Справа № 600/2534/25-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

03 червня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/2534/25-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Лелюк О.П., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200-А, м. Чернівці) про визнання протиправними та скасування рішень,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування рішень.

Позивач просить суд.

- визнати протиправними та скасувати прийняті Головним управління ДПС у Чернівецькій області відносно фізичної особи ОСОБА_1 податкові повідомлення рішення №671-2412-2412-UA0066784/2021 від 18 січня 2024 року, №671-2412-2412-UA0066784/2022 від 18 січня 2024 року, №671-2412-2412-UA0066784/2023 від 18 січня 2024 року і №671-2412-2412-UA0066784 18 січня 2024 року, відповідно до яких визначено суму зобов`язання зі сплати земельного податку з фізичних осіб за земельну ділянку по АДРЕСА_2 за 2021-2024 роки у розмірі 91422 грн 65 коп;

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Чернівецькій області №0-2413 від 03 квітня 2024 року прийняту відносно фізичної особи ОСОБА_1 про сплату боргу в розмірі 67937 грн 91 коп.

Водночас позивачем подано заяву про поновлення строку звернення суду з цією позовною заявою.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом позивач вказував, що про існування оскаржуваних рішень він дізнався лише під час розгляду судом справи №600/1780/25-а за позовом Головного управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та вперше їх отримав 05 травня 2025 року на поданий адвокатський запит представника у межах розгляду справи №600/1780/25-а. При цьому зазначено, що позивачу раніше оскаржувані рішення не направлялись та не вручалися.

Розглянувши заяву про поновлення строку звернення суду з позовною заявою та перевіривши наявні матеріали, суд зазначає таке.

Строки звернення до адміністративного суду передбачені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зокрема, відповідно до частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 27 січня 2022 року у справі №160/11673/20 судом касаційної інстанції сформулювано такий правовий висновок: «Процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України - становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів».

Враховуючи наведе та беручи до уваги твердження позивача, що про оскаржувані рішення він дізнався лише під час розгляду справи №600/1780/25-а за позовом Головного управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та вперше їх отримав лише 05 травня 2025 року на поданий адвокатський запит представника у межах розгляду справи №600/1780/25-а, а до того вказані рішення не були ним отримані, то суд приходить до висновку, що подавши цей позов до суду 29 травня 2025 року, позивачем не пропущено шестимісячний строк звернення, встановлений частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, який, фактично, обраховується з часу, коли позивач дізнався (отримав) про оскаржувані рішення.

Наведене свідчить про безпідставність заяви позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду, а тому така заява задоволенню не підлягає.

Розглянувши позовну заяву, суд приходить до висновку, що вона подана особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України; даний спір виник із публічно-правових відносин; спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства; справа підсудна Чернівецькому окружному адміністративному суду.

Підстави залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі відсутні.

Відтак, наявні підстави для відкриття провадження у даній справі.

Беручи до уваги склад учасників справи, характер спірних правовідносин, а також враховуючи інші критерії, визначені частиною третьою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути вказану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Поряд з цим, щодо заявленого у змісті позовної заяви клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, то таке задоволенню не підлягає, оскільки з огляду на предмет даного позову та суть спірних відносин дана адміністративна справа не віднесена Кодексом адміністративного судочинства України до жодної з категорій справ, визначених частиною четвертою статті 257 та частиною четвертою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, які необхідно розглядати виключно за правилами загального позовного провадження.

Крім цього, з матеріалів позову вбачається подання позивачем клопотання про виклик свідків.

Так, позивач вказує, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є його постійними замовниками послуг ремонту транспортних засобів, які можуть підтвердити суду обставини здійснення позивачем господарської (підприємницької) діяльності на території землі по АДРЕСА_2 та надання їм неодноразово послуг на ній.

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями свідків.

Частинами першою та другою статті 65 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що як свідок в адміністративній справі судом може бути викликана будь-яка особа, якій відомі обставини, що належить з`ясувати у справі. Свідок викликається в судове засідання з ініціативи суду або учасників справи.

Згідно частини першої статті 91 Кодексу адміністративного судочинства України показаннями свідка є повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до частини першої статті 92 Кодексу адміністративного судочинства України виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи.

Згідно частини другої статті 92 Кодексу адміністративного судочинства України у заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити.

На переконання суду, подане клопотання про виклик свідків не містить обґрунтованих доводів необхідності допиту як свідків названих у ньому осіб. У клопотанні не наведено переконливих й обґрунтованих доводів важливості обставин, які можуть повідомити вказані вище особи, та значення їх для правильного вирішення даного спору в межах заявлених позовних вимог, а також не наведено обґрунтованих доводів неможливості встановлення таких обставин на підставі письмових доказів.

Вирішуючи подане клопотання, суд також звертає увагу на те, що наразі у матеріалах справи відсутній відзив відповідача на позовну заяву, що унеможливлює визначення позиції відповідача у спірних відносинах та, відповідно, доцільність допиту як свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Отже, клопотання про виклик свідків є необґрунтованим та безпідставним, а тому задоволенню не підлягає.

Поряд з цим суд зауважує, що згідно частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами.

Статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно частини першої, третьої статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, з метою встановлення дійсних обставин цієї справи, які, на думку суду, мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає за необхідне витребувати у відповідача оригінали матеріалів, які бралися ним до уваги при прийнятті оскаржуваних позивачем рішень.

Відповідно до частини шостої та восьмої статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Керуючись статтями 9, 80, 122, 171, 248, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1.Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з цією позовною заявою.

2.Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування рішень.

3.Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розгляд цієї справи за правилами загального позовного провадження.

4.Справа буде розглядатись за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

5. У разі заперечення проти позову встановити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам, встановленим частиною другою та частиною четвертою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України. Копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

6.У разі подання відповідачем відзиву на позовну заяву, встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив, яка повинна відповідати вимогам, встановленим частиною другою-четвертою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

7. У разі подання позивачем відповіді на відзив, встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, які повинні відповідати вимогам, встановленим частиною другою-четвертою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

8. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про виклик свідків відмовити.

9. Витребувати у Головного управління ДПС у Чернівецькій області оригінали матеріалів, які бралися до уваги Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області при прийнятті оскаржуваних позивачем рішень.

10.Для подання до суду витребуваних доказів встановити Головному управлінню ДПС у Чернівецькій області строк, встановлений для подання відзиву на позовну заяву.

11. Роз`яснити, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин є підставою для застосування заходів процесуального примусу у вигляді штрафу.

12. Повідомити учасникам справи про можливість отримати інформацію по справі на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: adm.cv.court.gov.ua/sud2470/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Лелюк