Справа № 480/2297/24
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: І.Г. Шевченко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 р. Справа № 480/2297/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Чалого І.С. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.03.2025, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602 по справі № 480/2297/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання протиправним та скасування відмови, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Сумській області), в якій просив:

- визнати протиправним та скасувати відмову ГУ ПФУ в Сумській області, викладену у формі листа від 31.10.2023 № 1800-0202-8/48709 щодо обчислення стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 20.01.1987 по 17.05.1991 в будівельному монтажному потязі №696 управлення будівництва "Бамстройпуть" у кратному пільговому обчисленні кожного року роботи за 1 рік і 6 місяців та врахуванню заробітної плати при обчисленні пенсії за віком отриманої ОСОБА_1 у вказаний період;

- зобов`язати відповідача здійснити обчислення стажу ОСОБА_1 за період роботи з 20.01.1987 по 17.05.1991 в будівельному монтажному потязі №696 управлення будівництва "Бамстройпуть" у кратному пільговому обчисленні кожного року роботи за 1 рік і 6 місяців та врахуванню заробітної плати при обчисленні пенсії за віком отриманої ОСОБА_1 у вказаний період та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з дня виходу на пенсію, тобто з 17.11.2022 року.

Свої вимоги мотивував тим, що у спірний період позивач працював в районах Крайньої Півночі, що підтверджений записами у його трудовій книжці. При цьому, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Вважає, що оскільки факт роботи позивача в районах Крайньої Півночі підтверджується записами в трудовій книжці, то спірні періоди роботи позивача в районах Крайньої Півночі підлягають пільговому розрахунку як один рік роботи за один рік шість місяців. А відтак, дії відповідача щодо неврахування при призначені пенсії стажу роботи позивача в спірний період роботи в районах Крайньої Півночі в пільговому обчисленні є протиправними.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 20.03.2025 частково задоволено адміністративний позов.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови у зарахуванні періоду роботи ОСОБА_1 з 20.01.1987 до 31.12.1990 в будівельному монтажному потязі №696 управлення будівництва "Бамстройпуть" у пільговому обчисленні з урахуванням кратності з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців з 18.11.2022.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 періоду його роботи з 20.01.1987 до 31.12.1990 в будівельному монтажному потязі №696 управлення будівництва "Бамстройпуть" у пільговому обчисленні з урахуванням кратності з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців та провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням вказаного періоду з 18.11.2022, з урахуванням раніше проведених виплат.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області в рахунок повернення сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 1211грн.20коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.03.2025 по справі № 480/2297/24 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач вказав, що громадяни України, які працювали в районах Крайньої Півночі або прирівняних до них районах згідно з пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 №1058-ІV мають право на пільгове обчислення страхового стажу за Період роботи у даній місцевості до 1 січня 1991 року відповідно до законодавства, що діяло раніше, але лише за умови укладення строкового трудового договору.

Просив звернути увагу, що згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 року № 1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення», Україна вийшла з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежності Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р.у м. Москва, таким чином відсутні підставі для зарахування періодів роботи в рф.

Позивач правом подання відзив на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке ухвалено судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно зі ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач є пенсіонером, отримує з 18.11.2022 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області (а.с.19, 28, 60).

Під час призначення пенсії позивачу не було враховано до його страхового стажу період роботи з 20.01.1987 по 17.05.1991 згідно даних трудової книжки в будівельному монтажному потязі №696 управлення будівництва "Бамстройпуть", з чим позивач не погодився та звернувся до Сумського окружного адміністративного суду, рішенням якого від 12.06.2023 у справі №480/4231/23 визнано протиправним та скасовано відмову ГУ ПФУ в Сумській області, викладену у формі листа від 15.03.2023 №1800-0202-8/10148 щодо неврахування ОСОБА_1 періоду роботи з 20.01.1987 по 17.05.1991 в будівельному монтажному потязі №696 управлення будівництва "Бамстройпуть" та зобов`язано ГУ ПФУ в Сумській області зарахувати до трудового стажу роботи ОСОБА_1 вказаний період роботи з 20.01.1987 по 17.05.1991 (а.с.7-8).

Відтак, з огляду на положення ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України, не підлягає доведенню правомірність неврахування ОСОБА_1 періоду роботи з 20.01.1987 по 17.05.1991 в будівельному монтажному потязі №696 управлення будівництва "Бамстройпуть" до його страхового стажу.

На виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 у справі №480/4231/23 відповідачем проведено перерахунок пенсії з 13.07.2023 з урахуванням періоду роботи з 20.01.1987 по 17.05.1991 в будівельному монтажному потязі №696 управлення будівництва "Бамстройпуть" до страхового стажу ОСОБА_1 .

Загальний страховий стаж склав 37 років 01 місяць та 17 днів з урахуванням одинарного коефіцієнту кратності стажу (а.с.28, 58).

Позивач, вважаючи що має право на зарахування такого періоду його роботи саме у кратному пільговому обчисленні - 1 рік за 1 рік 6 місяців, звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку його пенсії у кратному пільговому обчисленні періоду роботи з 20.01.1987 по 17.05.1991 в 1 рік 6 місяців та врахування заробітної плати відповідно до коефіцієнта заробітної плати (а.с.22). При цьому, надав відповідачу архівну довідку Державної казенної установи "Державний архів документів по особовому складу Забайкальського краю" від 05.10.2021 №21-2485ек/з-1 (а.с.12, 26). Вказана обставина відповідачем не заперечувалася.

На подану позивачем заяву, ГУ ПФУ в Сумській області листом від 31.10.2023 №1800-0202-8/48709 повідомлено, що на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 у справі №480/4231/23 до страхового стажу ОСОБА_1 зарахований період роботи з 20.01.1987 по 17.05.1991, однак, цим рішенням зобов`язань до ГУ ПФУ в Сумській області про обчислення стажу у кратному пільговому обчисленні та врахування заробітної плати не визначено (а.с.11, 27).

Позивач з такою відповіддю не погодився та звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з протиправності дій відповідача щодо відмови у зарахуванні періоду роботи позивача з 20.01.1987 до 31.12.1990 в будівельному монтажному потязі №696 управлення будівництва "Бамстройпуть" в пільговому обчисленні з урахуванням кратності з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців з 18.11.2022 та зобов`язати відповідача зарахувати вказаний період в пільговому обчисленні з урахуванням кратності з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців та провести перерахунок його пенсії з урахуванням вказаного періоду з 18.11.2022, з урахуванням раніше проведених виплат.

Відмовляючи в задоволенні частини позовних вимог, суд вказав, що пільговому обчисленню підлягає не весь заявлений в цьому позові період, а лише період роботи до 01.01.1991, оскільки положення Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, які прирівняні до даних районів, в галузі пенсійного забезпечення від 19.01.1993 лише надає громадянам Сторін цієї угоди право на достроковий вихід на пенсію по старості (за віком) за вказаних у статті 1 угоди умов, а також визначає порядок реалізації цього права.

Виходячи з наведеного суд вважав, що підстави для зарахування в пільговому обчисленні стажу роботи позивача після 01.01.1991 у районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях відсутні.

Що стосується позовних вимог про зарахування заробітної плати за спірний період при обчисленні пенсії, суд зауважує, що, як встановлено вище, період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року (пункт 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Також, вказав, що не підлягають задоволенню вимоги про зобов`язання врахувати період роботи та провести перерахунок пенсії саме з 17.11.2022, оскільки матеріалами справи підтверджено, що позивач з 18.11.2022 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області (а.с.19, 28, 60), а не з 17.11.2022.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що позивачем рішення суду першої інстанції не оскаржується, а відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-ІV).

За приписами статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж. Обсяг страхового стажу (стажу роботи) є одним із основних чинників для визначення розміру пенсійних виплат.

За змістом частини першої ст. 1 Закону №1058 термін страховий стаж визначений як період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески, а страховий стаж у солідарній системі визначений частиною першою статті 24 Закону як період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Страховий стаж обчислюється в місяцях (ч.ч.2,3 ст. 24 Закону №1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абз.1 ч. 4 ст. 24 Закону №1058-IV).

Судом встановлено, що позивач з 18.11.2022 є отримувачем пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV.

Поряд з цим, враховуючи межі перегляду рішення суду першої інстанції встановлені ст. 308 КАС України, спірним у цій справі питанням є не врахування відповідачем при призначенні пенсії позивачу з дня призначення пенсії періоду його роботи з 20.01.1987 по 31.12.1990 в будівельному монтажному потязі №696 управлення будівництва "Бамстройпуть" у кратному пільговому обчисленні - в 1 рік 6 місяців замість обчислення в 1 рік.

Так, відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Підпунктом "д" п. 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року "Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", чинної на час спірної роботи позивача, робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Відповідно до статті 3 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 №1908-VII "Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", чинної на час спірної роботи позивача, скорочено тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960, з п`яти до трьох років та передбачено надання зазначених пільг особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення ними трудових договорів на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану два роки.

Згідно з п. 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" зазначено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, після 01.03.1960 року зараховувати за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Відповідно до пункту 1, 2 Розділу 1 Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради міністрів СРСР 16.12.1967 №530/П-28 (далі - Інструкція № 530/П-28), пільги, встановлені Указами Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року Про впорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі і від 26 вересня 1967 Про розширення пільг для осіб, що працюють з районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, надаються всім робочим і службовцям (в тому числі місцевим жителям і іншим особам, прийнятим на роботу на місці) державних, кооперативних і громадських підприємств, установ, організацій, що знаходяться в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26 вересня 1967 року, надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору.

Системний аналіз вказаних положень дає підстави дійти висновку, що достатньою та необхідною правовою підставою для обчислення стажу роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях із застосуванням пільгового коефіцієнту (один рік за один рік і шість місяців) є сукупність наступних обставин: 1) документальне підтвердження наявності в особи стажу роботи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях; 2) поширення на особу в період її роботи в таких місцевостях пільг, регламентованих Указами Президії ВР СРСР від 10.02.1960 року та від 29.09.1967 року та Постановою Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 року № 148.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №750/1717/16-а, від 06 листопада 2019 року у справі № 212/2529/16-а.

При цьому, основним документом, підтверджуючим факт роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях є її трудова книжка, а також ці обставини можуть підтверджуватися й іншими документами, зокрема, архівною довідкою.

Крім того, у пункті 2 Розділу 1 Інструкції № 530/П-28 чітко вказано, що пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26 вересня 1967 року, надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору, що спростовує доводи представника відповідача про обов`язкову наявність такого договору.

Отже, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка, або письмовий трудовий договір, або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупності, що спростовує доводи апеляційної скарги про те, що обов`язковою умовою надання пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі один рік роботи за один рік 6 місяців є наявність письмового трудового договору про роботу у вказаній місцевості.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07 червня 2018 року у справі №173/637/17, від 03 липня 2018 року у справі № 302/662/17-а, від 25 вересня 2018 року у справі 554/1723/17, від 14 листопада 2019 року у справі №171/1589/16-а (2-а/171/45/16), від 12 листопада 2020 року у справі №591/933/17.

Колегія суддів відмічає, що наявними записами в трудовій книжці та наданої відповідачу архівної довідки Державної казенної установи "Державний архів документів по особовому складу Забайкальського краю" від 05.10.2021 №21-2485ек/с-2 (а.с.31зворот-32, 35) підтверджено роботу позивача в спірний у цій справі період із вказівкою на дати та номери наказів про призначення. Крім того, в архівній довідці вказано, що згідно наказів по особистому складу у цей період місцем дислокації будівельного монтажного потягу №696 управлення будівництва "Бамстройпуть" було с.Ікабья.

Відповідно до Переліку районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року і від 26.09.1967 року Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР № 1029 від 10.11.1967 року, Читинська область райони: Каларський (в т.ч. с.Ікабья, де працював позивач), Тунгило-Олєкмінський і Тунгокоченський) є місцевістю, прирівняною до районів Крайньої Півночі.

Тобто, трудовою книжкою, в якій перед записом про прийняття на роботу значиться відмітка про віднесення місцевості роботи до районів Крайньої Півночі (а.с.10), та архівною довідкою підтверджено, що позивач у період 20.01.1987 до 31.12.1990 працював в районі Крайньої Півночі.

Поряд з цим, відповідач в обґрунтування не врахування спірного у цій справі періоду до стажу позивача у кратному пільговому обчисленні зазначає у листі від 31.10.2023 №1800-0202-8/48709 (а.с.11, 27) та поясненні (а.с.19), що надана позивачем архівна довідка Державної казенної установи "Державний архів документів по особовому складу Забайкальського краю" від 05.10.2021 №21-2485ек/з-1 про заробітну плату позивача за період роботи з лютого 1987 по травень 1991 року підлягає перевірці на предмет її відповідності первинним документам, а зарахування в кратному обчисленні стажу можливо за умови укладення строкового трудового договору.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками ГУ ПФУ в Сумській області та зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 3, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно записів №№9, 10, 11, 12 трудової книжки позивача (а.с.9-10, 38-47), з 20.01.1987 позивач прийнятий на роботу в будівельний монтажний потяг №696 управлення будівництва "Бамстройпуть" на посаду землекопа 3 розряду (запис №9), з 08.12.1988 - позивачу присвоєно кваліфікацію монтажника 3 розряду (запис №10), з 08.12.1988 - позивачу присвоєно кваліфікацію стропольщика 2 розряду (запис №11), а 17.05.1997 року позивач звільнений за власним бажанням (запис №11). При цьому, як зазначено вище, у трудовій книжці перед записом №9 значиться відмітка про роботу позивача в районі Крайньої Півночі.

Згідно архівної довідки Державної казенної установи "Державний архів документів по особовому складу Забайкальського краю" від 05.10.2021 №21-2485 ек/з-1, позивачу по документам організації будівельного монтажного потягу №696 управлення будівництва "Бамстройпуть", що зберігаються в ГКУ "Державний архів документів по особистому складу Забайкальського краю", у період з лютого 1987 року по травень 1994 року нараховувалася та виплачувалася заробітна плата (а.с.12, 26).

Згідно ч.3 ст.44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до підпункту 2 пункту 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань.

Отже, витребування та перевірка додаткових документів і довідок є правом пенсійного органу. Тобто, перекладання обов`язку доказування, надання відомостей тощо на позивача є неприйнятним. Неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених у трудовій книжці чи інших документах відомостей, а також сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть слугувати підставою для відмови у зарахуванні стажу чи призначенні пенсії фізичній особі. Разом з цим за вимогами законодавства, неможливість проведення перевірки не ставить в залежність особу, щодо якої розглядається питання про перерахунок пенсії, оскільки це не є підставою для відмови у її перерахунку.

При цьому, відповідач під час розгляду заяви позивача про зарахування періоду роботи до страхового стажу у кратному пільговому обчисленні, не дав належну оцінку поданим до заяви документам та наявним у пенсійній справі документам. Будь-яких повідомлень щодо недостатності документів, долучених до заяви, позивач не отримував. Такі докази в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, відмова відповідача у зарахуванні до страхового стажу спірного періоду роботи в будівельному монтажному потязі №696 управлення будівництва "Бамстройпуть" з 20.01.1987 до 31.12.1990 в пільговому обчисленні з урахуванням кратності з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців є протиправним.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 08.07.2021 у справі №459/2778/16-а), від 31.01.2018 у справі №676/7065/14-а, від 30.05.2019 у справі №348/2974/14-а) та від 19.09.2019 у справі №348/2208/16-а.

Враховуючи встановлені судом обставини справі та досліджені докази, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у зарахуванні періоду роботи позивача з 20.01.1987 до 31.12.1990 в будівельному монтажному потязі №696 управлення будівництва "Бамстройпуть" в пільговому обчисленні з урахуванням кратності з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців з 18.11.2022 та зобов`язання відповідача зарахувати вказаний період в пільговому обчисленні з урахуванням кратності з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців та провести перерахунок його пенсії з урахуванням вказаного періоду з 18.11.2022, з урахуванням раніше проведених виплат.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.03.2025 по справі №480/2297/24 ухвалено з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування в оскаржуваній частині не виявлено.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.03.2025 по справі № 480/2297/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.С. Чалий З.Г. Подобайло