Справа № 520/32915/24
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

03 червня 2025 року №520/32915/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лариси Мар`єнко, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін у судове засідання адміністративну справу за позовом Національної академії Національної гвардії України до ОСОБА_1 , третя особа Міністерство внутрішніх справ України про стягнення суми, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Національна академія Національної гвардії України звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа Міністерство внутрішніх справ України, в якому з урахуванням заяви від 02.06.2025, просить суд:

1) стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Національної академії Національної гвардії України (реквізити для сплати: , р/р UA1015295, МФО 820172, ДКСУ м.Київ) суму заборгованості з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з його утриманням в Національної академії Національної гвардії України у період з 12.08.2023 по 08.11.2024 у розмірі 480319,08 грн;

2) стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії Національної гвардії України (, р/р UA1015295, МФО 820172, ДКСУ м.Київ) витрати на сплату судового збору в розмірі 7204,79 (сім тисяч двісті чотири) гривень 79 копійок.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач проходив військову службу (навчання) курсантів в Національній академії Національної гвардії України. Наказом начальника Академії від 08.11.2024 №25 о/с з ОСОБА_1 достроково припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби (навчання) курсантів через небажання проходити навчання та відраховано з навчання. Оскільки, відповідачем не дотримано умов контракту про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, у відповідача утворилась заборгованість з відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в Національної академії Національної гвардії України в сумі 480319,08 грн, яка не погашеним ним у добровільному порядку. Вказане змусило позивача звернися до суду з метою стягнення вказаних витрат у примусовому порядку.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін у судове засідання.

Судом в порядку частин 3-6 статті 171 КАС України, вчинено дії щодо перевірки про зареєстрованого місця проживання (перебування) фізичної особи-відповідача.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі надсилалась судом на адресу місця реєстрації відповідача ( АДРЕСА_1 ). Конверт з судовою кореспонденцією повернувся до суду 07.01.2025 року з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до частини 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомлений про наявність щодо нього відкритого провадження у справі.

В установлений судом строк, відповідач правом надіслати відзив на позовну заяву не скористався, заяву про визнання позову суду також не надсилав.

Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 12.08.2023 по 08.11.2024 проходив військову службу (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів у Національній академії Національної гвардії України.

Судом встановлено, що наказом начальника Національної академії Національної гвардії України 12.08.2023 №440 "Про зарахування кандидатів з числа осіб рядового, сержантського та старшинського складу Національної гвардії України на навчання курсантами на здобуття ступеня вищої освіти бакалавра (тактичний рівень) у 2023 році" солдат ОСОБА_1 зарахований з числа осіб рядового, сержантського та старшинського складу на навчання курсантами на здобуття ступеня вищої освіти бакалавра (тактичний рівень) за спеціальністю 251 "Державна безпека", освітня програма "Службово-бойова діяльність підрозділів НГУ із забезпечення державної безпеки" та призначений на посаду курсанта.

Відповідно до наказу начальника Національної академії Національної гвардії України 12.08.2023 №236 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_1 зараховано в списки перемінного складу Академії та на всі види забезпечення, призначено на посаду курсанта та укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Національної академії Національної гвардії України строком на період навчання з 12.08.2023.

02.11.2024 солдат ОСОБА_1 подав до керівництва Академії рапорт із клопотанням про відрахування його з навчання у навчальному закладі та з числа курсантів через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням) на підставі ч.11 ст.25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Також в рапорті зазначив, що з вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964 "Про затвердження Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти" ознайомлений та згоден.

Згідно наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 07.11.2024 №747 "Про висновки службового розслідування за фактом небажання продовжувати навчання солдатом ОСОБА_1 ", наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 08.11.2024 №25 (по особовому складу), на підставі рішення вченої ради Академії від 30.10.2024 №11, контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством внутрішніх справ України, в особі начальника Академії і ОСОБА_1 був достроково припинений (розірваний), а відповідач виключений зі списків перемінного складу курсантів та продовольчого забезпечення на підставі ч.11 ст.25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" через небажання продовжувати навчання.

Згідно із зведеним розрахунком фактичних видатків державного бюджету, які підлягають відшкодуванню курсантом ОСОБА_1 , за період з 12.08.2023 по 08.11.2024, становить 481319,08 грн, з них: грошове забезпечення військовослужбовців на суму 384885,22 грн; предмети, матеріали, обладнання та інвентар на суму 20782,90 грн; медикаменти та перев`язувальні матеріали на суму 620,60 грн; продукти харчування на суму 61722,67 грн; оплата комунальних послуг та спожитих енергоносіїв 13248,41 грн.

Відповідачем підписано Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах від 21.10.2024, розрахунки фактичних видатків та заяву-зобов`язання від 08.11.2024.

Відповідач перерахував у добровільному порядку на рахунок Національної академії Національної гвардії України у розмірі 1000,00 грн. Станом на 11.11.2024 сума заборгованості склала 480319,08 грн.

Національною академією Національної гвардії України вручено відповідачу під особистий підпис претензію №84/1-801 від 13.11.2024 року, якою вимагалось на протязі 10 днів з дня отримання цієї претензії, сплатити на користь Національної академії Національної гвардії України заборгованість вартості витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у закладі вищої освіти у сумі 480319,08 грн.

Оскільки відповідач не відшкодував суму заборгованості з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з його утриманням в Національній академії Національної гвардії України в добровільному порядку, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про Національну гвардію України" (далі - Закону), Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС України) і призначена для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадського порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордон), припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.

Згідно із п.3 ч.1 ст.5 Закону, до складу Національної гвардії України входять: з`єднання, військові частини, виші військові навчальні заклади, навчальні військові частини (центри), бази, заклади охорони здоров`я та установи, що не входять до складу оперативно-територіальних об`єднань Національної гвардії України.

Частиною 2 вказаної статті Закону передбачено, що організаційно Національна гвардія України складається з органів військового управління (головного органу військового управління Національної гвардії України та органів військового управління оперативно-територіальних об`єднань Національної гвардії України), з`єднань, військових частин (підрозділів), вищих військових навчальних закладів, навчальних військових частин (центрів), баз. закладів охорони здоров`я та установ.

Відповідно до п.п.3, 6 Розділу І "Загальна частина", п.1 Розділу VІІІ "Джерела надходження і порядок використання коштів та майна Академії" Статуту Національної Академії Національної гвардії України, Національна академія Національної гвардії України (Далі - Академія) є вищим військовим навчальним закладом, державної форми власності, підпорядкованим Головному управлінню Національної гвардії України (далі - ГУ НГУ) та знаходиться у сфері управління МВС України.

Відповідно до п. 1 Положення про МВС України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 №878 визначено, що МВС України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, а тому згідно рішенням Конституційного Суду України №3-РП/99, є уповноваженим державою органом здійснювати відповідні функції у межах даної справи.

Спірні правовідносини щодо проходження громадянами України військової служби, навчання у вищих військових навчальних закладах, врегульовані Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон №2232-XII).

Відповідно до положень частини 6 статті 2 цього Закону до видів військової служби належить, зокрема, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).

Згідно з пунктом 3 частини 1, частини 2 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу-для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.

Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Статтею 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів (частина 1).

Порядок проведення підготовки громадян України для проходження військової служби на посадах осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу встановлюється Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, спільно з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки (частина 2).

Відповідно до положень частини 5 статті 25 даного Закону з громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом 4 частини 2 статті 23 цього Закону.

Частиною 10 статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "і", "и" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України.

У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі визначає Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 3 даного Порядку, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Згідно з пунктом 6 Порядку витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю, зокрема, курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, - за весь період навчання.

Пунктом 7 Порядку передбачено, що у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Згідно наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 07.11.2024 №747 "Про висновки службового розслідування за фактом небажання продовжувати навчання солдатом ОСОБА_1 " та витягу з наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 08.11.2024 №25 (по особовому складі), рішення вченої ради Національної академії Національної гвардії України від 30.10.2024 №11, контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством внутрішніх справ України, в особі начальника Академії і відповідачем достроково припинений (розірваний), а відповідач виключений зі списків перемінного складу курсантів та продовольчого забезпечення на підставі ч.11 ст.25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Згідно із зведеним розрахунком фактичних видатків державного бюджету, які підлягають відшкодуванню курсантом ОСОБА_1 , за період з 12.08.2023 по 08.11.2024, становить 481319,08 грн.

Згідно платіжної інструкції від 07.11.2024 №0.0..1 ОСОБА_1 в добровільному порядку відшкодував кошти Національній академії Національної гвардії України у розмірі 1000,00 гривень. Таким чином, станом на 11.11.2024 сума заборгованості складає 480319,08 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач був ознайомлений з обов`язком по відшкодуванню фактичних видатків, пов`язаних з його утриманням в Національній академії Національної гвардії України.

Наведений розрахунок витрат, пов`язаних з навчання в НАНГУ відповідачем не оскаржувався.

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогою заявленого позову є стягнення боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка підстав та черговості погашення боргу, встановлених чинним законодавством України, тощо.

При цьому питання правомірності визначення суми заборгованості не охоплюється предметом даного позову, оскільки розрахунки фактичних видатків державного бюджету, які підлягають відшкодуванню відповідачем, згідно з яким відповідні зобов`язання визначено, не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.

Зазначене є однією із гарантій дотримання принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 31.08.2018 року по справі №821/381/17 та від 22.08.2018 року по справі №820/1878/16.

Згідно з ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, відповідач, будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту або ж звільнення з військової служби протягом п`яти років після закінчення навчального закладу, на даний час зазначену вище суму коштів не відшкодував, доказів на спростування зазначеного не надано, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для їх стягнення з відповідача в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача суму заборгованості з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з його утриманням в Національній академії Національної гвардії України у період з 12.08.2023 по 08.11.2024 у розмірі 480319,08 грн.

Щодо вимоги стягнути з відповідача витрати на сплату судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З огляду на те, що в даному випадку Національна академія Національної гвардії України виступала в якості суб`єкта владних повноважень, а доказів понесених позивачем витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз не надано, тому підстави для стягнення з відповідача витрат зі сплати судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст.19, 139, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Національної академії Національної гвардії України (майдан Захисників України, буд.3, м.Харків, 61001, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), третя особа Міністерство внутрішніх справ України (вул.А.Богомольця, буд.10, м.Київ, 01601, ) про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Національної академії Національної гвардії України (, р/р UА1015295, МФО 820172, ДКСУ м.Київ) суму заборгованості з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з його утриманням в Національній академії Національної гвардії України у період з 12.08.2023 по 08.11.2024 у розмірі 480319 (чотириста вісімдесят тисяч триста дев`ятнадцять) гривень 08 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території м.Харків та Харківської області, повний текст рішення складено 03 червня 2025 року.

Суддя Лариса МАР`ЄНКО