Справа № 480/7397/24
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 р. Справа № 480/7397/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЛАТІМЕР" на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 03.12.2024, головуючий суддя І інстанції: М.М. Шаповал, м. Суми, по справі № 480/7397/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЛАТІМЕР"

до Київської митниці

про визнання протиправним, скасування рішення та картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 25.11.2024 позов товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЛАТІМЕР" до Київської митниці про визнання протиправним, скасування рішення та картки відмови - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано Рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів від 07 травня 2024 року № UA100380/2024/000041/2.

Визнано протиправним та скасовано Картку відмови Київської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 07 травня 2024 року № UA100380/2024/000404.

Визнано протиправним та скасовано Рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів від 16 травня 2024 року № UA100380/2024/000042/2.

Визнано протиправним та скасовано Картку відмови Київської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 16 травня 2024 року № UA100380/2024/000431.

Визнано протиправним та скасовано Рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів від 28 травня 2024 року № UA100380/2024/000045/2.

Визнано протиправним та скасовано Картку відмови Київської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 28 травня 2024 року № UA100380/2024/000461.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці (, м. Київ, вул. Гавела Вацлава, 8А, 03124) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЛАТІМЕР" (, вул. Гагаріна, 1, м. Шостка, Сумська область, 41100) в рахунок повернення судового збору 15940,73 гривень.

В задоволенні вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу товариству з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЛАТІМЕР" відмовлено за їх недоведеністю.

29.11.2024 до Сумського окружного адміністративного суду надійшла заява представника товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЛАТІМЕР" про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20000 грн за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 03.12.2024 року відмовлено в задоволенні заяви представника товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЛАТІМЕР" адвоката Кононенко Олени Сергіївни від 29 листопада 2024 року про ухвалення додаткового судового рішення по адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЛАТІМЕР" до Київської митниці про визнання протиправним, скасування рішення та картки відмови щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000 гривень.

Відповідно до п. 1, 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю та подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що від учасників справи не надійшло клопотання про розгляд справи за їх участю, правовідносини та предмет доказування у справі, не вимагають витребування нових доказів та проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, то за таких обставин колегія суддів вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, не вирішення судом питання про судові витрати є підставою для ухвалення додаткового рішення.

Згідно з ч. 1-4 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Обов`язок подання до закінчення судових дебатів (до закінчення розгляду справи, у випадку її розгляду в порядку спрощеного або письмового провадження) доказів на підтвердження розміру понесених стороною судових витрат або заяви про те, що докази розміру судових витрат будуть надані після ухвалення судового рішення та протягом п`яти днів після закінчення розгляду справи прямо визначений у ч. 7 ст. 139, ч. 3 ст. 143 КАС України.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 16.06.2022 у справі № 380/3999/21.

У постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 17 березня 2020 року у справі № 520/8309/18 викладено правову позицію, відповідно до якої, враховуючи положення статей 134 та 139 КАС України, сторона має право на відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката за умови подання нею до суду заяви про відшкодування таких судових витрат, яка подана до судових дебатів у справі, подання доказів таких витрат (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, здійснені ним витрати, необхідних для надання правничої допомоги, тощо) до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у справі.

Також законодавцем визначено процесуальний наслідок незаявлення до закінчення судових дебатів, що докази витрат на правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення, або подання доказів таких витрат із пропуском п`ятиденного строку з момент у винесення рішення у справі. У такому випадку суд залишає заяву сторони про винесення додаткового судового рішення без розгляду.

З позовної заяви вбачається, що в прохальній частині позивач зазначав про відшкодування на професійну правничу допомогу витрат за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці, однак, в позові відсутній попередній розрахунок та будь які докази понесених витрат позивачем на правничу допомогу, зокрема, не містить акту-приймання передачі наданої правової допомоги.

Разом з тим, матеріали справи не містять будь-яких заяв позивача, що відповідні докази судових витрат на правничу допомогу будуть подані до суду після розгляду справи по суті та протягом 5 днів після ухвалення судового рішення судом першої інстанції.

29.11.2024 представником позивача подано до Сумського окружного адміністративного суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20000 грн за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці.

Між тим, до моменту винесення рішення судом першої інстанції позивачем не було заявлено про відшкодування витрат на правову допомогу та не вказано про неможливість подання доказів на підтвердження судових витрат чи що такі витрати будуть понесені після винесення рішення суду.

Наведене вище дає підстави вважати, що позивач не подав заяв, які б у розумінні положень частини 7 статті 139, частини 3 статті 143 КАС України давали суду підстави для ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу.

За таких обставин, підстави для задоволення заяви про постановлення додаткового судового рішення та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу були відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 22.11.2024 у справі № 420/15183/23.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення по справі №480/7397/24.

Інші доводи апеляційної скарги означених висновків колегії суддів не спростовують.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (№ 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (№ 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно з пункту 1 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЛАТІМЕР" - залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 03.12.2024 по справі № 480/7397/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова