Справа № 640/18473/21
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2025-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року ЛуцькСправа № 640/18473/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Клоузінг Бенк Коллекшн» до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Клоузінг Бенк Коллекшн» (далі ТзОВ «Клоузінг Бенк Коллекшн») звернулося з позовом до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення від 22 лютого 2021 року №UA100000/2021/000006/2 про коригування митної вартості товарів.

Позов обґрунтовано тим, що з метою митного оформлення в режимі імпорту товару (одяг та інші вироби, які використовувалися) декларант позивача подав до Київської митниці Держмитслужби митну декларацію (далі МД) №UA100120/2021/372238, в якій митну вартість визначив за основним методом, тобто за ціною договору (контракту), у розмірі 8669,05 євро. Однак відповідач направив повідомлення про те, що подані документи не містять документально підтверджених відомостей про складові митної вартості та відомостей щодо ціни яка сплачена, або підлягає сплаті. Незважаючи на надання митному органу додаткових документів та пояснень, відповідач відмовив у митному оформленні товару за заявленою вартістю і прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 22 лютого 2021 року №UA100000/2021/000006/2, визначивши митну вартість за резервним методом на рівні 1,217 євро/кг з тих підстав, що надані декларантом документи не містять всіх відомостей щодо включення складових митної вартості товарів (транспортування, страхування) до ціни товару та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінюваною поставкою.

Із таким рішенням позивач не погоджується й вважає, що для митного оформлення відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України (далі МК України) надав документи, які підтверджують заявлену митну вартість товару за першим методом, а у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Заперечуючи аргументи митного органу про неможливість підтвердження оплати товару платіжним дорученням від 11 лютого 2021 року №8, позивач зазначив, що відповідно до умов розділу VIII зовнішньо-економічного контракту від 18 жовтня 2019 року №2 сторонами погоджено, що не менше 70% вартості товару покупець сплачує у формі передоплати, а остаточний розрахунок за товар здійснюється покупцем не пізніше ніж через десять календарних днів з дня отримання товару на підставі наданого покупцеві рахунку-фактури або можуть бути обумовлені інші умови оплати в проформі або фактурі. 09 лютого 2021 року продавцем - компанією UAB Davoteksa було надано рахунок-проформу №09.02.2021 на суму 8200,00 євро, яка була підставою для здійснення передоплати за товар та підлягала заміні на рахунок-фактуру (інвойс), який складається/виписується продавцем після фактичного завантаження товару. Платіжним дорученням від 11 лютого 2021 року №8 було сплачено 6000,00 євро (передоплата за товар). Після фактичного завантаження товару вартість поставки була скоригована відповідно до реальної ваги товару і продавцем було складено/виписано рахунок-фактуру (інвойс) від 12 лютого 2021 року №DAVE0000263 на суму 8669,05 євро. На підставі рахунка-фактури було здійснено остаточну оплату за товар, на підтвердження чого митному органу було надано платіжне дорученням від 15 лютого 2021 року №9 на суму 2669,05 євро. На переконання позивача, твердження митного органу про можливість ув`язати з поставкою товару тільки платіжне доручення від 15 лютого 2021 року №9 є таким, що не відповідає дійсності, спростовуються фактичними даними, зазначеними в наданих до митного оформлення документах.

Позивач вказав і на безпідставність зауважень митного органу щодо обов`язку покупця щодо завантаження товару на транспортний засіб та невідповідність даних про завантаження товару в товарно-транспортній накладній (CMR) даним інших документів та умовам постачання, оскільки такі є лише припущенням посадової особи відповідача, які зроблені на підставі поверхневого вивчення документів.

Позивач зауважив, що зовнішньо-економічний договір з компанією UAB Davoteksa було укладено ще 18 жовтня 2019 року та митне оформлення за рядом інших декларацій (№UA100120/2020/630655 від 25 липня 2020 року, №UA100120/2020/628897 від 22 червня 2020 року, №UA100120/2020/629027 від 24 червня 2020 року, №UA100120/2020/629763 від 07 липня 2020 року, №UA100120/2020/625240 від 17 березня 2020 року, №UA100120/2020/628896 від 22 червня 2020 року, №UA100120/2020/628441 від 10 червня 2020 року, №UA100120/2020/624518 від 03 березня 2020 року, №UA100120/2020/624227 від 27 лютого 2020 року) завершувалось відповідно до частини першої статті 58 МК України саме із застосуванням основного методу визначення митної вартості товару.

Також позивач стверджує, що Київською митницею Держмитслужби порушенні строки прийняття рішення, передбачені статтею 255 МК України (рішення було прийнято не через 4 години з моменту отримання від декларанта електронної митної декларації, а майже через 4 дні), що є самостійною підставою для скасування такого рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2021 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.148).

Станом на 15 грудня 2022 року день набрання чинності Законом України від 13 грудня 2022 року №2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі - Закон №2825-IX) адміністративну справу №640/18473/21 Окружним адміністративним судом міста Києва розглянуто не було.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Закону №2825-ІХ (в редакції Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 16 липня 2024 року №3863-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ») адміністративну справу передано на розгляд та вирішення Волинського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 04 березня 2025 року справу прийнято до провадження; замінено відповідача у справі - Київську митницю Держмитслужби (ідентифікаційний код юридичної особи 43337359) на його правонаступника - Київську митницю (ідентифікаційний код юридичної відокремленого підрозділу 43997555); розгляд справи визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) (а.с.157-158).

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити (а.с.167-180). В обґрунтування цієї позиції вказав, що при проведенні відповідно до положень статті 54 МК України митного контролю правильності визначення декларантом митної вартості товару за МД №UA100120/2021/372238 від 18 лютого 2021 року відбулось автоматичне спрацювання декількох профілів ризику (105-2, 106-2) Автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР). У митного органу виникли сумніви щодо достовірності заявленої митної вартості товару, визначеної за основним методом, оскільки документи містили розбіжності та не містили усіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари, усіх витрат (складові митної вартості), які додаються до ціни товарів і передбачені частиною десятою статті 58 МК України.

Відповідач стверджує, що за умовами контракту від 18 жовтня 2019 року №2 поставка товару здійснюється на умовах DAP Дніпро (відповідає інвойсу від 12 лютого 2021 року №DAVE0000263 та специфікації від 12 лютого 2021 року №21/02/12 до контракту). Однак у графі 4 транспортного документу CMR від 12 лютого 2021 року місце завантаження не відповідає адресі продавця у наданих до МД №UA100120/2021/372238 від 18 лютого 2021 року документах (даних стосовно особи - відправника у CMR не зазначено), а у графі 3 місцем розвантаження товару вказано «Київ, Дніпро», що суперечить умовам поставки, обраним для поставки оцінюваної партії товару. Відповідач зауважив, що за умовами поставки DAP будь-які дії стосовно підготовки перевезення та доставки товару до обраного місця призначення жодним чином не стосуються покупця. Але зміст пункту 2 розділу ІV контракту вказує на те, що продавець несамостійний в обранні транспортного засобу, а це свідчить про інші умови поставки (EXW чи FCA). Крім того, декларант додатково надав договір на транспортні послуги від 10 лютого 2021 року, згідно з яким замовнику UAB Davoteksa відповідні послуги надає перевізник ФОП ОСОБА_1 . Надана заявка від 18 січня 2021 року не відноситься до оцінюваної поставки, а довідка про транспортні витрати від 11 лютого 2021 року не розкриває включення до митній вартості товару витрат на страхування вантажу покупцем.

На переконання відповідача, декларантом не підтверджено відомості щодо ціни товару, оскільки вказана у платіжному дорученні від 15 лютого 2021 року №9 сума 2669,05 євро (з посиланням на інвойс від 12 лютого 2021 року №DAVE0000263) не відповідає умовам передоплати згідно з договором (70% вартості товару), а платіжне доручення від 11 лютого 2021 року №8 на суму 6000,00 євро не може бути доказом оплати, так як узгодження поставки відбулось відповідно до специфікації 12 лютого 2021 року №21/02/12. Також комерційна пропозиція від 12 лютого 2021 року не містить банківські реквізити продавця, що викликає сумніви у її справжності.

Декларанту була надана можливість спростувати сумніви митниці у достовірності поданих документів. Через відсутність у наданих документах усіх відомостей щодо включення складових митної вартості (транспортування, страхування) та неподання документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МК України, ТзОВ «Клоузінг Бенк Коллекшн» відмовлено у митному оформленні товарів за митною декларацією від 18 лютого 2021 року №UA100120/2020/372238. Через неможливість застосування наступних методів митну вартість визначено за резервним методом на підставі цінової інформації Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби (далі ЄАІС Держмитслужби).

Відповідач зазначив, що митне оформлення за МД від 18 лютого 2021 року №UA100120/2020/372238 проведено у межах часу, встановленого статтею 255 МК України (з врахуванням робочого часу), а рішення про коригування митної вартості товару від 22 лютого 2021 року №UA100000/2021/000006/2 відповідає вимогам митного законодавства.

Інших заяви по суті справи від сторін не надходило.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази встановив такі обставини.

18 жовтня 2019 року між ТзОВ «Клоузінг Бенк Коллекшн» (покупець) та компанією UAB Davoteksa (продавець) було укладено договір №2, предметом якого є продаж одягу та взуття, що використовувалися (second hand) сортованого І, ІІ, і ІІІ категорії (а.с.67-71).

18 лютого 2021 року для митного оформлення в режимі імпорту ввезеного на територію України товару (одяг, що був у використанні, кількістю 14938,00 кг) на умовах DAP-Дніпро позивач в порядку електронного декларування подав МД №UA100120/2021/372238 (а.с.189). Митна вартість імпортованого товару становить 8669,05 євро. Для підтвердження митної вартості додано: зовнішньоекономічний договір від 18 жовтня 2020 року №2 (а.с.67-71), додаткові угоди від 10 січня 2020 року №01/01 та від 12 лютого 2021 року №21/02/12 до вказаного договору (а.с.64-65), рахунок-проформу від 09 лютого 2021 року №09.02.2021 (а.с.76), специфікацію від 12 лютого 2021 року (а.с.66), рахунок-фактуру (інвойс) №DAVE0000263 від 12 лютого 2021 року (а.с.75), платіжні доручення в іноземній валюті від 11 лютого 2021 року та від 15 лютого 2021 року №9 (а.с.72-73), автотранспортну накладну від 12 лютого 2021 року (а.с.99), пакувальний лист від 12 лютого 2021 року (а.с.77), акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 16 лютого 2021 року (а.с.53), заяву про надання дозволу на проведення фізичного огляду товарів та інших предметів від 17 лютого 2021 року №17/02 (а.с.61), свідоцтво про дезінфекцію від 12 лютого 2021 року (а.с.62), заяву від 18 лютого 2021 року (а.с.63), копію митної декларації країни відправлення від 12 лютого 2021 року №21РL341010Е0044970 (а.с.81-82), фото (а.с.87-98).

Митним органом в електронному повідомленні декларанту вказано про розбіжності в документах та відсутність усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за обраним методом: 1) умовами постачання товарів заявлено DAP-Дніпро. Пунктом 2 розділу II контракту від 18 жовтня 2019 року №2 передбачено, що у вартість товару входить упаковка товару; згідно з інвойсом від 12 лютого 2021 року №DAVE 0000263 зазначено вартість товару та витрати на транспорт. Разом з тим, за умовами DAP продавець повинен нести також витрати по митному очищенню товару в країні експорту, які не зазначені як складова ціни товару або окрема складова його вартості в інвойсі. У пункті 1 розділу IV контракту вказано, що продавцем здійснюється навантаження товару на транспортний засіб покупця або перевізника покупця, а згідно з пунктом 2 розділу IV контракту якщо кількість або розміри товару унеможливлюють стандартне транспортування, продавець має передати покупцю докладні дані, що стосується кількості або розміру товару, з метою надання під завантаження відповідного транспортного засобу, що свідчить про несамостійність продавця в обранні транспортного засобу. Вибір покупцем транспортного засобу для перевезення вантажу відповідає умовам постачання товарів EXW та FCA. Таким чином, вказані факти свідчать про непідтвердження задекларованих умов поставки; 2) розділом VIII контракту передбачено попередню оплату 70 відсотків вартості товару. Тільки у платіжному дорученні від 15 лютого 2021 року №9 на суму 2669,05 євро вказаний інвойс від 12 лютого 2021 року №DAVE0000263; у платіжному дорученні від 11 лютого 2021 року №8 на суму 6000,00 євро у графі «Призначення платежу» окрім контракту вказано проформу від 09 лютого 2021 року №09.02.2021. Оскільки узгодження поставки відбулось лише 12 лютого 2021 року відповідно до специфікації №21/02/12, то платіжне доручення від 11 лютого 2021 року №8 не можливо ув`язати з поставкою.

Декларанту запропоновано в 10-дениий термін надати: 1) страхові документи та документи, що містять відомості про вартість страхування (якщо страхування здійснювалось); 2) банківські платіжні документи, які стосуються оцінюваного товару; 3) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 4) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 5) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються, - про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 6) виписку з бухгалтерської документації; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; 8) копію митної декларації країни відправлення (а.с.41).

ТзОВ «Клоузінг Бенк Коллекшн» листом від 19 лютого 2021 року (а.с.78-80) надало Київській митниці Держмитслужби пояснення, що рахунок-проформа №09.02.2021 на суму 8200,00 євро була підставою для здійснення передоплати за товар згідно з платіжною інструкцією від 11 лютого 2021 року №8; компанія UAB Davoteksa є юридичною особою, яка зареєстрована за законодавством Литви з головним офісом в Каунасі (Литва), проте має декілька складів (які знаходяться у різних країнах), з одного з яких і було здійснено завантаження товару для подальшого його перевезення до місця призначення; ліцензуванню товар не підлягає, страхування не здійснювалося. Одночасно надано рахунок-проформу від 09 лютого 2021 року №09.02.2021 (а.с.76), заявку на перевезення товару від 18 січня 2021 року (а.с.54), комерційну пропозицію від 12 лютого 2021 року (а.с.59), довідку від 11 лютого 2021 року №2 щодо транспортних витрат перевізника (а.с.58), договір про надання транспортних послуг від 10 лютого 2021 року (а.с.55-57), комунікат МRN №21РL341010Е0044970 (а.с.84).

22 лютого 2021 року Київська митниця Держмитслужби прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UА10000000/2021/000006/2 (а.с.45-46). Як зазначено у графі 33 рішення, під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару було встановлено, що подані документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять розбіжності (ті, про які йшлося в повідомленні декларанту). Також вказано, що декларантом надано митну декларацію країни відправлення від 12 лютого 2021 року №921PL341010E0044970, у якій відсутні дані щодо обраних умов постачання товарів; неточність наданих документів стосовно умов поставки товару підтверджується також CMR від 12 лютого 2021 року, за яким місцем розвантаження товарів вказано двома географічними пунктами - Київ, Дніпро, що суперечить умовам поставки, обраним для всієї поставки оцінюваної партії товару; комерційна пропозиція від 12 лютого 2021 року не містить банківські реквізити продавця, що викликає сумніви у її справжності, оскільки кожне підприємство відповідає та контролює справжність власних даних; проформа від 09 лютого 2021 року №09.02.2021 містить умови поставки DAP без зазначення географічної назви місця, до якого прямує вантаж; переказ коштів відбувся 15 лютого 2021 року, що не відповідає своєчасній оплаті за товар відповідно до пунктів 3, 4 розділу VIII контракту; декларантом надано договір на транспортні послуги від 10 лютого 2021 року, згідно з яким замовнику (UAB Davoteksa) надаються відповідні послуги перевізником, однак подана на виконання цього договору заявка від 18 січня 2021 року не відноситься до оцінюваної поставки; довідка про транспортні витрати від ФОП ОСОБА_1 від 11 лютого 2021 року не розкриває включення до митній вартості товару витрат на страхування вантажу покупцем. Зважаючи на неподання декларантом документів за переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України, у зв`язку із неможливістю застосування наступних методів, митну вартість на підставі статті 64 МК України визначено за резервним методом на рівні 1,2170 євро/кг - за раніше визнаною митною вартістю, яка збігається за умовами, обсягом партії та описом товару та наближена до часу поставки (МД від 10 лютого 2021 року №UА209170/2021/9313, від 10 лютого 2021 року №UA209140/2021/11223).

Також 22 лютого 2021 року Київська митниця Держмитслужби сформувала картку №UA100120/2021/00024 відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (а.с.48).

Товар було випущено у вільний обіг за МД №UA100120/2021/372530 від 24 лютого 2021 року із застосуванням положень частини сьомої статті 55 МК України (а.с.100-101).

Відповідно до положень частини восьмої статті 55 МК України ТзОВ «Клоузінг Бенк Коллекшн» 14 квітня 2021 року надало Київській митниці Держмитслужби додаткові пояснення та документи для підтвердження митної вартості товару, що декларувався згідно з МД №UA100120/2021/372238 від 18 лютого 2021 року (а.с.122-124), зокрема, платіжні доручення від 11 лютого 2021 року №8 та від 15 лютого 2021 року №9, комунікат МRN №21РL341010Е0044970, калькуляцію транспортних послуг, підготовлену ФОП ОСОБА_1 , договір про надання транспортних послуг, укладений між компанією UAB Davoteksa та перевізником ФОП ОСОБА_1 , платіжне доручення щодо оплати коштів компанією UAB Davoteksa за надані транспортні послуги перевізником ФОП ОСОБА_1 , довідку (виписку з бухгалтерської документації), копію митної декларації країни відправлення від 12 лютого 2021 року №21РL341010Е0044970. Однак їх надання не призвело до скасування рішення від 22 лютого 2021 року №UА10000000/2021/000006/2 митним органом, про що позивач інформований листом від 20 квітня 2021 року №7.8-5/15/11/7858 (а.с.125-127).

