Справа № 580/3299/24
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року справа № 580/3299/24
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 , в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000 грн, пропорційно дням його участі у бойових діях або забезпеченні здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії з перебуванням в районах у період здійснення зазначених заходів, а саме з 01.08.2022 по 31.12.2022;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000 грн, пропорційно дням його участі у бойових діях або забезпеченні здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії з перебуванням в районах у період здійснення зазначених заходів, а саме з 01.08.2022 по 31.12.2022, з урахуванням фактично виплачених сум.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 05.04.2024 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників в судове засідання.

Ухвалою суду від 15.05.2024 зупинено провадження у справі та витребувано докази.

Ухвалами суду від 11.06.2024 поновлено провадження у справі та повторно зупинено провадження у справі.

Ухвалами суду від 16.10.2024 поновлено провадження у справі та повторно зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від 02.06.2025 поновлено провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 01.08.2022 по 31.12.2023 брав безпосередню участь у бойових діях, тому набув право на отримання збільшеної додаткової винагороди до 100 000 грн. відповідно до постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168, що підтверджено довідкою №4873 від 02.03.2023, виданою командиром військової частини НОМЕР_2 .

У відзиві на адміністративний позов відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши, що з 1 серпня 2022 року (набрання чинності наказом №392-АГ) довідка військової частини НОМЕР_3 з посиланням на одне бойове розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України без наявності відомостей про прийняття такої участі в журналі бойових дій (службово-бойових дій) не може вважатися належним та достатнім доказом факту прийняття позивачем участі у бойових діях або заходах, а тому і не може бути підставою для виплати вказаної винагороди у збільшеному розмірі.

На підставі наведеного представник відповідача вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд виходить з такого.

Судом встановлено, що на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) від 13.03.2022 №108-ОС солдата ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу та на всі види грошового забезпечення з 13.03.2022.

З 09.04.2022 наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.04.2022 № 7-вв у званні молодшого сержанта ОСОБА_1 направлено у службове відрядження до оперативного угрупування військ Сіверськ з метою участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони України, відсічі і стримування збройної агресії РФ проти України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15.02.2023 № 101-ос ОСОБА_1 визнано таким, що прибув зі службового відрядження з 15.02.2023.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 16.02.2023 № 97-ОС у званні молодшого сержанта ОСОБА_1 , інспектора прикордонної служби 3 категорії 2 групи охорони комендантського відділення прикордонної комендатури швидкого реагування, виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, як такого який вибуває для подальшого проходження служби у розпорядження начальника НОМЕР_4 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

Командиром військової частини НОМЕР_3 полковником ОСОБА_2 видано довідку №4873 від 02.03.2023, в тому, що молодший сержант ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ на території Чернігівської та Сумської областей у період з 01.08.2022 по 21.12.2022.

Не погоджуючись із розміром грошової винагороди, який виплачений позивачу, адвокат Шимановський А.В. звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України Про правовий режим воєнного стану заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, 573/2022 від 12.08.2022 та від 07.11.2022 № 757/2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023 строк дії режиму воєнного стану продовжувався та станом на час розгляду спору триває.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію, Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі Постанова № 168), пунктом 1 якої (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 № 1146, яка застосовується з 01.09.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

За приписами п. 2-1 Постанови № 168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

З метою виконання вимог Постанови № 168 та з метою врегулювання виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України Адміністрацією Державної прикордонної служби України видано наказ від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ Про реалізацію вимог постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 (далі - Наказ № 392-АГ).

На виконання п. 1 Наказу № 392-АГ військовослужбовцям, крім випадків, передбачених цим наказом, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення (далі органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби. Додаткова винагорода збільшується до 100 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до пунктів 4 та 5 Наказу № 392-АГ підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах:

1) бойового наказу (бойового розпорядження);

2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання і завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі. Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця. У довідках, передбачених цим пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 цього наказу.

За приписами пунктів 11 та 12 Наказу № 392-АГ склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України. Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.

Виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів). До наказу про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру до 100 тисяч гривень на місяць, в обов`язковому порядку додаються узагальнені дані, отримані з документів, передбачених пунктами 4-6 цього наказу.

З наведеного законодавчого регулювання вбачається, що безпосередня участь військовослужбовця в у бойових діях або заходах зі стримування збройної агресії РФ на території України підтверджується одночасною наявністю відповідних записів у журналі бойових дій та відповідному рапорті начальника (командира) підрозділу, в тому числі тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону.

Відповідачем до відзиву на адміністративний позов додано довідку №02.5/3570/24-Вн від 10.04.2024, згідно якої за результатами перевірки наявності інформації про безпосередню участь у бойових діях або заходах а саме: журнал службово- бойових дій приккшр НОМЕР_5 прикз №114 (розпочато 08 квітня 2022р., закінчено 12 жовтня 2022 р., прошитий та пронумерований на 102 аркушах); журнал службово-бойових дій приккшр НОМЕР_5 прикз №214 (розпочато 08 серпня 2022р., закінчено 22 листопада 2022 р., прошитий та пронумерований на 102 аркушах); журнал службово-бойових дій приккшр НОМЕР_5 прикз №137 (розпочато 23 листопада 2022р., закінчено 15 січня 2023 р., прошитий та пронумерований на 102 аркушах), в якому проходив службу ОСОБА_1 у період з 01.08.2022 по 31.12.2022, відповідних відомостей не обліковано.

На виконання вимог ухвали суду від 11.06.2024 військовою частиною НОМЕР_1 надано до суду довідку №02.5/9144/24-Вн від 10.09.2024, в якій повідомлено, що за результатами перевірки наявної інформації з книг прикордонної служби прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_5 прикз №115дск, розпочато 09 квітня 2022р. та №215дек, розпочато 01 жовтня 2022р., встановлено, що у період з 01.08.2022 року по 30.11.2022 року відносно ОСОБА_1 за період з 01.08.2022 року по 31.12.2022 року відповідні відомості не обліковані.

Крім того, довідкою №04.3.1/9204/24-Вн від 11.09.2024 військовою частиною НОМЕР_1 підтверджено, що за результатами перевірки наявної інформації встановлено, що рапорти та підтвердження участі в бойових діях або заходах необхідних для виплати додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 70 000 грн. передбаченої Постановою № 168, у період з 01 серпня по 30 листопада 2022 року відносно ОСОБА_1 на адресу НОМЕР_5 прикордонного загону не надходили.

Окрім наведеного, на виконання вимог ухвали суду від 16.10.2024 військова частина НОМЕР_1 клопотанням від 18.02.2025 повідомила суду про відсутність у журналі службово-бойової діяльності будь-яких даних щодо позивача.

Дослідивши наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у період з 01.08.2022 по 30.11.2022 позивач не брав безпосередньої участі у бойових діях, оскільки належні та допустимі докази такої участі за результатами перевіреної судом інформації в журналах бойових дій та рапортах безпосереднього командира - відсутні. Отже, за відсутності фактичної участі в бойових діях, видача командиром військової частини НОМЕР_3 довідки №4873 від 02.03.2023, не є належним підтвердженням для виплати позивачу збільшеної додаткової винагороди.

Одночасно суд враховує, що посадова особа, яка видала позивачу наведену довідку №4873 від 02.03.2023 - командир військової частини НОМЕР_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) полковник ОСОБА_3 , направив до начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 , відповідач) довідку №22/188-23-Вих від 10.01.2023, якою повідомив про необхідність виплати винагороди у розмірі 70 000 грн., зокрема для молодшого сержанта ОСОБА_1 , за 31 день у період з 01.12.2022 по 31.12.2022.

Згідно з наказом №50-ОС від 25.01.2023 позивач включений до переліку військовослужбовців, яким нараховано збільшену додаткову винагороду у розмірі 70000 грн.

Згідно з довідкою про грошове забезпечення позивача, яка додана до позовної заяви, останньому виплачено в грудні 2022 року грошове забезпечення у складі якого містилась додаткова винагорода 30000 грн., а в січні 2023 року виплачено додаткову винагороду за грудень 2022 року в розмірі 70000 грн.

Отже, на дату звернення до суду з позовом позивачу в повному обсязі виплачено грошове забезпечення та додаткову винагороду з розрахунку 100000 грн. за період з 01.12.2022 по 31.12.2022 коли він брав безпосередню участь у бойових діях. При цьому, у зв`язку з відсутністю документального підтвердження фактичної участі позивача у бойових діях з 01.08.2022 по 30.11.2022, відповідачем правомірно нараховано додаткову винагороду в розмірі 30000 грн., тому підстави для задоволення позовних вимог в цій частині також відсутні.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Відповідно ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО