Справа № 480/2010/24
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 р. Справа № 480/2010/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.12.2024, головуючий суддя І інстанції: С.М. Глазько, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602, повний текст складено 12.12.24 по справі № 480/2010/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Сумській області

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Сумській області, у якому просив суд:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 28 листопада 2023 року № 0-1801-UA0075243 на суму 15645,60 грн та від 28 листопада 2023 року № 0-1801-UA0075243 на суму 33898,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (№ 266110886 від 16.07.2021) позивачу на праві власності належить комплекс виробничих будівель з господарськими будівлями та спорудами, який складається із будівель підприємств деревообробної промисловості (яким власне був з 1959 року, року створення міжколгоспної будівельної організації - МКСУ-5). Однак, контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення, яким визначено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки - комплекс виробничих будівель з господарськими будівлями та спорудами (нежитлова нерухомість) загальною площею 2607,60 кв. м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , в сумі: за 2021 рік - 15645,60 грн, за 2022 рік - 33898,80 грн. Позивач зазначає, що відносно нього, як власника об`єктів нежитлової нерухомості, відсутні податкові зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 28 листопада 2023 року №0-1801-UA0075243 та від 28 листопада 2023 року №0-1801-UA0075243.

Стягнуто з Головного управління ДПС у Сумській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем ГУ ДПС у Сумській області подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що нерухоме майно, яке належить позивачу на праві власності складається із будівель підприємств деревообробної промисловості не підтверджується допустимими доказами, адже в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності зазначено, що об`єктом нерухомого майна є комплекс виробничих будівель з господарськими будівлями та спорудами, який у даному випадку можливо класифікувати лише за кодом 1251.9. Визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, позивачем зазначено, що податковим органом не доведено на підставі чого він класифікував належне позивачу нерухоме майно лише за кодом 1251.9. "Будівлі інших промислових виробництв, включаючи поліграфічне", врахочуючи те, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна, в яких наведено опис його частин - будівель і споруд з кваліфікуючими ознаками та функціональним призначенням і загальною площею. Крім того, відповідно до Експертного висновку ДНДІАСБ від 22.03.2024 АС8 №2408204 належні позивачу будівлі класифікуються за кодом 1251.7 "Будівлі підприємств лісової, деревообробної та целюлозно-паперової промисловості". Також вказує, що розміщене нерухоме майно позивача знаходиться на відстані 25-30 км від кордону з рф та починаючи з 2022 року і по теперішній час всі будівлі використовуються безкоштовно підрозділом ЗСУ.

Відповідно до додаткових пояснень, ГУ ДПС у Сумській області вказано, що контролюючий орган не заперечує проти необхідності чи доцільності використання даного комплексу виробничих будівель з господарськими будівлями та спорудами Збройними Силами України та вказує, що Податковий кодекс України не містить положень, які встановлюють пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у разі використання даних об`єктів ЗСУ.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, за ОСОБА_1 зареєстровано комплекс виробничих будівель з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_2 , включаючи: адміністративно-побутова будівля (750,3 кв.м); блокувальна будівля (316,5 кв.м); гараж (376,6 кв.м); котельня (207,4 кв.м); будівля, лісосушилка з підвалом (104,4 кв.м), площа підвалу (8,5 кв.м); будівля, лісопильний цех (308,3 кв.м); будівля, деревообробний цех (227,7 кв.м); погреб (316,4 кв.м), що класифікується відповідно до Державного реєстру як комплекс виробничих будівель з господарськими будівлями та спорудами.

Річківською сільською радою Білопільського району Сумської області прийнято рішення "Про встановлення місцевих податків і зборів на території Річківської сільської ради" у зв`язку з чим ГУ ДПС у Сумській області сформовані податкові повідомлення-рішення форми "Ф" від 28.11.2023, а саме:

- за 2021 рік №0-1801-UA0075243 на суму 15645,60 грн.;

- за 2022 рік №0-1801-UA0075243 на суму 33898,80 грн.

Дані податкові повідомлення-рішення отримані ОСОБА_1 06.12.2023.

14 грудня 2023 року позивач звернувся з адміністративною скаргою на вищевказані ППР до Державної податковою служби України з проханням скасувати вищевказані ППР.

15 січня 2024 року позивач отримав від ДПС України рішення про продовження строку розгляду скарги (від 28.12.2023 № 38349/6/99-00-06-01-03-06).

21 лютого 2024 року позивач отримав від ДПС України рішення про результати розгляду скарги (від 14.02.2024 № 3739/6/99-00-06-01-03-06). Вказаним рішенням ДПС України залишила без змін ППР ГУ ДПС у Сумській області від 28.11.2023 №0-1801-UA0075243, №0-1801-UA0075243, а скаргу - без задоволення.

Вважаючи податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обгрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком, враховуючи наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до пункту 10.1 статті 10 ПК України до місцевих податків належать податок на майно та єдиний податок.

