Справа № 160/16247/24
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2025-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2025 року м. Дніпросправа № 160/16247/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.08.2024 року (суддя Турова О.М., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 13.08.2024 року) у адміністративній справі №160/16247/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання зарахувати певний період роботи до стажу, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, суд

в с т а н о в и в:

У червні 2024 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі по тексту відповідач), в якому просив визнати протиправним рішення відповідача, яке слідує з листа від 26.12.2023 року №65644-52888/Г-01/8-0400/23, щодо нездійснення перерахунку йому пенсії із врахуванням стажу з 06.12.1987 року по 28.04.1990 року згідно з записами у трудовій книжці НОМЕР_1 від 13.09.1977 року; зобов`язати відповідача зарахувати період його роботи з 06.12.1987 року по 28.04.1990 року згідно з записами у трудовій книжці НОМЕР_1 від 13.09.1977 року; зобов`язати відповідача здійснити з 28.11.2023 року перерахунок та виплату його пенсії із врахуванням стажу з 02.06.1986 року по 20.11.1987 року та з 06.12.1987 року по 28.04.1990 року, а також виплатити не нараховану частину пенсії за період з дати призначення пенсії (25.03.2020 року) по 28.11.2023 року, з урахуванням стажу з 02.06.1986 року по 20.11.1987 року та з 06.12.1987 року по 28.04.1990 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.08.2024 року позовні вимоги задоволено частково; визнано протиправною та скасовано відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду його роботи з 06.12.1987 року по 28.04.1990 року та здійснення у зв`язку із цим перерахунку пенсії, оформлену листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 26.12.2023 року №65644-52888/Г-01/8-0400/23; зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 06.12.1987 року по 28.04.1990 року згідно з записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 13.09.1977 року та здійснити відповідний перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2023 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

З рішенням суду першої інстанції не погодилося Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та подало, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме статей 24, 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637. Апелянт зазначив, що ОСОБА_1 з 25.03.2020 року отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За матеріалами пенсійної справи, страховий стаж а 25.03.2020 року обчислений відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 , за винятком періодів роботи з 02.06.1986 року по 20.11.1987 року (Жовтневий РК ЛКСМ України) та з 16.12.1987 року по 28.04.1990 року (Ремонтно-будівельне монтажне управління), склав 36 років, 11 місяців, 03 дні. Після перевірки, стаж з 02.06.1986 року по 20.11.1987 року зарахований і склав 38 років 04 місяці, 22 дні. Період роботи з 16.12.1987 року по 28.04.1990 року не зарахований до загального страхового стажу у зв`язку з нечітким витиском печатки під записом про період трудової діяльності у трудовій книжці. Неможливо з`ясувати, яке саме підприємство здійснило запис про звільнення. Цей період потребує підтвердження довідкою підприємства або архівної установи.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 25.03.2020 року отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Страховий стаж ОСОБА_1 при призначенні пенсії станом на 25.03.2020 року було розраховано відповідно до записів його трудової книжки серії НОМЕР_1 від 13.09.1977 року та він склав 36 років 11 місяців 03 дні, при цьому до страхового стажу не було враховано періоди його роботи з 02.06.1986 року по 20.11.1987 року (Жовтневий РК ЛКСМ України) та з 06.12.1987 року по 28.04.1990 року (Ремонтно-будівельне монтажне управління). 28.11.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про перерахунок пенсії відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням стажу з 02.06.1986 року по 20.11.1987 року та з 06.12.1987 року по 28.04.1990 року. За результатами розгляду вказаної заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 28.11.2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом від 26.12.2023 року №65644-52888/Г-01/8-0400/23 повідомило ОСОБА_1 про те, що до загального страхового стажу період з 02.06.1986 року по 20.11.1987 року, проте період роботи з 06.12.1987 року по 28.04.1990 року не зарахований до загального страхового стажу позивача у зв`язку із нечітким відбитком печатки під записом про цей період трудової діяльності у трудовій книжці, через що неможливо з`ясувати яке саме підприємство здійснило запис про звільнення. Розмір пенсії обчислено, виходячи із загального стажу, зарахованого по 29.02.2020, що складає 38 років 04 місяці 22 дні, та заробітної плати за період з 01.06.1994 року по 31.05.1999 року та за даними системи персоніфікованого обліку з 01.07.2000 року по 29.02.2020 року. Загальний розмір пенсійної виплати за віком станом на 01.12.2023 року становить 8627,05 грн., з яких: 8242,91 грн. - розмір пенсії за віком ( 7763,17 грн. х 2,76993 х 0,38333); 49,14 грн. - доплата за понаднормовий стаж 3 роки (ст.28 ч. 1. абз.2); 135,00 грн. - надбавка 135 грн. на індексації 01.03.2022; 100,00 грн. - надбавка 100 грн. на індексації 01.03.2023; 100,00 грн. - надбавка 100 грн. з 01.07.2021 року. Судом враховано, що ОСОБА_1 при зверненні до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії було подано трудову книжку серії НОМЕР_1 від 13.09.1977 року, в якій, зокрема, наявні записи №10-№14 про трудову діяльність: Ремонтно-будівельне монтажне управління №7: 06.12.1987 року прийнято у якості інженера-наладчика на Дніпропетровську дільницю (наказ №16 від 06.12.1987 року); 01.07.1988 року відповідно до постанови ЦК КПРС, СМ СРСР та ВЦСПС від 17.09.1986 року №1115 та проведенням позачергової атестації затверджено інженером по налагодженню та випробуванням ІІІ (третьої) категорії (наказ №56 від 07.06.1988 року); 01.06.1989 року переведено інженером по налагодженню та випробуванням ІІ категорії (наказ № 46 від 31.05.1989 року); 01.02.1990 року переведено інженером по налагодженню та випробуванням І категорії (наказ № 11 від 31.01.1990 року); 28.04.1990 року звільнений за власним бажанням, ст.31 КзПП РСФСР (зв. зап. № 22 від 24.04.1990). Вказані записи трудової книжки позивача виконано розбірливо та вони є чіткими, виправлень не містять, а також завірені відбитками печатки відповідного роботодавця та підписами їх відповідальних осіб. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції керувався частинами 1, 2, 4 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; ч.1 ст.56, ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; пунктами 1, 2, 3, 18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637; пунктами 1.1, 2.2, 2.3, 2.5, 2.7, 2.8 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 року №16 пунктами 1.1, 2.4, 2.6 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58; п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників» та прийшов до висновку про те, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення його трудової книжки та бухгалтерських документів на підприємстві, тому неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення ОСОБА_1 його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах. Суд дійшов до висновку, що трудова книжка ОСОБА_1 містить всі необхідні записи про спірний період роботи з 06.12.1987 року по 28.04.1990 року, що є достатньою підставою для зарахування цього періоду роботи ОСОБА_1 до його загального страхового стажу. Щодо дати, з якої має бути проведений вищевказаний перерахунок пенсії позивача, суд зазначив, що звернення ОСОБА_1 із заявою про перерахунок пенсії відбулось 28.11.2023 року, тобто після 15 числа, то з урахуванням приписів абз.1-2 ч.4 ст.45 Закону №1058-ІV, такий перерахунок призначеної пенсії має відбутися з першого числа наступного місяця, після того, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, тобто з 01.12.2023 року.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 25.03.2020 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Встановлено, що страховий стаж ОСОБА_1 при призначенні пенсії станом на 25.03.2020 року було розраховано відповідно до записів його трудової книжки серії НОМЕР_1 від 13.09.1977 року, який склав 36 років 11 місяців 03 дні, при цьому до страхового стажу не було враховано періоди роботи з 02.06.1986 року по 20.11.1987 року (Жовтневий РК ЛКСМ України) та з 06.12.1987 року по 28.04.1990 року (Ремонтно-будівельне монтажне управління).

У подальшому, 28.11.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про перерахунок пенсії відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням стажу з 02.06.1986 року по 20.11.1987 року та з 06.12.1987 року по 28.04.1990 року. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було перераховано пенсію ОСОБА_1 , зараховано період з 02.06.1986 року по 20.11.1987 року, однак, період роботи з 06.12.1987 року по 28.04.1990 року не був зарахований до загального страхового стажу у зв`язку із нечітким відбитком печатки під записом про цей період трудової діяльності у трудовій книжці, про що пенсійний орган повідоми ОСОБА_1 своїм листом від 26.12.2023 року №65644-52888/Г-01/8-0400/23. Загальний розмір пенсійної виплати за віком станом на 01.12.2023 року склав 8627,05 грн., з яких: 8242,91 грн. - розмір пенсії за віком ( 7763,17 грн. х 2,76993 х 0,38333); 49,14 грн. - доплата за понаднормовий стаж 3 роки (ст.28 ч. 1. абз.2); 135,00 грн. - надбавка 135 грн. на індексації 01.03.2022; 100 грн. - надбавка 100 грн. на індексації 01.03.2023; 100 грн. - надбавка 100 грн. з 01.07.2021 року.

Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 13.09.1977 року, ОСОБА_1 працював: Ремонтно-будівельне монтажне управління №7: 06.12.1987 року у якості інженера-наладчика на Дніпропетровську дільницю (наказ №16 від 06.12.1987 року); 01.07.1988 року відповідно до постанови ЦК КПРС, СМ СРСР та ВЦСПС від 17.09.1986 року №1115 та проведенням позачергової атестації затверджено інженером по налагодженню та випробуванням ІІІ (третьої) категорії (наказ №56 від 07.06.1988 року); 01.06.1989 року інженером по налагодженню та випробуванням ІІ категорії (наказ №46 від 31.05.1989 року); 01.02.1990 року інженером по налагодженню та випробуванням І категорії (наказ №11 від 31.01.1990 року); 28.04.1990 року звільнений за власним бажанням, ст.31 КзПП РСФСР (зв. зап. № 22 від 24.04.1990). Вказані записи трудової книжки позивача виконано розбірливо та вони є чіткими, виправлень не містять, а також завірені відбитками печатки відповідного роботодавця та підписами їх відповідальних осіб, що відповідачем не заперечується.

Відповідно до частин 1, 4 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.5, ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пунктів 1.1, 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 року №трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців. Усі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу чи звільнення, а також про нагородження і заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні в день звільнення мають точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число та місяць двозначними).

Відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року №301 «Про трудові книжки працівників», заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства, установи, організації в присутності працівника, а відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду про те, що обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на власника або уповноважений ним орган, тобто на роботодавця; працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення його трудової книжки та бухгалтерських документів на підприємстві, тому неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи права на соціальний захист. Суд прийшов до правильного висновку про те, що трудова книжка ОСОБА_1 містить всі необхідні записи про період роботи з 06.12.1987 року по 28.04.1990 року, що є достатньою підставою для зарахування цього періоду роботи ОСОБА_1 до його загального страхового стажу.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін. як таке, що прийняте додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.08.2024 року у адміністративній справі №160/16247/24 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку статей 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова