Справа № 420/8671/25
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/8671/25

Головуючий в 1 інстанції: Караван Р.В. Дата і місце ухвалення: 09.05.2025р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

(у зв`язку із неявкою сторін у судове засідання та на підставі заяви

позивача, справу розглянуто в порядку п.2 ч.1 ст. 311 КАС України)

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 травня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Березівського відділу державної виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Великобуялицької сільської ради Березівського району Одеської області, про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Березівського відділу ДВС у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 20 травня 2024 року ВП №69369198.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що в провадженні відповідача перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №420/23756/21, виданого 30.05.2022р. Одеським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Великобуялицьку сільську раду Березівського району Одеської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.09.2021р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою отримання безоплатно у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0615 для ведення особистого селянського господарства площею загальним розміром 1,9851 га, з урахуванням висновків суду, та прийняти за результатами його розгляду розпорядчий індивідуальний правовий акт. Однак, постановою від 20.05.2024р. ВП №69369198 державним виконавцем відповідача закінчено виконавче провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження». Таку постанову ОСОБА_1 вважає протиправною та зазначав, що з врахуванням положень п.п.5 п.27 Розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, державний виконавець відповідача Рудюк Є.В. до закінчення воєнного стану на території України не мала підстав для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження. Позивач стверджував, що Законом України «Про виконавче провадження» на державного виконавця покладено функції із забезпечення обов`язковості виконання рішення суду, при здійсненні яких останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах його повноважень.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 травня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення від 09.05.2025р., з ухваленням по справі нового судового рішення про задоволення його позову.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням позивача на те, що п.п.5 п.27 Розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України встановлено заборону під час дії воєнного стану здійснювати безоплатну передачу земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, а також розроблення такої документації. А відтак, старший державний виконавець Березівського відділу ДВС у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рудюк Є.В. не мала законних підстав для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження до закінчення воєнного стану на території України.

Апелянт стверджує, що за наведених обставин державний виконавець мала дочекатися закінчення воєнного стану і тільки тоді Великобуялицька сільська рада матиме законну можливість розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.09.2021р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, або ж звернутися до суду, який видав виконавчий лист, із заявою про надання відстрочки виконання рішення суду (ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.02.2022р. у справі №420/23756/21, задоволено позов ОСОБА_1 до Великобуялицької сільсьскої ради Березівського району Одеської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнано протиправними дії Великобуялицької сільської ради Березівського району Одеської області, які полягають у відмові листом №Л-84 від 17.11.2021р. ОСОБА_1 надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою отримання безоплатно у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0615 для ведення особистого селянського господарства площею загальним розміром 1,9851 га.

Зобов`язано Великобуялицьку сільську раду Березівського району Одеської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.09.2021р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою отримання безоплатно у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0615 для ведення особистого селянського господарства площею загальним розміром 1,9851 га., з урахуванням висновків суду та прийняти за результатами його розгляду розпорядчий індивідуальний правовий акт.

На виконання зазначеного судового рішення 30.05.2024р. Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №420/23756/21, який 01.07.2022р. позивачем пред`явлено до виконання.

08.07.2022р. старшим державним виконавцем Березівського відділу ДВС у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Середюк В.О. відкрито виконавче провадження ВП №69369198 з примусового виконання виконавчого листа від 30.05.2024р. №420/23756/21.

02.08.2022р. державним виконавцем винесено постанови про стягнення витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору, а 19.12.2022р. про арешт коштів боржника.

12.02.2024р. старшим державним виконавцем Рудюк Є.В. на адресу Великобуялицької сільської ради надіслана вимога державного виконавця щодо надання інформації про стадію виконання виконавчого документу №420/23756/21 від 30.05.2022р.

Листом №215/02-15 від 26.02.2024р. Великобуялицька сільська рада повідомила державного виконавця, що заява ОСОБА_1 від 18.09.2021р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою повторно на сесії сільської ради не розглядалась.

17.04.2024р. старшим державним виконавцем Рудюк Є.В. винесено постанову про накладення на Великобуялицьку сільську рада штрафу в сумі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду.

Того ж дня старшим державним виконавцем Рудюк Є.В. на адресу Великобуялицької сільської ради Березівського району Одеської області надіслана вимога державного виконавця щодо вчинення дій, спрямованих на виконання виконавчого документу №420/23756/21 від 30.05.2022р., протягом 10 днів з моменту винесення вимоги.

30.04.2024р. старшим державним виконавцем Рудюк Є.В. винесено постанову про накладення на Великобуялицьку сільську рада штрафу в розмірі 10200,00 грн. за не виконання повторно рішення суду без поважних причин.

03.05.2024р. до Березівського відділу ДВС у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов лист Великобуялицької сільської ради №449/02-15 від 24.04.2024р., в якому боржник зазначив, що на 37 сесії 8 скликання сільської ради, яка відбулася 17 квітня 2024 року, розглянуто повторно заяву ОСОБА_1 від 18.09.2021р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою отримання безоплатно у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0615 для ведення особистого селянського господарства площею 1.985 га. Рішенням Великобуялицької сільської ради №572 від 17.04.2024р. ОСОБА_1 відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою на підставі п.п.5 п.27 Розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України.

20.05.2024р. старшим державним виконавцем Рудюк Є.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №69369198 на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» - у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Не погоджуючись з правомірністю вказаної постанови про закінчення виконавчого провадження ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду про її скасування.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 , виходив з того, що боржником надано державному виконавцю докази фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом щодо зобов`язання повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.09.2021р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою отримання безоплатно у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0615 для ведення особистого селянського господарства площею загальним розміром 1,9851 га., з урахуванням висновків суду, та прийняття за результатами його розгляду розпорядчого індивідуального правового акту. При цьому, державний виконавець не наділений повноваженнями надавати правову оцінку рішенню Великобуялицької сільської ради №572 від 17.04.2024р., прийнятому за результатами повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 18.09.2021р.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з настпного.

Як передбачено статтею 129 Конституції України, основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ст.ст.14, 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII).

Статтею 1 Закону №1404-VІІІ передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VІІІ відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ст.18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

В частині третій статті 18 Закону №1404-VІІІ наведений перелік дій, які має право вчиняти державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом тощо.

Згідно пункту 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VІІІ виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Пунктом 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Таким чином, виконавче провадження з підстави, визначеної у п.9 ч.1 ст.39 Закону №1404-VIII, закінчується у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Про закінчення виконавчого провадження з указаної підстави приймається мотивована постанова, яка має містити обставини, що свідчать про фактичне виконання судового рішення та засоби їхнього встановлення.

Закінчуючи виконавче провадження із зазначеної підстави, державний виконавець зобов`язаний пересвідчитися, що відповідне зобов`язання виконано у чіткій відповідності з резолютивною частиною рішення суду та мотивами, якими керувався суд, постановляючи таке рішення. Джерелом відомостей про фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом можуть бути будь-які докази, що містять відповідну інформацію, вид і форма яких залежить від суті та змісту покладеного на боржника зобов`язання.

На зазначене звернув увагу Верховний Суд у постанові від 08.06.2023р. у справі №640/12200/22.

Як вже зазначалося колегією суддів, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.02.2022р. у справі №420/23756/21 зобов`язано Великобуялицьку сільську раду Березівського району Одеської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.09.2021р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою отримання безоплатно у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0615 для ведення особистого селянського господарства площею загальним розміром 1,9851 га., з урахуванням висновків суду та прийняти за результатами його розгляду розпорядчий індивідуальний правовий акт.

На виконання вказаного рішення Великобуялицька сільська рада на сесії повторно розглянула заяву ОСОБА_1 від 18.09.2021р., за наслідками чого прийняла рішення №572 від 17.04.2024р. про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою на підставі п.п.5 п.27 Розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України.

Державний виконавець відповідача вказане рішення сільської ради визнала в якості підтверджуючого документа виконання боржником вимог виконавчого листа №420/23756/21, виданого 30.05.2022р. Одеським окружним адміністративним судом, що і стало підставою для прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження від 20.05.2024р. ВП №69369198 згідно п.9 ч.1 ст.39 Закону №1404-VIII.

Колегія суддів погоджується з висновком першої інстанції про правомірність спірної постанови про закінчення виконавчого провадження, оскільки сукупність повідомлених боржником обставин давали державному виконавцю вважати виконаним судове рішення, враховуючи, що судовим рішенням по справі №420/23756/21 не визначено, яке саме рішення має бути прийнято сільською радою за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 від 18.09.2021р.

При цьому, державний виконавець не наділений повноваженням надання правової оцінки рішенню, прийнятому Великобуялицькою сільською радою за наслідками повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 18.09.2021р.

Варто зазначити, що ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 07.04.2023р. відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої в порядку ст.383 КАС України, про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду по справі №420/23756/21.

За твердженнями апелянта, оскільки п.п.5 п.27 Розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України (внесеного до ЗК України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель» від 19.10.2022р. №2698-IX, який набрав чинності 19.11.2022р.) встановлено заборону на безоплатну передачу земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації під час дії воєнного стану, тому до закінчення на території України воєнного стану державний виконавець відповідача не мав законних підстав вимагати в сільської ради виконати судове рішення по справі №420/23756/21.

Колегія суддів не приймає до уваги такі доводи апелянта, оскільки чинне законодавство, яке регулює відносини у період воєнного стану, не містить винятків у застосуванні положень підпункту 5 пункту 27 Розділу X «Перехідних положень» ЗК України, а також не містить застережень, що розгляд поданих клопотань про надання дозволу на складення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність переноситься на період після припинення воєнного стану, не зупиняє перебіг строків, встановлених для розгляду даного питання та не звільняє від виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

На зазначені обставини звернув увагу Верховний Суд у постанові від 03.08.2023р. по справі №300/3771/22.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги позивача та скасування рішення суду першої інстанції від 09.05.2025р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 272, 287, 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 03 червня 2025 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук