначив, що під час перевірки документів працівниками поліції та групою оповіщення позивач пред`явив для перевірки паперовий витяг із застосунку Резерв+. Відомості щодо проходження ВЛК громадянином ОСОБА_1 згідно цього документу відсутні. У зв`язку з чим здійснена перевірка даних за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів («Оберіг»). Саме це стало підставою передбаченою абз.2 п. 69 ПОРЯДКУ, згідно з якою особи, які не проходили медичний огляд або в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби, направляються на військово- лікарську комісію. Відповідно у працівників відповідача були підстави вручити позивачу повістку з метою звірки даних/проходження медичної комісії, що і було зроблено.

Позивач отримав повістку, про що поставив власний підпис у розписці.

Повістка відповідає формі зразку, що є Додатком 1 до ПОРЯДКУ, та містить всі необхідні відомості що визначені ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та зразку Додатку 1 до ПОРЯДКУ. Позивач розумів, що повістка стосується саме нього, вимога з`явитися для проходження ВЛК виконана в той же день, що зазначений у повістці.

В матеріалах адміністративної справи №502 міститься направлення №1716 від 12.11.2024р. про направлення позивача для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації, в особливий період та Картка обстеження та медичного огляду. Позивач відмовився від проходження медичної комісії.

Позивач не вчинив жодних дій, які б свідчили про те, що він почав проходити медичну комісію, не надав лікарям жодних відомостей про стан свого здоров`я для належної перевірки медичними працівниками по базі HELSI, не надав жодної інформації про те, якими саме медичними документами він може та хоче підтвердити стан свого здоров`я чи наявність у нього захворювань, що мають значення для проходження ним військово-лікарської комісії.

Сторони в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином.

Представник позивача подала заяву про вирішення спору за їх відсутності.

Відповідно до частини першої статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 12 листопада 2024 року офіцер адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 лейтенант ОСОБА_2 склав протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким 12 листопада 2024 року під час проведення спільних заходів оповіщення співробітниками НПУ та працівниками ІНФОРМАЦІЯ_5 на території АДРЕСА_1 , а саме по АДРЕСА_2 , біля метро «Видубичі», гр. ОСОБА_1 вручено повістку №9/12.11/ від 12 листопада 2024 р. про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_5 12 листопада 2024 р. о 19:00, з метою оновлення даних та проходження медичної комісії на підставі Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» за яку гр. ОСОБА_1 поставив підпис у розписці. Згодом гр. ОСОБА_1 відмовився проходити ВЛК та був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_4 співробітниками НПУ в рамках адміністративного затримання відповідно до протоколу №017113 від 12.10.2024р.

12 листопада 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 винесено постанову № 502 за справою про адміністративні правопорушення, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25 500, 00 грн.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача притягнуто за правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак, диспозиція ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Відповідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан. З цієї дати діє воєнний стан, а тому, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію є підставою для притягнення до відповідальності, зокрема, за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. (ст. 235 КУпАП)

Частиною 5 ст. 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.

Відповідно до частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема:

- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

- проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в редакції від 07.09.2024, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Зі змісту ч. 1 та ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

За приписами абзацу четвертого частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Відповідно до пункту 3 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008, в редакції від 30.07.2024, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин, громадяни, які добровільно вступають на військову службу (далі - військова служба за контрактом) або призиваються, проходять обов`язковий медичний огляд у порядку, що затверджується Міністерством оборони України за погодженням із центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Пунктом 3.1 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, в редакції від 20 листопада 2024 року, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП, начальників центрів рекрутингу Збройних Сил України, на підставі направлення за формою, наведеною у додатку 11 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, ВЛК при ТЦК та СП за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які мають договір із НСЗУ на пакет медичних послуг, включений до програми державних гарантій медичного обслуговування населення на відповідний рік щодо медичного огляду осіб, який організовується ТЦК та СП, лікарями, які входять до складу ВЛК при ТЦК та СП. При цьому особам віком до 45 років видається направлення з метою визначення їх придатності до служби у Десантно-штурмових військах, підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у морській піхоті.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на ВЛК, виданих резервістам та військовозобов`язаним для проходження медичного огляду за формою, наведеною у додатку 12 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, та видається військовозобов`язаному під особистий підпис.

Контроль за направленням та проходженням військовозобов`язаними медичного огляду ВЛК покладається на керівника відповідного ТЦК та СП.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Відповідно до абзацу третього пункту 69 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, в редакції від 04 жовтня 2024 року, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку та з набранням чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, прибули до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх облікових даних (адреси місця проживання, номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інших персональних даних), на медичний огляд не направляються. На медичний огляд громадяни, які уточнили свої облікові дані, викликаються повісткою.

За приписами пункту 74 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.

Військовозобов`язаний та резервіст, який виявив бажання проходити військову службу під час мобілізації у вибраній ним військовій частині, направляється на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду керівником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або командиром військової частини.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис.

Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Стороною відповідача не надано до суду доказів того, що направлення ОСОБА_1 на військово-лікарську комісію від 12 листопада 2024 року зареєстровано в журналі реєстрації направлень на ВЛК та вручено йому під особистий підпис.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що просив представників відповідача направити його проходити ВЛК за місцем його фактичного проживання, оскільки, в тому числі, не мав при собі жодних медичних документів.

У пункті 3.4 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України зазначено, що лікарі, які включаються до складу ВЛК із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в ЕСОЗ та з іншими медичними документами, які надає військовозобов`язаний, що характеризують його стан здоров`я, а також вносять до ЕСОЗ відповідні медичні записи на підставі отриманої інформації.

Суд відхиляє доводи сторони відповідача про те, що позивач на ВЛК не надав лікарям жодних відомостей про стан свого здоров`я, оскільки з матеріалів справи вбачається, що його було затримано та примусово доставлено до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 , що апріорі унеможливлює надання ним усіх необхідних медичних документів. З цих же підстав суд вважає зухвалими твердження представника відповідача про те, що позивач розумів, що повістка стосується саме нього, вимога з`явитися для проходження ВЛК виконана в той же день, що зазначений у повістці.

Одночасно суд звертає увагу, що ані у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, ані у постанові № 529 за справою про адміністративне правопорушення не зазначено о якій саме годині ОСОБА_1 вручено повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 12 листопада 2024 року о 19-00 год.

З протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 581842, складеного 12 листопада 2024 року дільничним офіцером поліції Печерського УП ГУ НП у м. Києві старшим лейтенантом поліції Перебийніс Сергієм Івановичем, вбачається, що 12 листопада 2024 року близько 20-00 год за адресою: АДРЕСА_3 , гр. ОСОБА_1 відмовився виконувати законні вимоги працівників поліції.

З протоколу серія АЗ № 017113 про адміністративне затримання за ст. 261 КУпАП, складеного 12 листопада 2024 року дільничним офіцером поліції Печерського УП ГУ НП у м. Києві старшим лейтенантом поліції Перебийніс Сергієм Івановичем, вбачається, що гр. ОСОБА_1 доставлений у службове приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 12 листопада 2024 року о 20-00 год, у зв`язку з вчиненням правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, для встановлення особи, припинення адміністративного правопорушення, складання адміністративних матеріалів.

Тобто із вказаного слідує, що ОСОБА_1 12 листопада 2024 року о 20-00 год перебував за адресою: АДРЕСА_3 , де вчинив адміністративне правопорушення, в цей же день і цей же час працівниками поліції його вже примусово доставлено у службове приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 , де працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 складено протокол про адміністративне правопорушення, винесено постанову № 502, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Інших доказів інкримінованого позивачу правопорушення, зокрема відеодоказів, відповідачем до суду не надано. Відповідачем не доведено правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Суд зазначає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно частини 1, 2 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (частина 1 статті 75 КАС України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 76 КАС України).

Отже, суд дійшов висновку, що чисельні порушення процедури направлення на медичний огляд позивача та неврахування наданих ним пояснень, призвело до протиправного притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , відтак постанова від 12 листопада 2024 року № 502 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП підлягає скасуванню та закриттю провадження.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст. 2, 5 - 11, 19, 73-77, 79, 90, 139, 241- 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_5 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову від 12 листопада 2024 року № 502 за справою про адміністративне правопорушення, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 , якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25 500, 00 грн, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Вовк