Справа № 440/8675/24
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 червня 2025 р.Справа № 440/8675/24

Суддя Другого апеляційного адміністративного суду Перцова Т.С., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.09.2024 по справі № 440/8675/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.09.2024 частково задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

На зазначене рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві подано апеляційну скаргу, в якій заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого зазначено, що введення на території України військового стану суттєво впликає на можливість своєчасного оскарження судових рішень до суду апеляційної інстанції. Крім того, оскаржуване рішення до апелянта не надходило, а було отримано ним в системі "Електронний суд" лише 06.02.2025, у зв`язку із чим, посилаючись на положення статті 295 КАС України просив визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити такий строк.

Перевіривши доводи клопотання та матеріали справи, слід зазначити наступне.

Згідно з ч.1 ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Матеріалами справи підтверджено, що оскаржуване рішення Полтавського окружного адміністративного суду прийнято 05.09.2024 в порядку спрощеного позовного провадження.

Отже, останнім днем строку на апеляційне оскарження даного рішення є 07.10.2024 (з урахуванням вихідних).

Головним управлінням ПФУ у м. Києві вперше подано апеляційну скаргу на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.09.2024 по справі № 440/8675/24, з пропуском строку на апеляційне оскарження, який у подальшому, ухвалою від 12.03.2025 було поновлено.

Однак, у зв`язку із несплатою судового збору, ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2025 апеляційну скаргу повернуто скаржнику, у зв`язку з неусуненням недоліків апеляційної скарги.

Як вбачається з довідки про доставку електронного листа (а.с. 99), копію ухвали від 16.04.2025 про повернення апеляційної скарги доставлено до електронного кабінету Головного управління ПФУ у м. Києві 16.04.2025 о 20:39, тобто у неробочий час.

Таким чином датою вручення вказаної ухвали слід вважати 17.04.2025 (наступний робочий день).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем, згідно з платіжною інструкцією № 1832 від 23.03.2025 було сплачено судовий збір за подання даної апеляційної скарги у розмірі 1816,80 грн ще 24.03.2025.

Разом з цим, повторно апеляційну скаргу другим відповідачем подано лише 30.04.2025 (направлено засобами поштового зв`язку).

При цьому, будь-яких обставин, внаслідок яких відбулось таке зволікання з моменту сплати судового збору до подання апеляційної скарги вдруге, другий відповідач не наводить, що позбавляє суд можливості встановити поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, враховуючи, що вдруге апеляційну скаргу було подано лише 30.04.2025, тобто більше ніж через місяць з моменту сплати судового збору.

Посилання другого відповідача в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, на обставини пов`язані з введенням на території України військового стану суд не приймає та вважає їх такими, що ніяким чином не пояснюють пропуск другим відповідачем строку на апеляційне оскарження, оскільки оскільки відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Таким чином посилання на введення воєнного стану на території України, а також посилання на затяжні повітряні тривоги, аварійні чи планові відключенння електрозабезпечення та неможливість використання транспорту, не можуть бути поважними причинами для поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою для пенсійного органу без зазначення конкретних обставин та надання відповідних доказів, які вплинули на своєчасність звернення до суду.

Крім того, суд апеляційної інстанції наголошує, що жодних змін в законодавство, частині строків звернення до суду, внаслідок введення на території України військового стану, внесено не було.

У справі "Рисовський проти України" Європейський Суд з прав людини "... підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси…".

Тобто, виходячи з принципу "належного урядування", державні органи загалом, і податкові органи зокрема, зобов`язані діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно (у даному випадку - за рахунок платника податку у зв`язку з порушенням принципу остаточності судового рішення, прийнятого на користь такого платника податку).

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ст. 8 КАС України, однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року "Надточій проти України" принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Безпідставне продовження строків на усунення недоліків апеляційної скарги може призвести до затягнення строку набрання законної сили рішенням суду першої інстанції у даній справі, та відповідно призведе до надання незаконної переваги одній зі сторін судового процесу - заявника апеляційної скарги.

Згідно з ч. 3 ст. 295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи вищевикладене, суд не вважає причини пропуску строку на апеляційне оскарження зазначені в апеляційній скарзі поважними, тому, клопотання не може бути задоволено з підстав, які в ньому викладені.

Відповідно до ч.3 ст. 298 КАС України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Тому, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати апелянту строк для подачі уточненого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з інших підстав, ніж наведені в апеляційній скарзі, з наданням доказів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ч.1 ст.169, ч.5 ст.296, ч.ч.2,3 ст.298, ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.09.2024 по справі № 440/8675/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві, строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги - протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Роз`яснити апелянту, що недоліки апеляційної скарги можуть бути усунуті шляхом направлення до Другого апеляційного адміністративного суду уточненого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції з наданням доказів поважності причин пропуску цього строку.

Роз`яснити скаржнику, що у разі неподання уточненого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.С. Перцова