Справа № 440/9201/24
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 червня 2025 року

м. Київ

справа №440/9201/24

адміністративне провадження №К/990/19952/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,

суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Кадрової комісії Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовною заявою до Офісу Генерального прокурора (далі - відповідач 1) та Кадрової комісії Офісу Генерального прокурора (далі - відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення кадрової комісії Офісу Генерального прокурора від 03 липня 2024 року про неуспішне проходження прокурором першого відділу організації процесуального керівництва управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, яке здійснюється слідчими регіональних прокуратур та територіальних органів досудового розслідування, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_1 атестації за результатами проведення третього етапу (співбесіди).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року апеляційну скаргу залишено без задоволення. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року залишено без змін.

12 березня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року, ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Верховного Суду від 31 березня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року у справі № 440/9201/24 залишено без руху. Установлено скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання: уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав для касаційного оскарження судових рішень, з чітким посиланням на пункти частини четвертої статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України, а також надання копій уточненої касаційної скарги у відповідності до кількості учасників справи. Також, роз`яснено, що в разі невиконання вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року у справі № 440/9201/24 повернуто особі, яка її подала.

12 травня 2025 року ОСОБА_1 звернулась вдруге до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року, ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частин першої, другої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (частина третя статті 329 КАС України).

Скаржниця оскаржує, зокрема, постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року, повний текст постанови складено 13 лютого 2025 року, тому останній день строку на касаційне оскарження припадав на 14 березня 2025 року(з урахуванням вихідних днів), а касаційну скаргу у черговий раз подано 09 травня 2025 року.

Проте, ухвалою Верховного Суду від 31 березня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року у справі № 440/9201/24 залишено без руху.

Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року у справі № 440/9201/24 повернуто особі, яка її подала.

Так, відповідно до відомостей з комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" (далі - КП ДСС) ухвалу Верховного Суду від 29 квітня 2025 року (касаційну скаргу повернуто особі, яка її подала), доставлено до електронного кабінету позивачки 29 квітня 2025 року о 19:19.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Абзацом другим частини шостої статті 251 КАС України визначено, що якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, ухвала Верховного Суду від 29 квітня 2025 року про повернення касаційної скарги скаржнику вважається врученою позивачці 30 квітня 2025 року.

09 травня 2025 року позивачка через підсистему "Електронний суд" вдруге звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Проте в поданій касаційній скарзі скаржниця не порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження.

У зв`язку з чим касаційна скарга підлягає залишенню без руху з метою запропонування скаржниці обґрунтувати підстави для поновлення строку на касаційне оскарження.

Так, відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

В обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження скаржник посилається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України та вказує на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах щодо застосування пунктів 12, 13, 15, 17 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19 вересня 2019 року № 113-IX (далі - Закон № 113-IX) та пункту 1, 5, 6 розділу І, пунктів 9, 11, 12, 13, 14 розділу ІV Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора від 03 жовтня 2019 року № 221 (далі - Порядок № 221) та пункту 12 Порядку роботи кадрових комісій, затвердженого наказом Генерального прокурора від 17 жовтня 2019 року № 233 (далі - Порядок №233).

Суд касаційної інстанції зазначає, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права.

Варто зауважити, що при поданні касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України зазначена скаржником норма права, щодо правильного застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, повинна врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо її застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову, але суди таким підставам позову не надали оцінки у судових рішеннях, - що може бути визнано як допущення судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права, або надали, як на думку скаржника, неправильно.

У цій справі спір виник у зв`язку із ухваленням 03 липня 2024 року кадровою комісією Офісу Генерального прокурора рішення № 2 «Про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації» за результатами проведення третього етапу (співбесіди).

Суд звертає увагу на те, що Верховний Суд неодноразово висловлювався щодо перевірки дискреції кадрової комісії під час проведення співбесіди на третьому етапі атестації прокурорів, процедура проведення якого визначена пунктом 9 розділу IV Порядку № 221, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20 липня 2022 року у справі № 640/1083/20, від 22 вересня 2022 року у справі № 200/7541/20-а, від 29 вересня 2022 року у справі № 260/3026/20, від 20 жовтня 2022 року у справах № 140/17496/20 та № 640/18156/20, від 06 жовтня 2022 року у справі № 640/777/20, від 24 жовтня 2022 року у справі № 640/1358/20, від 03 листопада 2022 року у справі № 640/1088/20, від 08 листопада 2022 року у справі № 640/1559/20, від 17 листопада 2022 року у справі № 280/7188/20.

При цьому, у вказаних постановах Верховний Суд висловлював правову позицію щодо застосування пунктів 7, 9, 11, 12, 13, 15, 17 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113-ІХ та пункту 12 Порядку № 233, якою передбачено, що рішення про неуспішне проходження атестації повинно бути мотивованим із зазначенням обставин, що вплинули на його прийняття.

Відтак, зазначене свідчить, що скаржник просить сформувати висновок щодо застосування норм права по правовідносинам, стосовно який вже наявний висновок Верховного Суду.

Таким чином, підстави визначені пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України для відкриття касаційного провадження у справі відсутні.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, частиною першою якої передбачено залишення позовної заяви без руху із зазначенням її недоліків, способу та строку для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, а тому відповідно до частини другої статті 332 КАС України Суд дійшов висновку про залишення її без руху зі встановленням особі, яка її подала, строку для усунення недоліків, шляхом подання до суду:

- заяви із зазначенням поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження, до якої надати належні та допустимі докази, що підтверджують ці обставини;

- касаційної скарги у новій редакції, в якій зазначити підстави для касаційного оскарження судових рішень, з чітким посиланням на пункти частини 4 статті 328 КАС України.

Керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Кадрової комісії Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без руху.

Надати скаржниці строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, шляхом подання до суду:

- заяви із зазначенням поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження, до якої надати належні та допустимі докази, що підтверджують ці обставини;

- касаційної скарги у новій редакції, в якій зазначити підстави для касаційного оскарження судових рішень, з чітким посиланням на пункти частини 4 статті 328 КАС України.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали в частині надання клопотання про поновлення строку у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали в частині надання касаційної скарги у нові редакції касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.Г. Загороднюк

Л.О. Єресько

В.М. Соколов ,

Судді Верховного Суду