Справа № 197/959/24
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2025-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 травня 2025 року м.Дніпросправа № 197/959/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2025 року у справі № 197/959/24 (2-а/197/1/25) (суддя Геря О.Г.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 роти 2 батальйону полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Войтюка Владислава Олександровича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа: Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №549828, винесену інспектором 3 роти 2 батальйону полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Войтюк Владислав Олександрович про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що з постанови про накладення адміністративного стягнення не можливо встановити суб`єкта адміністративного правопорушення. В графі вищевказаної постанови - де зазначається серія та номер документа, що посвідчує особу, відсутні дані щодо документа, за яким було встановлено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності. Також відсутня об`єктивна сторона правопорушення, а саме: керування транспортним засобом без права керувати таким транспортним засобом, оскільки водійське посвідчення у позивачки було.

Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2025 року у адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції подано апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, скаржник просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі зазначено, що під час патрулювання 03.09.2024 перебуваючи на блокпості Д-22 за адресою Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, Довгинцівський район, вулиця Миколаївське шосе, біля будинку 5, інспектором Войтюк Владиславом Олександровичем, був зупинений транспортний засіб Daewoo Nexia з державним номерним знаком НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . На вимогу, позивач відмовилась надати документи що посвідчують особу, а саме посвідчення водія відповідної категорії згідно ч.3 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію». Вказує, що ОСОБА_1 неодноразово було роз`яснено підстави для перевірки документів, але позивач ігнорувала законні вимоги поліцейського, за наявними базами ІПНП інформації отримання посвідчення водія даної особи не було, тобто остання керувала транспортним засобом не маючи права керування таки т.з..

Позивач та третя особа своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 03 вересня 2024 року інспектором 3 роти 2 батальйону ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Войтюком Владиславом Олександровичем винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не автоматичному режимі серії БАД №549828 за ч.2 ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

За фабулою постанови, 03.09.2024 року о 13.00 в Дніпропетровській області, в м. Кривий Ріг, Довгинцівський район, вул. Миколаївське шосе, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Daewoo Nexia, д.н.з. НОМЕР_1 , не пред`явила посвідчення водія відповідної категорії, чим порушила п.2.1.а ПДР (керування транспортним засобом особою, яка не має права керувати таким транспортним засобом), та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП. У зв`язку з цим на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн..

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи оскаржену постанову, вказав, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, яке передбачено ч.2 ст.126 КУпАП, є безпідставним, оскільки факт вчинення правопорушення не є доведеним належними та допустимими доказами.

Позивачем заперечувався факт вчиненого правопорушення.

Частиною 2 статті 126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами статті 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний: мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб (у разі найму (оренди)/лізингу транспортного засобу замість реєстраційного документа на транспортний засіб водій може мати при собі та пред`являти його копію, вірність якої засвідчено нотаріально, разом з оригіналом або копією договору про найм (оренду)/лізинг транспортного засобу, вірність якої засвідчено нотаріально), а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка"), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п.а) п.2.1 ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Підпунктом пункту 2.4 «а» ПДР встановлено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Позивачу в провину ставиться те, що вона, керуючи транспортним засобом Daewoo Nexia, д.н.з. НОМЕР_1 , не мала права керування таким ТЗ.

Відповідно до п.10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року №1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.ст.283, 284 КУпАП, у ній, зокрема: необхідно навести докази, згідно яких зроблено висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення і назвати мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник або наведених ним обставин.

Згідно з п.1 ст.247 КпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію», передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

При цьому, суду не було надано доказів, визначених ч.1 ст.251 КУпАП, на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

Колегія суддів зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, не є доказом сама по собі, оскільки містить лише опис обставин, які визнані відповідачем підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, без зазначення певних доказів на їх підтвердження.

Скаржник в апеляційній скарзі зазначає, що строк зберігання відеозаписів портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА 30 діб, тому відеозаписи з автомобільного та нагрудного відео реєстратора не зберіглися.

Тобто, відеозапис, що є доказом по справі, який має зберігатися і який би підтвердив наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення і дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, відсутній.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що відповідач при вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, без достатніх підстав виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив та дійшов обґрунтованого висновку про протиправність оскарженої постанови серії БАД №549828 від 03.09.2024 та необхідність її скасування, із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

З урахуванням результату апеляційного перегляду підстави для зміни розподілу судових витрат, здійсненого судом першої інстанції, відсутні.

Керуючись ч.3 ст.272, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2025 року у справі № 197/959/24 (2-а/197/1/25) - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч.3 ст.272 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак