Справа № 260/4275/25
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

03 червня 2025 рокум. Ужгород№ 260/4275/25

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дору Ю.Ю., розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

02 червня 2025 року через систему «Електронний суд» на розгляд Закарпатського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить суд:

1. Визнати протиправними і скасувати мобілізаційне розпорядження та повістку на відправку, виданих ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до яких позивач зобов`язаний прибути 05 червня 2025 р. о 09:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 .

Одночасно у позовній заяві представником позивача заявлено клопотання про забезпечення позову відповідно до ст. ст.150-151 КАС України.

Вирішуючи заву позивача про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

В обгрунтування заяви заявник зазначив, що станом на 05 червня 2025 року позивач не досягне 25-річного віку, що свідчить про передчасність оскаржуваних індивідуальних актів, адже відповідно до частини 5 статті 23 Закону №3543 не підлягають призову на військову службу під час мобілізації до досягнення 25-річного віку військовозобов`язані, які пройшли базову загальновійськову підготовку відповідно до статті 10-1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» чи базову військову службу.

Позивач зазначає, що згідно з пунктом 4 частини першої статті 24 цього Закону початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

З аналізу вищезазначених норм матеріального права випливає, що військовозобов`язані, які були призвані на військову службу під час мобілізації, в особливий період, набувають нового юридичного статусу військовослужбовці. При цьому, процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, тобто такою, що вже відбулася, а визнання процедури призову протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу (пункт 56 постанови Верховного Суду від 05.02.2025 у справі №160/2592/23).

Отже, мобілізація позивача до набрання рішенням суду законної сили у цій адміністративній справі знівелює ефективний захист його прав і свобод, оскільки цей процес є незворотним, що унеможливить подальше звільнення з військової служби, якщо судом буде вирішено юридичний спір на користь позивача.

Крім цього, позивач вважає, що оскаржувані індивідуальні акти є очевидно протиправними, оскільки, по-перше, станом на зазначений в них день для прибуття 05.06.2025 позивач не досягне 25-тирічного віку, з настанням якого військовозобов`язані підлягають мобілізації; по-друге, позивач не проходив медичний огляд з метою вирішення питання про його придатність до військової служби під час мобілізації, хоча медичний огляд є обов`язковим етапом мобілізації військовозобов`язаних згідно з пунктами 69 та 88 Порядку №560. Тому просить суд вжити заходів забезпечення позову.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Згідно з статтями ст.ст.150, 151 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) виключено; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до ч.1 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Згідно з ст.151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Також, при розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжитих заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу;

- наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення;

- імовірності виникнення ускладнень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

З аналізу наведених норм КАС України слідує, що забезпечення позову здійснюється з метою гарантування виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог та спрямоване на те, щоб не допустити настання незворотних наслідків щодо відновлення порушеного права.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії (зупинення оскаржуваного рішення). Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

З огляду на приписи статті 150 КАС України, небезпека істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, до вирішення справи по суті не є фактом, який підлягає встановленню, а є елементом аргументації або оціночною категорією.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд зазначає, що обов`язок щодо доведення та обґрунтування наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника, аргументованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на особу, яка подає заяву.

Розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд зауважує, що заявником не наведено та не надано належних доказів на підтвердження наявності підстав, передбачених ст.150 КАС України, які є обов`язковими для постановлення ухвали про забезпечення позову.

Так, у заяві про забезпечення позову позивач зазначає, що мобілізація позивача до набрання рішенням суду законної сили у цій адміністративній справі знівелює ефективний захист його прав і свобод, оскільки цей процес є незворотним, що унеможливить подальше звільнення з військової служби, якщо судом буде вирішено юридичний спір на користь позивача.

Водночас, як зазначено позивачем, станом на зазначений в повістці день для прибуття 05.06.2025 позивач не досягне 25-тирічного віку, з настанням якого військовозобов`язані підлягають мобілізації.

Суд зазначає, що при вирішенні питання про забезпечення позову шляхом зупинення оскаржуваного рішення без оцінки ознак протиправності цього рішення, що можливо лише при розгляді справи по суті, суд фактично вирішує позовні вимоги по суті наперед.

Аналізуючи підстави забезпечення позову, які наведені заявником, суд робить висновок про відсутність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення. Суд також вважає, що заявником не наведено мотивів, відповідно яким відмова у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову може істотно ускладнити чи не унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів заявника.

Суд також звертає увагу на те, що у разі забезпечення позову шляхом визначеним заявником, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову, зважаючи на те, що вказане вище рішення та дії відповідачів є предметом позову у цій справі, судом фактично буде ухвалено рішення щодо вирішення спору по суті наперед.

Суд зазначає, що наведені заявником доводи в обґрунтування заяви про забезпечення позову не свідчать про необхідність вжиття заходів забезпечення позову та відсутні будь-які докази, у зв`язку із чим суд робить висновок про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову у спосіб, заявлений заявником.

Враховуючи вищевикладене, наведені заявником доводи в обґрунтування необхідності забезпечення позову, на думку суду, не є достатніми та обґрунтованими для вжиття заходів його забезпечення, визначених ст.150 КАС України, отже, подана заява представника. є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.150, 151, 154, 243, 248, 256, 295, 297 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили у строки, встановлені ст.256 КАС України та може бути оскаржено в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Ю.Ю.Дору