Справа № 640/10665/20
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №640/10665/20

22 травня 2025 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

за участю: секретаря судового засідання Бігун В.В.

представника відповідача Київської обласної прокуратури Марцун А.А.

представника третьої особи Офісу Генерального прокурора Марцун А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Першої кадрової комісії Офісу Генерального прокурора, Київської обласної прокуратури третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Офіс Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, наказу про звільнення та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Прокуратури Київської області, Першої кадрової комісії Офісу Генерального прокурора, в якому просила:

визнати протиправним та скасувати рішення першої кадрової комісії №324 про неуспішне проходження прокурором відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформаційно-аналітичної роботи прокуратури Київської області ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички,

визнати протиправним та скасувати наказ прокуратури Київської області №141к від 17.04.2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформаційно-аналітичної роботи прокуратури Київської області та органів прокуратури з 22.04.2020,

поновити ОСОБА_1 в органах прокуратури з 23.04.2020,

поновити ОСОБА_1 в органах прокуратури на посаді прокурора відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформаційно-аналітичної роботи прокуратури Київської області з 23.04.2020,

стягнути з прокуратури Київської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 23.04.2020 до моменту фактичного поновлення на роботі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 з 2014 року працювала в органах прокуратури, зокрема на посаді прокурора відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформаційно-аналітичної роботи прокуратури Київської області на підставі наказу прокурора Київської області від 07.11.2016 №509к.

У зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" №113-ІХ від 19.09.2019, який набув чинності 25.09.2019, подала заяву Генеральному прокурору встановленого зразка про переведення її на посаду прокурора в обласній прокуратурі та про намір пройти атестацію.

04.03.2020 позивач успішно пройшла перший етап атестації прокурорів - анонімне тестування на знання та вміння у застосуванні закону, відповідність здійснювати повноваження прокурора та була допущена до складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, за результатом якого набрала 90 балів.

В подальшому 17.04.2020 прокурором Київської області винесено наказ №141к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформаційно-аналітичної роботи прокуратури Київської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" з 22.04.2020 згідно рішення кадрової комісії №1.

При цьому прокурор Київської області при винесенні зазначеного наказу керувався положеннями ст. 11, п. 2, ч. 2 ст. 41 Закону України "Про прокуратуру" п.3, пп.2 п.19 розділу ІІ Прикінцеві і перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури".

Позивач вважає даний наказ прокурора Київської області №141к від 17.04.2020 та рішення кадрової комісії №1 протиправними, оскільки зверталася з проханням перездати іспит через погане самопочуття, зміну члена комісії, дискримінаційного характеру процедури атестації прокурорів, відсутність правової визначеності підстав звільнення, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.05.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

12.06.2020 прокуратура Київської області подала до Окружного адміністративного суду м. Києва відзив на позовну заяву, в якому просила у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

25.06.2020 від позивача ОСОБА_1 поступила до Окружного адміністративного суду м. Києва відповідь на відзив.

05.08.2020 Офіс Генерального прокурора подав до суду письмові пояснення і заяву про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, яка задоволена ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.08.2020.

28.08.2020 позивач ОСОБА_1 надіслала до Окружного адміністративного суду м. Києва відповідь на пояснення Офісу Генерального прокурора, а 13.10.2020 клопотання про заміну найменування відповідача з прокуратури Київської області на Київську обласну прокуратуру.

08.12.2020 від позивача ОСОБА_1 поступила до Окружного адміністративного суду м. Києва заява про уточнення позовних вимог, яка ухвалою суду від 18.12.2020 повернута.

30.03.2021 ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва справу №640/10665/20 передано на повторний автоматичний розподіл справ між суддями та прийнято до провадження судді Каракашьяна С.К.

Відповідно до частини третьої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ліквідації або припинення роботи адміністративного суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи адміністративного суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Законом України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 №2825-IX(далі- Закон №2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2825-IX (в редакції Закону України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ" від 16.07.2024 №3863-IX (далі - Закон №3863-ІХ), який набрав чинності 26.09.2024) установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. До початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим цього пункту. Не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративні справи, які були передані до Київського окружного адміністративного суду та розподілені між суддями до набрання чинності Законом №3863-ІХ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом №3863-ІХ, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 КАС України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.

Після початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду Київський окружний адміністративний суд та інші окружні адміністративні суди України завершують розгляд та вирішення переданих їм справ.

Судом апеляційної інстанції щодо всіх справ, підсудних окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, та переданих на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України відповідно до цього Закону, є Шостий апеляційний адміністративний суд.

На підставі пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2825-IX (в редакції Закону №3863-ІХ) та Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399, проведено автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України.

За його результатами справа №640/10665/20 передана на розгляд та вирішення Тернопільському окружному адміністративному суду.

27 лютого 2025 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Київської обласної прокуратури, Першої кадрової комісії Офісу Генерального прокурора, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Офіс Генерального прокурора про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 дану справу передано для розгляду судді Мартиць О.І.

Ухвалою суду від 28.02.2025 прийнято до провадження адміністративну справу №640/10664/20 за позовом ОСОБА_1 до Київської обласної прокуратури, Першої кадрової комісії Офісу Генерального прокурора, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Офіс Генерального прокурора про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Запропоновано учасникам справи у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали надати суду додаткові пояснення у справі щодо позовних вимог та заперечень на них.

14.03.2025 від позивача до суду надійшли додаткові пояснення у справі, в яких з посиланням на норми чинного законодавства та обставини справи просила визнати протиправним та скасувати рішення першої кадрової комісії від 10.04.2020 №324 про неуспішне проходження прокурором відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформаційно-аналітичної роботи прокуратури Київської області ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички для прокурорів регіональних прокуратур, визнати протиправним та скасувати наказ прокурора Київської області №141 від 17.04.2020 про звільнення з посади.

З цього приводу, зокрема, вказала, що предмет атестації, визначений п. 5 Порядку атестації, відрізняється від предмету атестації, визначеному Законом, та додатково містить вимогу, окрім професійної компетентності прокурора, додатково ще й оцінку загальних здібностей та навичок.

При цьому, Генерального прокурора уповноважено Законом лише на визначення порядку та етапів проведення атестації (п.п. 9, 13 Розділу ІІ Закону України №113-ІХ), проте повноваженнями на зміну чи встановлення предмету атестації Генеральний прокурор не наділений. Такий предмет атестації як "загальні здібності та навички" у Законі відсутній.

Іспит на предмет виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, позивачем складено успішно. Рішенням №265 кадрової комісії №2 констатовано, що ОСОБА_1 за результатами складення іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички набрала 90 бал, що є менше прохідного балу (93) для успішного складення іспиту, що є наслідком недопущення до етапу проходження співбесіди.

Прохідний бал для тестування на загальні здібності та навички станом на 03.03.2020 фактично не був визначений, як це передбачено Порядком проходження атестації, а отже кадрова комісія не мала права приймати рішення про неуспішне проходження нею атестації, а повинна була ухвалити рішення про допуск до третього етапу.

Вважає, що рішення про неуспішне проходження атестації повинно бути мотивованим із зазначенням обставин, що вплинули на його прийняття, а рішення кадрової комісії, на яке міститься покликання в оскаржуваному наказі, такій вимозі не відповідає, оскільки не містить ні мотивів, ні обставин. Аргументи комісії щодо виставлення саме такої кількості балів відсутні та не вказано з яких дійсних підстав виходила кадрова комісія під час ухвалення рішення. Також не спростовано доводів щодо технічних збоїв під час здачі тесту на загальні здібності та навички, не надано жодної інформації про програмне забезпечення, осіб, які причетні до розробки тестів.

Також ОСОБА_1 зазначає, що правовою підставою її звільнення згідно з оскаржуваним наказом є пункт 9 частини першої статті 51 Закону №1697-VII, застосування якого має обов`язкову умову наявність факту ліквідації чи реорганізації відповідного органу прокуратури або скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

18.03.2025 Офіс Генерального прокурора подав до суду додаткові пояснення у справі, в яких вказує, зокрема, що рішення про початок заходів з реформування (реорганізації) органів прокуратури прийнято Верховною Радою України шляхом прийняття Закону №113-ІХ.

Як зазначено в пояснювальній записці до проекту Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" законопроект спрямований на запровадження першочергових і, багато в чому, тимчасових заходів, пов`язаних передусім із кадровим перезавантаженням органів прокуратури шляхом атестації чинних прокурорів, а також надання можливості всім доброчесним кандидатам, які мають належні теоретичні знання та практичні навивки, на конкурсних засадах зайняти посаду прокурора у будь-якому органі прокуратури. Основною метою законопроекту є створення передумов для побудови системи прокуратури, діяльність якої базується на засадах ефективності, професійності, незалежності та відповідальності.

Міра втручання з боку держави у сферу приватного життя особи в аспекті професійної діяльності у даному випадку є повністю співставною із ступенем втручання держави з аналогічною метою у діяльність особи на посаді судді, що було визнано і законним, і конституційним згідно з висновком Конституційного Суду України від 20.01.2016 № 1-в/2016.

Таким чином, позивач у спірних правовідносинах знаходився у стані повної правової визначеності, коли, маючи відповідну освіту та досвід професійної діяльності, не могла не усвідомлювати юридичних наслідків непроходження атестації для переведення в обласну прокуратуру.

Позивач скористалася своїм правом та відповідно до вимог Закону №113-IX 10.10.2019 подала заяву встановленої форми про переведення на посаду прокурора в окружну прокуратуру та про намір пройти атестацію.

Отже, ОСОБА_1 була обізнана щодо умов та процедур проведення атестації, визначеними у Порядку №221, у тому числі з можливими наслідками набрання меншої кількості балів, ніж прохідні бали на відповідному її етапі, а також добровільно надала персональну згоду на те, що у разі прийняття кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації, її буде звільнено.

За наслідками складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (другий етап атестації) ОСОБА_1 набрала 90 балів, що є менше прохідного балу для успішного складання іспиту (93), і її не допущено до проходження наступного етапу атестації.

Ці результати відображені у відповідній відомості, у якій ОСОБА_1 поставила власний підпис, чим підтвердила їх достовірність.

У примітках до цієї відомості будь-які зауваження з боку ОСОБА_1 щодо процедури та порядку складання іспиту на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки відсутні.

У зв`язку з цим першою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур на підставі п. п. 13, 16, 17 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону №113-ІХ, п. 6 розділу І, п. п. 5, 6 розділу III Порядку №221 прийнято законне і мотивоване рішення від 10.04.2020 №324 про неуспішне проходження позивачем атестації.

21.03.2025 від Київської обласної прокуратури поступив до суду відзив на позов, в якому відповідач просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

З посиланням на норми чинного законодавства зазначає, що позивачем успішно пройдено перший етап в рамках атестації прокурорів - анонімне тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора та її допущено до складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

У подальшому 04.03.2020 ОСОБА_1 складала іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, за результатами чого набрала 90 балів.

Відповідно п.п. 9, 13 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури", керуючись п. 5 розділу III Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора №221 від 03.10.2019, наказом Генерального прокурора №105 від 21.02.2020 встановлено прохідний бал (мінімально допустиму кількість набраних балів, які можуть бути набрані за результатами тестування) для успішного складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки під час атестації прокурорів регіональних прокуратур - 93 бали.

У зв`язку з тим, що за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки позивач набрала 90 балів, що є менше прохідного балу для успішного складання іспиту, Першою кадровою комісією на підставі пп. 13, 16, 17 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону №113-ІХ, п. 6 розділу І, п. 5, 6 розділу III Порядку, прийнято рішення від 10.04.2020 №324 про неуспішне проходження позивачем атестації.

Відповідно до вимог пп. 2 п. 19 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону №113-ІХ, наказом прокурора Київської області від 17.04.2020 №141к на підставі рішення Першої кадрової комісії від 10.04.2020 №324 ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформаційно-аналітичної роботи прокуратури Київської області та органів прокуратури з 22.04.2020.

19.03.2025 Офісом Генерального прокурора подано до суду заяву про заперечення проти розгляду справи №640/10665/20 у спрощеному позовному провадженні та просить здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 28.02.2025 постановлено перейти до розгляду справи №640/10665/20 за позовом ОСОБА_1 до Київської обласної прокуратури, Першої кадрової комісії Офісу Генерального прокурора, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Офіс Генерального прокурора про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 10.04.2025, в подальшому відкладено на 30.04.2025.

Ухвалою суду від 30.04.2025, постановленою в підготовчому судовому засіданні, із занесенням до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.05.2025.

22.05.2025 позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Протокольною ухвалою суду від 22.05.2025, постановлено розгляд справи проводити в судовому засіданні без участі позивача.

В судовому засіданні 22.05.2025 представник відповідача Київської обласної прокуратури та третьої особи Офісу Генерального прокурора позовні вимоги не визнала з підстав, наведених у відзиві та письмових поясненнях, просила у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 11.09.2014 працювала в прокуратурі Київської області, зокрема, на посаді прокурора відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформаційно-аналітичної роботи згідно наказу прокурора Київської області від 07.11.2016 №509к.

Як слідує з матеріалів справи у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" №113-ІХ від 19.09.2019, який набув чинності 25.09.2019, позивач особисто подала 10.10.2019 заяву Генеральному прокурору встановленого зразка про переведення її на посаду прокурора в обласній прокуратурі та про намір пройти атестацію.

04.03.2020 позивач успішно пройшла перший етап атестації прокурорів - анонімне тестування на знання та вміння у застосуванні закону, відповідність здійснювати повноваження прокурора та була допущена до складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, який пройшла того ж дня 04.03.2020 і за результатом якого набрала 90 балів при необхідних 93.

10.10.2020 кадровою комісією №1 прийнято рішення №324 про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, яким прокурора відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформаційно-аналітичної роботи прокуратури Київської області ОСОБА_1 визнано такою, що неуспішно пройшла атестацію (набрала 90 балів, що є менше прохідного балу для успішного складання іспиту, та не допускається до етапу проходження співбесіди).

17.04.2020 прокурором Київської області керуючись статтею 11 Закону України "Про прокуратуру", пунктом 3, підпунктом 2 пункту 19 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" прийнято наказ №141к, яким звільнено ОСОБА_1 з посади прокурора відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформаційно-аналітичної роботи прокуратури Київської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" з 22.04.2020.

Прийняте рішення за наслідками атестації та наказ про своє звільнення з посади та органів прокуратури позивач оскаржила до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Рішення відповідачів (дії, вчиненні при його прийнятті) як суб`єктів владних повноважень, що є предметом даного позову, підлягають оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII (далі - Закон №1697-VII).

Відповідно до статті 4 Закону №1697-VII організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 16 Закону №1697-VII незалежність прокурора забезпечується особливим порядком його призначення на посаду, звільнення з посади, притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до приписів частини третьої цієї статті прокурор призначається на посаду безстроково та може бути звільнений з посади, його повноваження на посаді можуть бути припинені лише з підстав та в порядку, передбачених законом.

19 вересня 2019 року прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" №113-ІХ (далі - Закон №113-ІХ у редакції, чинній на час проходження позивачем атестації), яким внесено зміни до кодексів та законів України щодо реформи органів прокуратури в частині кадрових питань.

Отже, проведення атестації прокурорів було визначено на законодавчому рівні як умова реформування органів прокуратури, що стосувалась зокрема усіх без винятку прокурорів, які мали бажання продовжувати працювати у органах прокуратури.

Згідно пункту 6 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №113-ІХ з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру".

Відповідно до пункту 7 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №113-ІХ прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.

Атестація здійснюється згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, який затверджується Генеральним прокурором. (пункту 9 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №113-ІХ)

Пунктом 10 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №113-ІХ визначено, що прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур (у тому числі ті, які були відряджені до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі) мають право в строк, визначений Порядком проходження прокурорами атестації, подати Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах. У заяві також повинно бути зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації. Форма та порядок подачі заяви визначаються Порядком проходження прокурорами атестації.

За положеннями пунктів 11, 13 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №113-ІХ атестація прокурорів проводиться кадровими комісіями Офісу Генерального прокурора, кадровими комісіями обласних прокуратур. включає такі етапи:

1) складення іспиту у формі анонімного письмового тестування або у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. Результати анонімного тестування оприлюднюються кадровою комісією на офіційному вебсайті Генеральної прокуратури України або Офісу Генерального прокурора не пізніше ніж за 24 години до проведення співбесіди;

2) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.

Атестація може включати інші етапи, непроходження яких може бути підставою для ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації прокурором. Перелік таких етапів визначається у Порядку проходження прокурорами атестації, який затверджує Генеральний прокурор.

Пунктом 16 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №113-ІХ встановлено, що за результатами складення прокурором іспиту відповідна кадрова комісія ухвалює рішення щодо допуску прокурора до проведення співбесіди. Якщо прокурор за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, встановлений згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, це є підставою для недопущення прокурора до етапу співбесіди і ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором.

Кадрові комісії за результатами атестації прокурора ухвалюють одне із таких рішень: рішення про успішне проходження прокурором атестації або рішення про неуспішне проходження прокурором атестації. (пункт 17 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №113-ІХ)

Підпунктом 2 пункту 19 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону №113-IX установлено, що прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" за умови, зокрема, рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації.

На виконання вимог Закону №113-ІХ наказом Генерального прокурора від 03.10.2019 №221 затверджено Порядок проходження прокурорами атестації (далі - Порядок №221), пунктами 6, 8 розділу І "Загальні положення" якого визначено, що атестація включає такі етапи:

1) складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора;

2) складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки;

3) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.

За результатами атестації прокурора відповідна кадрова комісія ухвалює одне із таких рішень:

1) рішення про успішне проходження прокурором атестації;

2) рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Тестування проходить автоматизовано з використанням комп`ютерної техніки у присутності членів відповідної кадрової комісії. (пункт 4 розділу ІІІ Порядку №221)

Пунктом 5 розділу ІІІ Порядку №221 визначено, що прохідний бал (мінімально допустима кількість набраних балів, які можуть бути набрані за результатами тестування) для успішного складання іспиту встановлює своїм наказом Генеральний прокурор після складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора.

Прокурор, який за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, не допускається до співбесіди, припиняє участь в атестації, а відповідна кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження прокурором атестації. (пункт 6 розділу ІІІ Порядку №221)

Надаючи оцінку доводам позивача про протиправність спірного рішення кадрової комісії №1, суд зазначає таке.

Як вже встановлено судом, позивач 10.10.2019 особисто подала Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в обласній прокуратурі та про намір пройти атестацію.

Суд зауважує, що подаючи вказану заяву позивач підтвердила своє бажання пройти атестацію, вказала на ознайомлення та погодження з усіма умовами та процедурами проведення атестації, що визначені Порядком, зокрема, і з приводу того, що у разі неуспішного проходження будь-якого з етапів атестації, передбаченого Порядком, а також за умови настання однієї з підстав, передбачених пунктом 19 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону №113-ІХ, її буде звільнено з посади прокурора.

Тобто позивач цілком і повністю була ознайомлена з умовами та процедурами проведення атестації та погодилася на їх застосування.

В протилежному випадку, позивач мала право відмовитися від проведення такої атестації та не подавати відповідної заяви чи окремо оскаржувати відповідний Порядок проходження прокурорами атестації, однак таке право не реалізувала.

Отже, у спірних правовідносинах позивач знаходилася у стані повної правової визначеності, коли, маючи відповідну освіту та досвід професійної діяльності, не мігла не усвідомлювати юридичних наслідків щодо не проходження атестації з метою переведення на посаду прокурора в обласній прокуратурі.

Згідно з матеріалами справи, підставою для прийняття відносно позивача кадровою комісією №1 рішення від 10.04.2020 стало набрання нею за результатом складання іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, кількості балів, меншої від прохідного балу.

Так, як слідує з матеріалів справи наказом Генерального прокурора від 21 лютого 2020 року №105 встановлено прохідний бал (мінімально допустиму кількість набраних балів, які можуть бути набрані за результатами тестування) для успішного складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки під час атестації прокурорів регіональних прокуратур - 93 бали.

