Справа № 140/3301/24
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви

03 червня 2025 року ЛуцькСправа № 140/3301/24
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Волдінера Ф. А.,

розглянувши у письмовому провадженні заяву старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі заявник) звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі № 140/3301/24, відповідно до якої просить суд:

·вирішити питання про зміну способу та порядку виконання рішення по виконавчому листу № 15853/24, виданому 25.07.2024 Волинським окружним адміністративним судом, шляхом його зміни на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 пенсії за період з 23.12.2023 по 31.07.204 в сумі 100691,09 грн.

Заяву обґрунтовано необхідністю усунення обставин, що ускладнюють виконання рішення суду, недопущення порушення строків здійснення виконавчого провадження й забезпечення належного виконання рішення суду.

Відповідно до частин першої-другої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

В судове засідання учасники справи не з`явились, хоча належним чином були повідомленні про дату час та місце розгляду справи.

Заявником та стягувачем ( ОСОБА_1 ) подано клопотання про розгляд справи за їх відсутності. При цьому стягувач підтримав заяву та просив її задовольнити в повному обсязі.

Судом встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11.06.2024, яке набрало законної сили 29.08.2024, у справі № 140/3301/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, (далі рішення суду від 11.06.2024 у справі № 140/3301/24):

·визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 14 березня 2024 року №/С 78 про відмову у призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 3 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

·зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 3 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 23 грудня 2023 року.

На виконання вказаного рішення суду видано виконавчий лист № 15853/2024 від 25.07.2024, який звернуто до виконання до органів Державної виконавчої служби.

Постановою від 22.01.2025 старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № 76848272 з примусового виконання виконавчого листа № 15853/2024 від 25.07.2024.

Постановою від 18.02.2025 виконавче провадження № 76848272 закінчено на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом).

Із описової частини вказаної постанови вбачається, що підставою для закінчення виконавчого провадження стала інформація Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про повне виконання рішення суду від 11.06.2024 у справі № 140/3301/24. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 23.12.2023. До відповіді долучено протокол призначення пенсії та розрахунок стажу.

Не погодившись з такими діями державного виконавця Музичук В.М. оскаржив постанову про закінчення виконавчого провадження від 18.02.2025 до суду.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 у справі № 140/1832/25 за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови, (далі рішення суду від 18.03.2025 у справі № 140/1832/25) в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2025 рішення суду від 18.03.2025 у справі № 140/1832/25 скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов задоволено частково та визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шарової Дар`ї Валеріївни ВП № 76848272 від 18.02.2025 про закінчення виконавчого провадження.

Постановою від 30.04.2025 виконавче провадження № 76848272 з примусового виконання рішення суду від 11.06.2024 у справі № 140/3301/24 на підставі виконавчого листа № 15853/2024 від 25.07.2024 відновлено.

Із врахуванням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2025 у справі № 140/1832/25 старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення від 11.06.2024 у справі № 140/3301/24.

Вирішуючи питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення судом взято до уваги таке.

Відповідно до частини 3 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII) за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Частиною 3 статті 378 КАС України встановлено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

З аналізу положень частин першої, третьої статті 378 КАС України суд робить висновок, що підставою для застосування правил цієї норми є настання обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, а для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об`єкта стягнення або з інших причин. Тобто, зміна способу і порядку виконання рішення суду - це прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими судом. Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, однак не змінюючи при цьому його змісту, або ж відмовити в задоволенні такої заяви.

Подібна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 червня 2019 року у справі № 800/203/17.

З наведеної норми вбачається, що суд може змінити спосіб або порядок виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Отже, під зміною способу і порядку виконання рішення необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленому раніше порядку і способом. При цьому, змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Так, саме поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Отже, передумовою для прийняття судом рішення про зміну способу або порядку виконання судового рішення, є наявність обставин, які унеможливлюють або ускладнюють виконання рішення у спосіб чи порядок, які первинно визначені в рішенні суду.

Обґрунтовуючи необхідність зміни способу та порядку виконання суду від 11.06.2024 у справі № 140/3301/24 заявник вказує на позицію Восьмого апеляційного адміністративного суду висловлену в постанові від 18.03.2025 у справі № 140/1832/25, а саме:

«…В розглядуваному випадку спірна пенсія призначена з 23.12.2023р., починаючи з 09.08.2024р. позивач отримує поточні пенсійні виплати; за період з 23.12.2023р. по 31.07.2024р. пенсійний орган обліковує заборгованість по пенсійних виплатах в розмірі 100691 грн. 09 коп.

Із змісту заяви стягувача ОСОБА_1 від 12.12.2023р. слідує, що звертаючись до відповідача з вимогою примусового виконання судового рішення в справі № 140/3301/24, він наголошував на тому, що рішенням № 78 від 25.07.2024р. ОСОБА_1 призначено пенсію за віком з 23.12.2023р., однак за період з 23.12.2023р. по 31.07.2024р. пенсія не отримана. Облікована сума боргу складає 100691 грн. 09 коп.

Серед заявлених вимог позивач просив зазначити в постанові про відкриття виконавчого провадження про необхідність виконання боржником рішення про виплату ОСОБА_1 пенсії за період з 23.12.2023р. по 31.07.2024р. в сумі 100691 грн. 09 коп. До вказаної заяви позивач долучив всі підтверджуючі документи.

Водночас, під час відкриття виконавчого провадження вказані вимоги позивача були залишені поза увагою, а винесена постанова від 22.01.2025р. про відкриття виконавчого провадження ВП № 76848272 фактично стосувалася прийняття рішення про призначення пенсії позивача, яке на той час вже було прийнято.

За таких умов ініційоване виконавче провадження не дало будь-яких позитивних результатів для позивача (стягувача), оскільки стосувалося тих обставин, що не викладалися позивачем в заяві про відкриття виконавчого провадження. Натомість, спірне питання про стягнення заборгованості з боржника було повністю залишено поза увагою державного виконавця.

Водночас, колегія суддів нагадує, що державний виконавець повинен здійснювати свою професійну діяльність сумлінно, поважати інтереси стягувачів, боржників, третіх осіб, не принижувати їхню гідність, повинен дотримуватися принципів верховенства права, законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності (ч.ч.1 і 2 ст.4 Закону України № 1403-VIII від 02.06.2016р. «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (надалі - Закон № 1403-VIII).

Закріплені у ст.4 Закону № 1403-VIII засади діяльності, зокрема, державного виконавця вимагають діяти добросовісно, що, окрім іншого, вимагає від нього більш вдумливого і ретельно виваженого підходу до виконання своїх професійних обов`язків.

Отримавши заяву ОСОБА_1 про примусове виконання виконавчого документа, державний виконавець не міг не звернути уваги, на те що вимоги заявника стосувалися саме стягнення нарахованої, однак не виплаченої пенсії.

Водночас, вказане питання державним виконавцем не розкрито, суду не представлено доказів вжиття дієвих заходів зі сторони відповідача для повного і своєчасного виконання рішення суду…».

Заявник в Харківській області самостійно не може виконати вказане рішення та виплати позивачу відповідну суму заборгованості є потреба у зміні способу виконання відповідного судового рішення, з приводу чого суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 № 4901-VI (зі змінами, далі Закон № 4901-VI), який набрав чинності 01.01.2013, держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є - державний орган; державне підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Суд зазначає, що стаття 3 Закону № 4901-VI встановлює особливості виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 4901-VI виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

З 01.04.2021 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 № 1279 «Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги», якою вносяться зміни до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596.

Пунктом 3 постанови наказано Пенсійному фонду України до 01.04.2021 провести підготовчі технічні заходи для забезпечення переходу до централізованого фінансування виплати пенсій.

Постановою також внесено зміни до підпункту 4 пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280, за змістом якого Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань забезпечує своєчасне та в повному обсязі фінансування виплати пенсій.

Отже, з 01.04.2021 функції з фінансування виплати пенсій покладені на Пенсійний фонд України.

Тобто рішення суду в частині виплати пенсії боржником фактично виконується в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На переконання суду, вказане рішення не потребує встановлення іншого способу виконання, оскільки рішення є типовим та одним із багатьох тисяч інших типових рішень щодо виплати пенсії.

У всіх подібних судових рішеннях існують схожі обставини щодо їх виконання, які у даному випадку, що розглядається, не є істотно ускладненими або такими, що спричиняють неможливість їх виконання.

Виплата за вказаними рішеннями здійснюється з Державного бюджету України у порядку черговості і необґрунтована зміна способу виконання такого рішення спричинить порушення порядку виплати таким чином, що особа, яка мала право на виплату у порядку черговості, отримає його позачергово, що не є справедливим по відношенню до інших громадян, які також чекають на виплату коштів з бюджету.

При цьому суд враховує те, що право особи, тобто стягувача, на здійснення виплати заборгованості по пенсії не може ставитися в залежність від бюджетних асигнувань, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

У той же час, у спірному випадку йдеться не про право особи на такі виплати, а про правові підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення.

Суд наголошує, що зміна способу і порядку виконання рішення суду, у такому випадку, не захищає право позивача на отримання сум заборгованості по пенсії, яка фактично може бути виплачена за наявності відповідних бюджетних асигнувань.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 24 липня 2023 року у справі №420/6671/18.

З наведених в ухвалі мотивів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі № 140/3301/24, а відтак заява задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 294, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі № 140/3301/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Ф.А. Волдінер