Справа № 420/15766/25
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
03 червня 2025 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Вікторія ХОМ`ЯКОВА, розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), державного реєстратора Ігнатова Дмитра Володимировича Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про визнання протиправним та скасування рішення, скасування запису, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), державного реєстратора Ігнатова Дмитра Володимировича Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якому просить:
визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію речового права № 26292248 від 19.11.2015 року, прийняте державним реєстратором Ігнатовим Дмитром Володимировичем, на підставі якого до реєстру було внесено запис про право спільної часткової власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ;
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 року залишено без руху адміністративний позов. Судом встановлено позивачу 5-ти денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.
02.06.2025 надійшла заява про усунення недоліків, нова редакція позовної заяви, клопотання про витребування доказів.
Розглянувши подані представником позивача документи, суд встановив, що вимоги суду, викладені в ухвалі про залишення позову без руху, не виконані в повному обсязі.
Позивач вказав співвідповідачами - Міністерство юстиції України, Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса), проте в позові були відсутні позовні вимоги до них. В уточненій позовній заяві вимог до вказаних відповідачів також не сформовано, не обґрунтовано, яке відношення вони мають до вчинення реєстраційних дій державними реєстраторами, тільки пояснено, що вказані суб`єкти владних повноважень також є відповідачами.
Також в ухвалі суду про залишення позову без руху суд просив надати копію рішення, яке позивач оскаржує, № 26292248 від 19.11.2015 року, оскільки до позову доданий витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію спільної часткової власності на ОСОБА_2 № 12141367, в якому лише згадується оспорюване рішення.
Виходячи з адвокатського запиту від 30.05.2025 року та клопотання про витребування вказаного рішення судом, вбачається, що позивач оскаржує рішення, зі змістом якого він не знайомий зовсім, тільки після отримання ухвали суду представник позивача розпочав вчиняти дії щодо такого отримання.
Докази суду надають учасники справи. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.
Таким чином, суд дійшов висновку про невиконання вимоги суду з неповажних причин.
При ненаданні рішення, яке оскаржується, суд не має достатньо підстав для визначення підсудності даного спору (адміністративна чи цивільна), оскільки скоріш за все рішення державного реєстратора №26292248 від 19.11.2015 року було прийнято за заявою не позивача, а іншої особи, зокрема, ОСОБА_2 . Тобто, позивач не був учасником публічно-правових відносин з державними реєстраторами, не звертався за наданням і не отримував адміністративної послуги у вигляді державної реєстрації права власності на спірне майно, а спірні правовідносини у даній справі пов`язані з необхідністю захисту його права спільної сумісної власності на 1/2 будинку, державна реєстрація за іншою особою 1/2 спільної часткової власності обмежує права позивача, тобто права цивільного, тому суд припускає, що позов не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто, передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності
Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
До адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників - суб`єкт владних повноважень здійснює владні управлінські функції в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.
Натомість, визначальні ознаки приватноправових відносин - це юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.
При вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб`єкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер правовідносин, з яких виник спір.
В цій справі необхідно залучати співвідповідачем особу, право якої зареєстровано та оспорюється позивачем ( ОСОБА_2 )
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16 визначила загальний підхід, що оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто, останні були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорюване рішення, здійснено оспорюваний запис. Таким чином, будь-який спір щодо державної реєстрації з участю третьої особи є спором про право. При цьому, участь державного реєстратора в якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені прав) не змінює цивільно-правового характеру спору.
Згідно ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо, в тому числі, позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
За таких обставин, позов необхідно повернути позивачу з усіма доданими до нього матеріалами.
Одночасно, необхідно роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом, після усунення недоліків.
Керуючись ст. ст. 169, 171, 256, 295, 297 КАС України, суд,-
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), державного реєстратора Ігнатова Дмитра Володимировича Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про визнання протиправним та скасування рішення, скасування запису повернути позивачеві без розгляду.
Направити позивачеві копію цієї ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами. Копія позовної заяви залишається в суді.
Ухвала підлягає оскарженню у встановлений статтями 295, 297 та Перехідних положень КАС України строк і порядок.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 256 КАС України.

Суддя Вікторія ХОМ`ЯКОВА