За наслідками складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки позивач набрала 90 балів.

Ці результати відображені у відповідній відомості, у якій ОСОБА_1 поставила власний підпис, чим підтвердила їх достовірність.

У примітках до цієї відомості будь-які зауваження з боку ОСОБА_1 щодо процедури та порядку складання іспиту на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки відсутні.

Відповідно до пункту 11 розділу І Порядку №221 у виключних випадках, за наявності заяви, підписаної прокурором або належним чином уповноваженою ним особою (якщо сам прокурор за станом здоров`я не може її підписати або подати особисто до комісії) про перенесення дати іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, або дати іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, або дати співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності, кадрова комісія має право протягом трьох робочих днів з дня отримання такої заяви ухвалити рішення про перенесення дати складення відповідного іспиту, проведення співбесіди для такого прокурора.

Як вбачається з протоколу №9 засідання Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 13.04.2020 комісією розглянуто заяву ОСОБА_1 про повторне проходження тестування через погане самопочуття та незадовільний стан здоров`я та встановлено, що прокурор з відповідною заявою до членів комісії до проходження тестування не зверталася, а вказала цю обставину лише після неуспішного його проходження. Таким чином підстави для повторного проходження тестування відсутні.

Факт звернення після неуспішного проходження тестування із заявою про погане самопочуття може свідчити про намагання спростувати або оскаржити отриманий негативний результат.

Відповідно до пункту 16 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №113-ІХ та пункту 6 розділу ІІІ Порядку №221 якщо прокурор за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, встановлений згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, це є підставою для недопущення прокурора до етапу співбесіди і ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором.

Враховуючи те, що позивач за результатами складання іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки набрала менше прохідного балу для успішного складання іспиту, її не допущено до етапу проходження співбесіди та керуючись пунктами 13, 16, 17 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113-ІХ, пунктом 6 розділу І, пунктом 6 розділу ІІІ Порядку №221, кадровою комісією №1 ухвалено 10 квітня 2020 року рішення №324 про неуспішне проходження атестації.

При цьому особистий склад кадрової комісії не впливає на прийняття рішення про неуспішне проходження атестації позивачем, оскільки це питання врегульовано Порядком №221.

Відповідно до пункту 4 Порядку роботи кадрових комісій, затвердженого наказом Генерального прокурора від 17.10.2019 №233 (далі - Порядок №233), склад комісії затверджує Генеральний прокурор, який визначає її голову та секретаря.

Наказом Генерального прокурора від 07.02.2020 №77 створено першу кадрову комісію з атестації прокурорів регіональних прокуратур та затверджено їх персональний склад.

У зв`язку з кадровими змінами в Офісі Генерального прокурора наказом Генерального прокурора від 06.03.2020 № 136 до наказу від 07.02.2020 № 77 внесено зміни, зокрема виключено зі складу першої кадрової комісії з атестації прокурів регіональних прокуратур ОСОБА_2 , натомість включено до складу та визначено головою першої кадрової комісії ОСОБА_3 .

Зважаючи на те, що Трепак В.М. у день прийняття оскаржуваного рішення кадрової комісії був відсутній, обов`язки голови було покладено саме на ОСОБА_4 .

Комісія правомочна ухвалювати рішення, здійснювати інші повноваження, якщо на її засіданні присутня більшість членів комісії. У разі неявки члена комісії більше двох разів поспіль без поважних причин, такий член комісії підлягає заміні відповідно до пункту 19 Порядку (пункт 8 Порядку №233).

Суд вважає, що наведене у рішенні обґрунтування є достатнім та зрозумілим, воно відповідає положенням, наведених у ньому нормативних актів, та результати атестації (деталі іспиту) об`єктивно свідчать про наявність підстав для ухвалення комісією рішення про неуспішне проходження позивачем атестації. Ні Законом №113-IX, ні прийнятим на його виконання Порядком №221 не обумовлено давати оцінку та аналіз наданим відповідям за результатами тестування. Тому таке рішення відповідає принципу об`єктивності та обґрунтованості.

Складання іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки залежало виключно від позивача та не мало зовнішніх чинників, які об`єктивно не залежали від неї та перешкоджали у складанні іспиту, а тому відсутні підстави вважати прийняте рішення нерозсудливим, упередженим, дискримінаційним.

Верховний Суд у постановах від 25 листопада 2021 року (справа №160/5745/20) та від 19 травня 2022 року (справа №120/2170/20-а), зазначав, що законодавець, увівши в дію визначену процедуру реформування органів прокуратури, вказав, які саме дії мають учинити особи з метою подальшого проходження служби в органах прокуратури, та явно і очевидно окреслив умову продовження служби шляхом успішного проходження атестації. Наслідки неуспішного проходження одного з етапів атестації також були сформульовані та визначені законодавцем з достатньою для розуміння чіткістю і ясністю. Відповідно набрання прокурором за результатами іспиту у формі анонімного тестування під час другого етапу атестації менше прохідного балу для успішного складання іспиту, є безумовною підставою згідно з пунктом 16 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону №113-IX для його недопуску до наступного етапу атестації та прийняття кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації.

У постанові від 18 листопада 2021 року у справі №140/8233/20, з приводу висновків суду апеляційної інстанції про невмотивованість рішення кадрової комісії у розумінні пункту 12 Порядку №233, Верховний Суд зазначав, що на цьому етапі (іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки) рішення про успішне чи неуспішне проходження атестації залежить тільки від кількості набраних балів.

Отже, інше мотивування та обґрунтування рішення кадрової комісії ніж зазначення кількості набраних прокурором балів Порядком №233 не передбачено. У пункті 6 Розділу ІІІ цього Порядку чітко визначено, що відповідна кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження прокурором атестації у разі набрання ним за результатами складення іспиту меншої кількості балів, ніж прохідний бал.

Відтак рішення про неуспішне проходження позивачем атестації прийнято уповноваженим на це органом, у межах та у спосіб, передбачений законом, а доводи позивача з цих питань є необґрунтованими.

З приводу доводів позивача про те, що проходження ним атестації в порядку, передбаченому Законом №113-IX та Порядком №221, містить ознаки дискримінації суд зазначає, що положення Закону №113-IX на день проходження атестації і ухвалення рішення у вказаній справі є чинними та неконституційними у встановленому законом порядку не визнані. Так само є чинними і положення Порядку №221, а тому підстави для їх незастосування у спірних правовідносинах відсутні.

Таким чином, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 неуспішно пройшла атестацію, наказом прокурора Київської області від 17.04.2020 №141к її звільнено з посади прокурора відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформаційно-аналітичної роботи прокуратури Київської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої cтатті 51 Закону України "Про прокуратуру".

Суд не бере до уваги доводи позивача з приводу того, що проведення реорганізації чи ліквідації прокуратури Київської області на час винесення наказу про її звільнення не відбувалось, оскільки звільнення на підставі пункту 9 частини першої cтатті 51 Закону України "Про прокуратуру" прямо передбачене п.п. 2 п. 19 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону №113-IX, та пов`язане, зокрема, з наявністю рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором.

В даних правовідносинах фактом, що зумовлює звільнення позивача на підставі зазначеної норми є не завершення процесу ліквідації органу прокуратури, завершення процесу реорганізації органу прокуратури чи завершення процедури скорочення чисельності прокурорів органу прокуратури, а наявність рішення кадрової комісії про неуспішне проходження нею атестації і саме така підстава для звільнення передбачена чинним законодавством.

Частиною п`ятою статті 51 Закону №1697-VII визначено, що на звільнення прокурорів з посади з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, не поширюються положення законодавства щодо пропозиції іншої роботи та переведення на іншу роботу при звільненні у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, щодо строків попередження про звільнення, щодо переважного права на залишення на роботі, щодо переважного права на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу, щодо збереження місця роботи на період щорічної відпустки та на період відрядження.

Таким чином, норми Законів №1697-VII, №113-ІХ, які визначають статус прокурорів, умови і підстави їх звільнення з посади є спеціальними по відношенню до інших нормативних актів, у тому числі КЗпП України.

За таких обставин аргументи позивача про необхідність застосування до спірних правовідносин норм законодавства про працю, суд вважає безпідставними, оскільки питання, пов`язані з проходженням прокурорами публічної служби, врегульовані спеціальними законодавчими актами.

Суд вважає за необхідне вказати на те, що запровадження законодавцем такого механізму реформування органів прокуратури України безперечно є втручанням у приватне життя особи прокурора у розумінні статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) в аспекті умов проходження публічної служби (професійної діяльності). Проте таке втручання прямо передбачене законом і переслідує абсолютно легітимну ціль відновлення довіри суспільства до функціонування органів прокуратури України.

Тому суд не знаходить підстав для висновку про незабезпечення балансу між публічним інтересом суспільства на формування корпусу прокурорів системи органів прокуратури України та приватним інтересом заявника на продовження служби в органах прокуратури, оминаючи процедуру атестації.

Мета, процедура та правові наслідки атестації прокурорів визначені та врегульовані Законом №113-ІХ. Положення цього закону, що регулюють процедуру проходження атестації прокурорів, є зрозумілими, точними і передбачуваними. Законодавець, ввівши в дію визначену процедуру реформування органів прокуратури, зазначив, які саме дії мають вчинити особи з метою подальшого проходження служби в органах прокуратури, та явно і очевидно окреслив умову продовження служби шляхом успішного проходження атестації. Наслідки неуспішного проходження одного з етапів атестації також були сформульовані та визначені законодавцем з достатньою для розуміння чіткістю і ясністю. Вказане підтверджується поданням позивачем заяви про переведення на посаду прокурора в обласній прокуратурі та про намір пройти атестацію.

При цьому суд зауважує, що усі працівники прокуратури були поставлені в рівні умови продовження служби шляхом проходження атестації. Незастосування до позивача наслідків, визначених Законом №113-ІХ, у зв`язку із неуспішним проходженням нею атестації вказувало б на привілеї по відношенню до інших осіб, які успішно пройшли атестацію з метою їх переведення на посаду прокурора в обласній прокуратурі.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справах №200/5038/20-а, №160/6204/20, від 29 вересня 2021 року у справах №440/2682/20, №640/24727/19, від 06 жовтня 2021 року у справі №480/5544/20, від 20 жовтня 2021 року у справах №420/4196/20, №440/2700/20, від 21 жовтня 2021 року у справі №540/1782/20.

Згідно частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, оцінивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази, зваживши всі аргументи та доводи сторін, суд вважає, що перша кадрова комісія та Київська обласна прокуратура, приймаючи спірні рішення, діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом №113-ІХ, з дотриманням принципів пропорційності та законності.

З огляду на викладене, враховуючи правомірність наказу прокурора Київської обласної від 17.04.2020 №141к, позовні вимоги ОСОБА_1 про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу як похідні задоволенню не підлягають.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 73 КАС України).

В статті 76 КАС України зазначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачі належними та допустимими доказами довели правомірність своїх дій у спірних правовідносинах з позивачем.

Аргументи позивача про протиправність рішень, наведені у позові, суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються наведеними вище нормами чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

В підсумку, суд дійшов висновку, що рішення відповідача у спірних правовідносинах відповідають визначеним частиною другою статті 2 КАС України критеріям.

Підсумовуючи все наведене вище, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає до задоволення.

Розподіл судових витрат відповідно до частини першої статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Першої кадрової комісії Офісу Генерального прокурора, Київської обласної прокуратури, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Офіс Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, наказу про звільнення та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено і підписано 02 червня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідачі:

- Перша кадрова комісія Офісу Генерального прокурора (місцезнаходження: вул. Різницька, 13/15, м. Київ, 01011, );

- Київська обласна прокуратура (місцезнаходження: бульв. Лесі Українки, 27/2, м. Київ, 01601, );

третя особа:

- Офіс Генерального прокурора (місцезнаходження: вул. Різницька, 13/15, м. Київ, 01011, ) .

Головуючий суддя Мартиць О.І.