Справа № 200/442/25
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року справа №200/442/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гаврищук Т.Г., Казначеєва Е.Г.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року у справі № 200/442/25 (головуючий суддя у І інстанції Зінченко О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії від 10.12.2024 № 18;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити пенсію позивачу відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з моменту звернення (03.12.2024) та зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи з 21.08.1999 по 02.05.2000, з 21.08.1999 по 02.05.2000, до пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до постанови КМУ від 31 березня 1994 року № 202 періоди роботи: з 25.06.2012 по 17.01.2014 (1 рік 6 місяців 24 дні), 01.07.2014 по 06.07.2014 (6 днів), 01.08.2014 по 03.08.2014 (3 дні), 19.11.2018 по 29.11.2018 (11 днів), з 01.12.2018 по 08.12.2018 (8 днів), з 01.02.2020 по 09.09.2020 (7 місяців 9 днів), з 01.01.2021 по 20.03.2021 (2 місяці 20 днів), з 02.03.2022 по 04.03.2022 (3 дні), з 01.04.2022 по 05.04.2022 (5 днів), з 01.05.2022 по 03.05.2022 (3 дні), з 02.04.2023 по 02.04.2023 (1 день), з 24.05.2024 по 30.06.2024 (1 місяць 7 днів);

- зарахувати до стажу роботи на провідних професіях відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи: з 25.06.2012 по 17.01.2014 (1 рік 6 місяців 24 дні), 20.01.2014 по 27.01.2014 (8 днів), 01.07.2014 по 06.07.2014 (6 днів), 01.08.2014 по 03.08.2014 (3 дні), 19.11.2018 по 29.11.2018 (11 днів), з 01.12.2018 по 08.12.2018 (8 днів), з 01.02.2020 по 09.09.2020 (7 місяців 9 днів), з 01.01.2021 по 20.03.2021 (2 місяці 20 днів), з 02.03.2022 по 04.03.2022 (3 дні), з 01.04.2022 по 05.04.2022 (5 днів), з 01.05.2022 по 03.05.2022 (3 дні), з 02.04.2023 по 02.04.2023 (1 день), з 24.05.2024 по 30.06.2024 (1 місяць 7 днів) та здійснити взаємне зарахування періодів роботи на основних професіях та робіт зі Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку (постанова КМУ від 31 березня 1994 року № 202), відповідно до ч. 6 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 10.12.2024 № 18 йому відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах в зв`язку із недостатністю пільгового стажу.

Відповідачем протиправно не враховані спірні періоди роботи позивача до пільгового стажу в зв`язку з певними недоліками трудової книжки та уточнюючої довідки, а також через відсутність інформації про сплату страхових внесків.

Рішення відповідача є протиправним.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії від 10.12.2024 № 18.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 03.12.2024 відповідно до частини третьої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 645,97 грн.

Не погодившись з судовим рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

За доданими документами до страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 21.08.1999 по 02.05.2000 згідно записів трудової книжки серії оскільки у графі 4 трудової книжки у підставі внесення запису про прийняття на роботу між датою прийняття на роботу і датою наказу прийняття на роботу (наказ № 165 від 06.12.1999) наявна розбіжність, що не відповідає вимогам пункту 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 № 58.

До страхового стажу було зараховано період роботи частково на підставі інформації про сплату страхових внесків, що міститься в індивідуальних відомостях про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; період роботи з 01.07.2024 по 30.11.2024, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня інформація про сплату страхових внесків за зазначений період.

До пільгового стажу для визначення права на призначення пенсії відповідно частини третьої статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування позивачу не зараховано період роботи на посаді гірника очисного забою з 24.05.2024 по 30.10.2024, оскільки форма долученої до електронної пенсійної справи довідки без номера від 31.10.2024, виданої ТОВ Краснолиманське, не відповідає додатку 5 відповідно до положень пункту 20 Порядку № 637.

Підстав для призначення пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 , що визначені ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не має, оскільки на момент звернення у позивача відсутній пільговий стаж, а саме 25 років.

Позивачем рішення суду не оскаржується.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на зазначене, суд надає оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП Діловодство спеціалізованого суду.

Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему Електронний суд матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі Електронний суд.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 03.12.2024 звернувся з заявою про призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до рішення відповідача від 10.12.2024 № 18, копія якого наявна в матеріалах справи, вік заявника 46 років 9 місяців 14 днів. Страховий стаж особи становить 26 років 6 місяців 19 днів. Страховий стаж особи з урахуванням додаткових років (за Список 1) 46 років 6 місяців 19 днів. Пільговий стаж на підземних роботах становить - 23 роки 0 місяців 20 днів (у тому числі: професії за постановою № 202 - 2 роки 7 місяців 18 днів, провідні професії - 19 років 8 місяців 2 дні, Список № 1 - 9 місяців)Документами підтверджено право на зниження пенсійного віку на 10 років.

Враховуючи зазначене, вирішено: відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу передбаченого частиною 3 статтею 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

З форми РС-право від 07.01.2025 вбачається, що період з 21.08.1999 по 02.05.2000 не зараховано до страхового стажу, період роботи: з 25.06.2012 по 17.01.2014 (1 рік 6 місяців 24 дні) зараховано до пільгового стажу за Списком № 1, а періоди з 01.07.2014 по 06.07.2014 (6 днів), 01.08.2014 по 03.08.2014 (3 дні), 19.11.2018 по 29.11.2018 (11 днів), з 01.12.2018 по 08.12.2018 (8 днів), з 01.02.2020 по 09.09.2020 (7 місяців 9 днів), з 01.01.2021 по 20.03.2021 (2 місяці 20 днів), з 02.03.2022 по 04.03.2022 (3 дні), з 01.04.2022 по 05.04.2022 (5 днів), з 01.05.2022 по 03.05.2022 (3 дні), з 02.04.2023 по 02.04.2023 (1 день), з 24.05.2024 по 30.06.2024 (1 місяць 7 днів) не зараховано до пільгового стажу.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що у позивача наявний трудовий стаж, а також робота у повний робочий день на посадах, які відносяться до списку № 1 підтверджено записами в трудовій книжці, яка є основним документом для призначення пенсії, а працівник не може відповідати за неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства, та не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії.

Також суд першої інстанції зазначив, що проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, тому рішення відповідача про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 є протиправним.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також регулювання порядку формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначені Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі- Закон № 1058).

На підставі частини третьої статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах - робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. (…)

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202, із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 341.

Розділ I вказаного Списку включає підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю), зокрема гірник підземний.

На підставі частини п`ятої статті 114 Закону № 1058 у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Отже, для отримання позивачем права на пенсію незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 необхідна наявність стажу роботи повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля не менше 25 років на посаді, яка визначена списком робіт і професій, затвердженим КМУ (Список № 202), що дає право на пенсію незалежно від віку, або мати стаж роботи провідної професії, не менше 20 років.

На підставі статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 вказаної Постанови).

Як визначено пунктом 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, які складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації вимагається в двох випадках:

1) відсутність трудової книжки;

2) відсутність в трудовій книжці відомостей, які визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.

Як свідчать матеріали справи, в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 наявні записи, що він працював на посадах:

- з 04.12.2002 по 20.01.2003, учень гірника підземного з повним робочим днем у шахті, (запис 12-13);

- з 21.01.2003 по 12.07.2005 гірник підземний з повним робочим днем у шахті, (запис 13-17);

- з 13.07.2005 по 22.08.2005, учень гірника очисного забою з повним робочим днем у шахті, (запис 17-18);

- з 23.08.2005 по 06.05.2012, гірник очисного забою з повним робочим днем у шахті, (запис 18-20);

- з 25.06.2012 по 17.01.2014, гірник очисного забою з повним робочим днем у шахті, (запис 21-24);

- з 20.01.2014 по 07.08.2018, гірник очисного забою з повним робочим днем у шахті (запис 25-26);

- з 19.11.2018 по 23.05.2024, гірник очисного забою з повним робочим днем у шахті, (запис 27-30), які віднесені до провідних професій, в трудовій книжці заначено про роботу позивача в спірні періоди протягом повного робочого дня під землею. Записи за спірні періоди роботи здійснені належним чином та не мають дефектів їх вчинення, що не заперечується відповідачем.

Таким чином, записами трудової книжки підтверджується факт роботи позивача повний робочий день під землею на посадах, віднесених до постанови № 202 та за провідними професіями у вказані періоди.

Щодо спірного періоду роботи з 24.05.2024 по 30.06.2024, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 3 Порядку № 637за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до довідки форми ОК 7 від 08.12.2024, копія якої наявна в матеріалах справи, в спірний період позивач працював за професією, код підстави для обліку спецстажу ЗПЗ014А2, за яким обліковується спеціальний стаж працівників провідних професій: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Отже, спірний період позивача підлягає зарахуванню до пільгового стажу працівників провідних професій.

Щодо зарахування до страхового стажу періоду роботи з 21.08.1999 по 02.05.2000, суд зазначає наступне.

Статтею 48 КЗпП України встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до трудової книжки позивача НОМЕР_2 у спірний період ОСОБА_1 працював на посаді тракториста в ТОВ «Добропільське». (записи №4-№5).

Записи трудової книжки позивача виконані зрозуміло та в повному обсязі, містять інформацію про періоди роботи та займану посаду, реквізити відповідних наказів, на підставі яких вони внесені.

Відповідно до пункту 18 Порядку № 656 відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, що призначається наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а у передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Крім того, аналогічні норми містяться і у постанові Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 "Про трудові книжки працівників" № 301, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Таким чином, законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення періодів роботи до його страхового (пільгового) стажу і на отримання пенсії з їх врахуванням.

Отже, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 року у справі № 677/277/17, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Відповідно до частин першої та третьої статті 44 Закону № 1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно з пунктом 4.2. Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Пунктом 4.3 Порядку № 22-1 визначено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Згідно з пунктом 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Проте, рішення відповідача від 10.12.2024 № 18 не відповідає принципам всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих позивачем документів.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 10.12.2024 № 18, тому воно підлягає скасуванню, а відповідач зобов`язаний повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 03.12.2024 відповідно до частини третьої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням висновків суду.

З огляду на дискреційні повноваження пенсійного органу щодо розрахунку стажу та визначення підстав для призначення пенсії, суд першої інстанції правильно зобов`язав відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 з врахуванням висновків суду.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення адміністративного позову.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права.

Здійснюючі апеляційний розгляд справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Донецького окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року у справі № 200/442/25 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року у справі № 200/442/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 03 червня 2025 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 03 червня 2025 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді Т.Г. Гаврищук

Е.Г. Казначеєв