Статтею 15 ПК України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з вказаним Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з вказаним Кодексом.

Згідно з пп. 16.1.4 п.16.1 ст. 16 ПК України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та в розмірах, встановленим цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За визначенням, наведеним у ст. 265 ПК України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

Відповідно до пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.

Платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості (пп. 266.1.1 п. 266.1 ст.2 61 ПК України).

Відповідно до пп. 266.3.1 та 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, у тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Приписами пп. 266.6.1 п. 266.6 ст. 266 ПК України передбачено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (пп. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України).

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з пп. 266.7.1 п.266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком) (пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України).

Згідно з Додатком №1 до рішення дев`ятої сесії Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області від 10.07.2020 "Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2021 рік" установленні ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з 01.01.2021.

Так, вказаним додатком визначено, що за кодом класифікації будівель та споруд:

1251.7 "Будівлі підприємств лісової, деревообробної та целюлозно-паперової промисловості", для фізичних осіб ставка податку за 1 кв.метр 0,000 відсотків розміру мінімальної заробітної плати;

1251.9 "Будівлі інших промислових виробництв, включаючи поліграфічне", для фізичних осіб ставка податку за 1 кв.метр 0,200 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Також, згідно з Додатком №2 до рішення сьомої сесії Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області від 30.06.2021 "Про встановлення місцевих податків і зборів на території Річківської сільської ради" установленні ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з 01.01.2022.

Так, вказаним додатком визначено, що за кодом класифікації будівель та споруд:

1251.7 "Будівлі підприємств лісової, деревообробної та целюлозно - паперової промисловості", для фізичних осіб ставка податку за 1 кв.метр - 0,000 відсотків розміру мінімальної заробітної плати;

1251.9 "Будівлі інших промислових виробництв, включаючи поліграфічне", для фізичних осіб ставка податку за 1 кв.метр 0, 200 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до наданого податковим органом розрахунку податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, у спірних правовідносинах контролюючим органом розраховано податок із застосуванням ставки 0,2%, зазначаючи, що об`єкти нерухомості позивача мають код класифікації будівель та споруд 1251.9.

Згідно з абзацом 7 підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Відповідно до підпункту 14.1.129-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, їх складові частини, що не є об`єктами житлової нерухомості. До об`єктів нежитлової нерухомості відносяться: а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку; б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей; в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування; г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки; ґ) будівлі промислові та склади; д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки); е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо; є) інші будівлі.

Згідно з пунктом 5.3 статті 5 ПК України інші терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.

Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17 серпня 2000 року № 507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України.

Класифікатор забезпечує уніфікацію об`єктів нерухомості за функціональним призначенням та містить Методику класифікації будівель за головною класифікаційною ознакою.

Визначення належності об`єкта нежитлової нерухомості (будівлі, приміщення) до того чи іншого класу будівель проводиться на підставі документів, що підтверджують їх право власності з врахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення такого об`єкта нерухомості, згідно з Класифікатором.

Відповідно до вказаного ДК 018-2000 об`єктами класифікації є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

У розділі 1 ДК 018-2000 наведено визначення, згідно з якими:

- споруди - це будівельні системи, пов`язані з землею, які створені з будівельних матеріалів, напівфабрикатів, устаткування та обладнання в результаті виконання різних будівельно-монтажних робіт;

- будівлі - це споруди, що складаються з несучих та огороджувальних або сполучених (несуче-огороджувальних) конструкцій, які утворюють наземні або підземні приміщення, призначені для проживання або перебування людей, розміщення устаткування, тварин, рослин, а також предметів;

- інженерні споруди - це об`ємні, площинні або лінійні наземні, надземні або підземні будівельні системи, що складаються з несучих та в окремих випадках огороджувальних конструкцій і призначені для виконання виробничих процесів різних видів, розміщення устаткування, матеріалів та виробів, для тимчасового перебування і пересування людей, транспортних засобів, вантажів, переміщення рідких та газоподібних продуктів та ін.

Відповідно до ДК 018-2000 будівлі промисловості (криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства тощо) віднесено до підрозділу "Будівлі нежитлові" група 125 "Будівлі промислові та склади" клас 1251 "Будівлі промисловості".

До будівель промисловості відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 належать до класу 1251 "Будівлі промисловості", який в свою чергу включає підкласи: 1251.1 "Будівлі підприємств машинобудування та металообробної промисловості", 1251.2 "Будівлі підприємств чорної металургії", 1251.3 "Будівлі підприємств хімічної та нафтохімічної промисловості", 1251.4 "Будівлі підприємств легкої промисловості", 1251.5 "Будівлі підприємств харчової промисловості", 1251.6 "Будівлі підприємств медичної та мікробіологічної промисловості", 1251.7 "Будівлі підприємств лісової деревообробної та целюлозно-паперової промисловості", 1251.8 "Будівлі підприємств будівельної індустрії, будівельних матеріалів та індустрії, будівельних матеріалів та виробів, скляної та фарфоро-фаянсової промисловості", 1251.9 "Будівлі інших промислових виробництв, включаючи поліграфічне".

Колегія суддів зазначає, що визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.

При цьому, ДК 018-2000 використовується у даному випадку не для визначення ставок оподаткування, а виключно для визначення статусу нежитлового приміщення, яке не зазначено у реєстрі прав на нерухоме майно, але визначено у технічній документації будівлі.

Аналогічний висновок містить постанова Верховного Суду від 09.05.2023 по справі № 380/10802/22, що враховується судом відповіднор до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (266110886), позивачу на праві приватної власності належить комплекс виробничих будівель з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Сумська область, Білопільський район, с.Білани, вул. Промінь, 5, вказаний комплекс складається з наступних об`єктів:

- адміністративно-побутова будівля, А-ІІ - 750,3 кв.м.;

- блокувальна будівля, В, В 1 ,В2 316,5 кв.м.;

- гараж, Е 376,6 кв.м.;

- котельня , И 207,4 кв.м.;

- будівля, лісосушилка з підвалом, Н 104,4 кв.м.;

- будівля, лісопильний цех, К - 308,3 кв.м.;

- будівля, деревообробний цех, М - 227,.7 кв.м.;

- будівля, потреб, Ж - 316,4 кв.м.

Відповідно до технічного паспорту на комплекс виробничих будівель з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, що належить ОСОБА_1 та розташований за адресою: АДРЕСА_2 , вказаний комплекс складається з наступних об`єктів:

А-ІІ. Адміністративно-побутова будівля - 686,2 м.2;

В. Блокувальна будівля - 370,7 м.2;

Д. Будівля БРВ - 161,4 м.2;

Е. Будівля гаражу - 441,8 м.2;

И. Будівля котельні - 254,1 м.2;

Н. Будівля лісосушілки - 120,7 м.2;

К. Будівля лісопильного цеху - 343,1 м.2;

М. Будівля деревообробного цеху - 258,6 м.2;

Ж. Будівля погрібу - 378,8 м.2;

Враховуючи те, що в документах, що підтверджують право власності позивача на об`єкти нерухомості, відсутні дані щодо віднесення будівель до класу 1251 "Будівлі промисловості" або будь-якого іншого класу відповідно до ДК 018-2000, суд першої інстанції виходив з оцінки функціонального призначення об`єктів нерухомості, зокрема будівлі лісосушилки, лісопильного цеху, а тому вищевказаний комплекс будівель відповідає підкласу: 1251.7 "Будівлі підприємств лісової деревообробної та целюлозно-паперової промисловості".

Колегія суддів зазначає, що Верховним Судом у постанові від 09.05.2023 по справі №380/10802/22 зазначено, що норми податкового законодавства не покладають на платника податку обов`язок отримати від Державного підприємства "Державний науково-дослідний інститут автоматизованих систем у будівництві" експертний висновок щодо правильності класифікації наявних у власності особи об`єктів нерухомості за державним класифікатором ДК 018:2000, проте такі дії платника могли б спростити процес податкового адміністрування податку на нерухомість.

Так, в матеріалах справи міститься Експертний висновок ДП "Державний науково-дослідний інститут автоматизованих систем у будівництві" АС8 № 2408204 від 22.03.2024 щодо вірності здійснення фізичною особою ОСОБА_1 класифікації об`єктів нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 за державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000 та національним класифікатором НК 018:2023. Відповідно до Додатку 1 до експертного висновку вказано, що обєкти нерухомого майна фізичної особи ОСОБА_1 класифікуються за ДК 018-2000 - 1251.7 та за НК 018:2023 - 1251, а саме:

1. адміністративно-побутова будівля, А-ІІ - 750,3 кв.м. - виробничий склад пиломатеріалів;

2. блокувальна будівля, В, В1 ,В2 316,5 кв.м. - для сортування пиломатеріалів;

3. гараж, Е 376,6 кв.м. - для виробничої техніки;

4. котельня , И 207,4 кв.м. - спорудаи місцевоїтеплової мережі;

5. лісосушилка з підвалом, Н 104,4 кв.м. - для сушіння пиломатеріалів;

6. лісопильний цех, К - 308,3 кв.м. - виробництво питоматеріалів;

7. деревообробний цех, М - 227,7 кв.м. - виготовлення виробів з деревини;

8. будівля, потреб, Ж - 316,4 кв.м - виробничий склад матеріалів.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з урахуванням рішень Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області від 10.07.2020 та від 30.06.2021 у 2021 - 2022 роках зазначені будівлі відноситься до категорії "1251.7 "Будівлі підприємств лісової деревообробної та целюлозно-паперової промисловості" за ставкою 0,000%, а не 0,20%, як бзастосовано при винесені оскаржуваних рішень.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносни та дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 по справі № 480/2010/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді В.Б. Русанова О.В. Присяжнюк