На подані ТзОВ «Клоузінг Бенк Коллекшн» в порядку статті 25 МК України скарги від 04 березня 2021 року (а.с.104-118) та від 29 квітня 2021 року (а.с.128-137) відповідач листами від 30 березня 2021 року №15115-02/13/378 (а.с.199-127) та від 28 травня 2021 року 308-4/15-02-02/13/5523 (а.с.138-142) повідомив про відсутність підстав для скасування спірного рішення.

При вирішення спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як передбачено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

У частині третій статті 53 МК України обумовлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.

Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 54 МК України Верховний Суд зробив в ряді постанов, зокрема в постановах від 27 березня 2020 року у справі №540/2605/18, від 21 жовтня 2021 року у справі №420/4820/19.

Неподання декларантом документів, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України, не тягне для нього безумовних негативних правових наслідків. Неподання таких документів може тягнути за собою відмову в митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, відповідно, коригування митної вартості товарів лише в тому разі, коли у митниці будуть обґрунтовані підстави вважати, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.

При перевірці судом у разі оскарження декларантом рішення про коригування митної вартості підлягають встановленню обставини та відомості, щодо яких у митного органу виникли сумніви, обґрунтованість причин та підстав витребовування додаткових документів, неможливості визначення митної вартості за обраним декларантом методом та поданими й додатково витребовуваними документами (вказану правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2025 року у справі №300/784/24).

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом (за ціною договору (контракту).

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У розглядуваному випадку спірне рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України: декларант не надав усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивач подав разом із митною декларацією документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України: зовнішньоекономічний договір від 18 жовтня 2020 року №2 (а.с.67-71) з додатковими угодами від 10 січня 2020 року №01/01 та від 12 лютого 2021 року №21/02/12 (а.с.64-65), специфікацію від 12 лютого 2021 року (а.с.66), рахунок-фактуру (інвойс) №DAVE0000263 від 12 лютого 2021 року (а.с.75), рахунок-проформу від 09 лютого 2021 року №09.02.2021 (а.с.76), платіжні доручення в іноземній валюті від 11 лютого 2021 року та від 15 лютого 2021 року №9 (а.с.72-73).

Також декларантом було надано пакувальний лист від 12 лютого 2021 року (а.с.77), копію митної декларації країни відправлення від 12 лютого 2021 року №21РL341010Е0044970 (а.с.81-82), автотранспортну накладну від 12 лютого 2021 року (а.с.99).

На думку суду, подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікувати оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.

Так договором від 18 жовтня 2019 року №2 визначено предмет та умови поставки, строк дії контракту та основні зобов`язання продавця (компанії UAB Davoteksa) та покупця (ТзОВ «Клоузінг Бенк Коллекшн») (а.с.67-71).

За умовами цього договору загальна кількість товару, отриманого протягом терміну дії договору становить 250000,00 кг (пункт 1 розділу І); ціни на товари, що поставляються за цим контрактом, визначаються у євро і вказуються в інвойсах (пункт 1 розділу ІІ); поставка товару здійснюється на умовах CРТ пункт призначення згідно з товарно-транспортними документами в термін, визначений продавцем, хіба що сторони погоджують інші умови поставки товару, при цьому навантаження товару на транспортний засіб покупця або перевізника покупця здійснюється продавцем (пункт 1 розділу ІV); умови оплати - не менше 70% вартості товару покупець оплачує у формі передоплати, а остаточний розрахунок за товар здійснюється покупцем не пізніше ніж через 10 календарних днів з дня отримання товару на підставі наданої покупцеві рахунку-фактури або можуть бути обумовлені інші умови оплати в проформі або фактурі (пункт 1 розділу VІІІ).

Додатковою угодою від 12 лютого 2021 року №01/12 до договору від 18 жовтня 2019 року №2 внесено зміни в пункт 1 розділу ІV, виклавши його в наступній редакції: «Поставка товару здійснюється на умовах DAP місто Дніпро в термін, визначений продавцем, хіба що сторони погоджують інші умови поставки товару, при цьому навантаження товару на транспортний засіб продавця або перевізника здійснюється продавцем» (а.с.65).

На підставі рахунка-проформи від 09 лютого 2021 року №09.02.2021 (а.с.76) щодо поставки товару одягу кількістю 14000,00 кг на суму 7000,00 євро (за ціною 0,50 євро за кг) ТзОВ «Клоузінг Бенк Коллекшн» здійснило передоплату у сумі 6000,00 євро (не менше 70%), що підтверджено платіжним дорученням від 11 лютого 2021 року №8 (а.с.73).

Листом від 12 лютого 2021 року компанією UAB Davoteksa запропоновано ТзОВ «Клоузінг Бенк Коллекшн» купити партію одягу (second hand) з ознаками зносу у кількості 14938,1 кг за ціною 0,50 євро за 1 кг (а.с.139).

У специфікації від 12 лютого 2021 року №21/02/12 сторонами зовнішньоекономічного контракту узгоджено поставку товару одягу, що був у використанні, кількістю 14938,1 кг за ціною 7469,05 євро (а.с.66).

Згідно з рахунком-фактурою (інвойсом) від 12 лютого 2021 року №DAVE0000263 на умовах DAP-Дніпро поставлено товар одяг, що був у використанні (3 категорія) кількістю 14938,10 кг на загальну суму 7469,05 євро (а.с.75).

ТзОВ «Клоузінг Бенк Коллекшн» на підставі рахунка-фактури (інвойсу) від 12 лютого 2021 року №DAVE0000263 здійснило оплату у сумі 2669,05 євро, про що слідує з платіжної інструкції від 15 лютого 2021 року №9 (а.с.72).

Вказана в рахунку-фактурі 12 лютого 2021 року №DAVE0000263 вартість товару (7469,05 євро) та включена у рахунок-фактуру вартість транспортування товару у сумі 1200,00 євро узгоджується із сумами оплати, проведених на підставі платіжної інструкції від 11 лютого 2021 року №8 (а.с.73) та платіжної інструкції від 15 лютого 2021 року №9 (а.с.66) - 6000,00 євро та 2669,05 євро відповідно. Платежі здійснено на рахунок продавця компанії UAB Davoteksa, платіжні реквізити якої відповідають тим, що зазначені в контракті, додатках до нього, рахунку-фактурі (інвойсі) від 12 лютого 2021 року №DAVE0000263 та рахунку-проформі від 09 лютого 2021 року №09.02.2021.

Також суд зауважує, що Верховний Суд у постановах від 12 березня 2020 року у справі №804/6243/14, від 07 травня 2020 року у справі №1.380.2019.00162, від 02 березня 2021 року у справі №380/842/20 виснував, що умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості.

Як видно з інвойсу від 12 лютого 2021 року №DAVE0000263, поставка товару здійснювалась на умовах DAP-Дніпро та її вартість становить 1200,00 євро (визначено окремим рядком до вартості товару 7469,05 євро), яка була включена у митну вартість.

Умови постачання DAP (Delivered аt рlace - поставка в місце призначення) означають, що продавець несе ризики за вантаж до моменту його доставки в місце призначення. Умова може застосовуватися до будь-якого способу перевезення. За умовами DAP вантажовідправник передає товар одержувачу готовим до розвантаження в кінцевому пункті призначення. Всі транспортні витрати лягають на продавця, у той час як митне оформлення (для імпорту) оплачує покупець.

Суд зауважує, що згідно з пунктами 6, 8 частини другої статті 53 МК України декларант має обов`язок подати документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, лише якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, лише якщо здійснювалося страхування.

Незважаючи на включення у митну вартість товару витрат на транспортування, ТзОВ «Клоузінг Бенк Коллекшн» для підтвердження понесення таких витрат та суб`єктів, які були задіяні до транспортування товару (замовник та перевізник) на вимогу відповідача надало заявку на перевезення товару від 18 січня 2021 року (а.с.54), довідку від 11 лютого 2021 року №2 (а.с.58), договір про надання транспортних витрат від 10 лютого 2021 року (а.с.55-57), комунікат МRN №21РL341010Е0044970 (а.с.84).

Судом із матеріалів справи встановлено, що між компанією UAB Davoteksa (замовник) та ФОП ОСОБА_1 (перевізник) було укладено договір від 10 лютого 2021 року, за умовами якого протягом усього строку дії цього договору перевізник здійснює перевезення вантажу на підставі разових письмових заявок замовника, які складаються відповідно до умов цього договору і є його невід`ємною частиною.

Суд погоджується із доводами відповідача про те, що заявка на перевезення товару від 18 січня 2021 року (а.с.54) не стосується предмета поставки за МД №UA100120/2021/372238 від 18 лютого 2021 року, оскільки завантаження згідно з цією заявкою мало відбутися 25 січня 2021 року. Довідка від 11 лютого 2021 року №2 (а.с.58) не містить підстав здійснення перевезення вантажу за маршрутом місто Кельце (Польща) місто Дніпро (України).

Разом з тим суд зауважує, що як заявка на перевезення товару від 18 січня 2021 року, як і довідка від 11 лютого 2021 року №2 підтверджують договірні взаємовідносини з поставки товару між компанією UAB Davoteksa із ФОП ОСОБА_1 , а не взаємовідносини, які виникали між ТзОВ «Клоузінг Бенк Коллекшн» та іншими особами.

Натомість згідно з пунктом 1 розділу VІІ договору від 18 жовтня 2019 року №2 продавець зобов`язаний разом з товаром надати такі товаросупровідні документи: рахунок-фактуру, специфікацію до рахунка-фактури, міжнародну товарно-транспорту накладну, копію митної декларації країни відправлення. Такі документи за фактом отримання їх від компанії UAB Davoteksa були надані Київській митниці Держмитслужби позивачем під час митного оформлення.

Відповідно до специфікації від 12 лютого 2021 року (а.с.66), рахунка-фактури (інвойсу) №DAVE0000263 від 12 лютого 2021 року (а.с.75) та автотранспортної накладної від 12 лютого 2021 року (а.с.99) товар поставлявся умовах DAP місто Дніпро. Доводи відповідача щодо розбіжностей місць навантаження та розвантаження товару у вказаних документах та у CMR від 12 лютого 2021 року суд відхиляє з огляду на те, що транспортна накладна (CMR) використовується при міжнародних вантажних перевезеннях автомобільним транспортом та виписується для підтвердження укладення договору перевезення, який визначає відповідальність відправника, перевізника та одержувача товару; така накладна не містить даних, які могли вплинути на митну вартість товару. При цьому вартість транспортування, яка враховується у складі митної вартості товару, підтверджена попередньо вказаними документами, наданими позивачем до митного оформлення (вказана в рахунку-фактурі від 12 лютого 2021 року №DAVE0000263, виданому продавцем), а у листі від 19 лютого 2021 року (а.с.78-80) ТзОВ «Клоузінг Бенк Коллекшн» пояснило, що компанія UAB Davoteksa є юридичною особою, яка зареєстрована з головним офісом в Каунасі (Литва), але має декілька складів (які знаходяться у різних країнах), з одного з яких і було здійснено завантаження товару для його перевезення до місця призначення.

Не є обґрунтованими, на думку суду, й аргументи митного органу щодо відсутності даних у декларації країни відправлення від 12 лютого 2021 року №921PL341010E0044970 про умови постачання товару. Так митна декларація країни відправлення може лише підтверджувати проходження товару (вантажем) митного оформлення в країні відправлення, однак ніяк не може підтверджувати чи спростовувати числове значення заявленої митної вартості товару.

З приводу доводів відповідача про невідповідність поставки товару умовам DAP з посиланням на пункт 2 розділу IV контракту, то суд зазначає, що за змістом цього пункту якщо кількість або розміри товару унеможливлюють стандартне транспортування, продавець має передати покупцю докладні дані, що стосується кількості або розміру товару, з метою надання під завантаження відповідного транспортного засобу. Умови поставки, визначені договором, необхідно розглядати комплексно, адже пунктом 1 розділу IV договору від 18 жовтня 2019 року №2 у його первинній редакції було передбачено, що поставка товару здійснюється на умовах СРТ - пункт призначення згідно з товарно-транспортними документами в термін, визначений продавцем, хіба що сторони письмово погоджують інші умови поставки товару, при цьому навантаження товару на транспортний засіб покупця або перевізника покупця або перевізника покупця здійснюється продавцем. Натомість додатковою угодою від 12 лютого 2021 року №01/12 до договору від 18 жовтня 2019 року №2 внесено зміни в пункт 1 розділу ІV із визначенням умов поставки DAP місто Дніпро, що не було враховано відповідачем під час митного оформлення.

Зазначені документи у сукупності повністю підтверджують складові митної вартості товару. З жодних документів не випливає, що позивач мав окремі витрати по страхуванню товару, що стверджувало ТзОВ «Клоузінг Бенк Коллекшн» у листі від 19 лютого 2021 року (а.с.78-80); а в пункті 3 розділу ІІ договору від 18 жовтня 2019 року №2 обумовлено, що у вартість товару включається вартість упаковки (тара).

Отже, встановлені судом обставини дозволяють дійти висновку, що «розбіжності» в документах, про які було вказано у повідомленні декларанту, є надуманими та носять суб`єктивний характер.

Суд наголошує, що вимога про надання страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування (якщо страхування здійснювалось); банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару; документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; договору (угоди, контракту) із третіми особами, пов`язаного з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунка про здійснення платежів третім особам на користь продавця (якщо такі платежі здійснюються) - рахунка про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписки з бухгалтерської документації, висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; копії митної декларації країни відправлення відповідно до частини третьої статті 53 МК України є обґрунтованою тільки тоді, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.

Відповідач же не встановив (не довів) наявність таких розбіжностей, які дійсно мають вплив на правильність визначення митної вартості, або ж ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар згідно з умовами поставки, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем), а сумніви митного органу щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях.

Суд повторює, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Документом, що містить вартість та ідентифікаційні ознаки імпортованого товару є зовнішньоекономічний договір від 18 жовтня 2020 року №2 (а.с.67-71) з додатковими угодами (а.с.64-65), рахунок-фактура (інвойс) №DAVE0000263 від 12 лютого 2021 року (а.с.75), платіжні доручення в іноземній валюті від 11 лютого 2021 року та від 15 лютого 2021 року №9 (а.с.72-73). Витребовуючи висновок про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, відповідач не навів обґрунтування, які складові митної вартості такий документ має підтвердити та яким чином він надасть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено. Так само ненадання виписки з бухгалтерської документації за умов, відповідно до яких товар ввозився на митну територію України, не може позбавляти позивача можливості декларувати товар на підставі документів, що підтверджують ціну товару та які були сформовані (виписані) продавцем.

Документи, які були подані до митного оформлення, та у зв`язку із повідомленням митниці, а так само до скарги на спірне рішення, не вказують на інші, ніж задекларовані позивачем, ціну партії імпортованого товару та сплачених на користь продавця, який мав обов`язки доставити товар у визначене сторонами зовнішньоекономічного контракту місце, вартості за перевезення товару.

Таким чином, доводи митного органу про наявність істотних розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи та суд погоджується із позивачем, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.

За змістом висновків Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2024 року у справі №380/19286/23 заяви митного органу про недостовірність документів мають бути обґрунтовані доказами, такими як експертні висновки або рішення компетентних органів. Рішення про коригування митної вартості є неправомірним, якщо декларант подав повний пакет документів, що відповідає вимогам законодавства: договір (контракт) про перевезення; транспортні накладні; рахунки-фактури; платіжні доручення; специфікації до інвойсів, що підтверджують загальну вартість товару згідно з контрактом.

При вирішенні спору суд також враховує, що застосування другорядного резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях.

Приписами пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України передбачено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Між тим у спірному рішенні митний орган лише вказав номери та дату митних декларацій (МД від 10 лютого 2021 року №UА209170/2021/9313, від 10 лютого 2021 року №UA209140/2021/11223), ціна товару яких взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом (а.с.186-188). Як видно із цих митних декларацій, в одному випадку товар імпортувався на умовах DAP, і іншому CPT; такий товар мав ступінь зносу 25% та 28% й митна вартість визначалася відразу за резервним методом за МД№UА209170/2021/009313 та за основним методом за МД №UA209140/2021/011223. Отже, асортимент речей (одягу), їх стан та ступінь зносу й інші чинники можуть впливати на формування ціни.

Суд також враховує, що за усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10 червня 2021 року у справі №815/6854/17, від 14 липня 2020 року у справі №809/1734/16) приписами МК України встановлено, що митний орган, здійснюючи митний контроль, зокрема, при визначені митної вартості, має діяти у спосіб, який визначено МК України. При цьому наявна інформація, яка міститься АСАУР, повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, які зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару. Наявність в АСАУР інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). АСАУР не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Таким чином, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами (таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2025 року у справі №300/784/24).

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеною декларантом митною вартістю товару. Тому підстави вважати, що рішення відповідача від 22 лютого 2021 року №UA100000/2021/000006/2 про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм частини другої статті 55 МК України, відсутні, а отже це рішення підлягає скасуванню як протиправне.

Таким чином, позов належить задовольнити повністю.

Частиною першою статті 139 КАС України обумовлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір у сумі 2270,00 грн, що підтверджується квитанцією від 11 червня 2021 року №0.0. (а.с.143).

Оскільки суд задовольняє позов, то на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судові витрати у сумі 2270,00 грн.

Доказів понесення інших витрат матеріали справи не містять.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Клоузінг Бенк Коллекшн» (04119, місто Київ, вулиця Зоологічна, будинок 4А, офіс 139, ідентифікаційний код юридичної особи 41106037) до Київської митниці (03124, місто Київ, вулиця Гавела Вацлава, будинок 8А, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 43997555) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби від 22 лютого 2021 року №UA100000/2021/000006/2 про коригування митної вартості товарів.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Клоузінг Бенк Коллекшн» за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці судові витрати у сумі 2270,00 (дві тисячі двісті сімдесят грн 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк