Справа № 300/9131/24
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2025-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 рокуЛьвівСправа № 300/9131/24 пров. № А/857/8723/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

розглянувши у письмовому провадженні у місті Львові апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року (прийняте у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Івано-Франківську суддею Панікарем І. В.) в адміністративній справі № 300/9131/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у перерахунку та виплаті щомісячного довічного утримання судді у відставці, відповідно до довідки виданої ТУ ДСАУ в Івано-Франківській області № 294 від 31.10.2024;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у перерахунку щомісячного довічного утримання судді у відставці, відповідно до довідки виданої ТУ ДСАУ в Івано-Франківській області № 294 від 31.10.2024;

- скасувати рішення № 50 Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки № 294 від 31.10.2024;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 16.02.2024 (з дня звільнення у відставку) відповідно до довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 294 від 31.10.2024 станом на 15.02.2024 (на день звільнення), виданої ТУ ДСАУ в Івано-Франківській області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 16.02.2024 (з дня звільнення у відставку) відповідно до довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №294 від 31.10.2024 станом на 15.02.2024 (на день звільнення), виданої ТУ ДСАУ в Івано-Франківській області та виплачувати щомісячне довічне грошове утримання починаючи з 16.02.2024 з урахуванням уже виплачених сум.

Позов обґрунтовано тим, що через зростання з 01.01.2024 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, збільшився розмір посадового окладу судді відповідного суду, у зв`язку із чим він як суддя у відставці має право на перерахунок та виплату з 01.01.2024 раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 гривень, встановленого на 01.01.2024 у відповідності до абзацу четвертого статті 7 3акону № 3460-IX та суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Рішенням Вищої ради правосуддя № 445/0/15-24 від 15.02.2024 позивач звільнений з посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку та згідно з наказом Косівського районного суду Івано-Франківської області № 02-03/29 від 15.02.2024 відрахований зі штату суду. Після звільнення у відставку Головним управлінням Пенсійного фонду України позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. 31.10.2024 ТУ ДСАУ в Івано-Франківській області видано довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що видана на підставі рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.09.2024 по справі № 300/3908/24 за № 294. Проте, Головним управлінням Пенсійного фонду в Хмельницькій області протиправно прийнято рішення від 22.11.2024 № 50 про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки № 294 від 31.10.2024.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 22.11.2024 № 50 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Івано-Франківській області за № 294 від 31.10.2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити ОСОБА_1 з 16.02.2024 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Івано-Франківській області за № 294 від 31.10.2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржили ГУ ПФУ в Івано-Франківській області та ГУ ПФУ в Хмельницькій області і подали апеляційні скарги, які обґрунтовують тим, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допустив порушення норм процесуального та матеріального права, неправильно встановив обставини справи, а тому просять скасувати рішення та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовують тим, що статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визнання базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня 2024 року 2102 грн. Оскільки не змінювалися розміри суддівської винагороди, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визнання базового розміру посадового окладу судді з 1 січня 2024 року, підстави для здійснення перерахунку щомісячного грошового утримання, згідно наданої позивачем довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Івано-Франківській області за № 294 від 31.10.2024 відсутні.

Крім того, вказане рішення, в частині відмови у задоволенні позовних вимог, оскаржив ОСОБА_1 і подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення неправильно встановив обставини справи, а тому просить скасувати рішення, в частині відмови у задоволенні позову, та прийняти в цій частині нову постанову про задоволення позову. Також просить встановити контроль за виконанням судового рішення.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що необхідно зобов`язати саме Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 16.02.2024 (з дня звільнення у відставку) відповідно до довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 294 від 31.10.2024 станом на 15.02.2024 (на день звільнення), виданої ТУ ДСАУ в Івано-Франківській області та виплачувати щомісячне довічне грошове утримання починаючи з 16.02.2024 з урахуванням уже виплачених сум.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд апеляційної інстанції відповідно до статті 308 КАС України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційні скарги ГУ ПФУ в Івано-Франківській області та ГУ ПФУ в Хмельницькій області підлягають задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Вищої Ради правосуддя від 15 лютого 2024 року за № 455/0/15-24 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Косівського районного суду Івано-Франківської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

На підставі наказу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 15.02.2024 № 02-03/29 ОСОБА_1 відрахований зі штату суду.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.09.2024 по справі № 300/3908/24, зокрема, зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області видати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі частини другої статті 130 Конституції України, частини третьої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб 3028 грн. (а.с.8-11).

На виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.09.2024 у справі № 300/3908/24 Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області 31.10.2024 видало позивачу довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за № 294 станом на 15.02.2024, згідно якої, суддівська винагорода, яка враховується при призначенні /перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 145 344,00 грн., у тому числі: посадовий оклад 90 840,00 грн, доплата за вислугу років (60%) 54 504,00 грн (а. с.7).

21.11.2024 позивач звернувся до Головного управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Івано-Франківській області за № 294 від 31.10.2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

За принципом екстериторіальності заяву позивача розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішенням за № 50 від 22.11.2024 відмовлено в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Івано-Франківській області за № 294 від 21.10.2024 (а. с. 12).

Позивач, вважаючи відмову відповідача протиправною та такою, що порушує його право на належну виплату довічного утримання судді у відставці, звернувся до суду з метою захисту своїх прав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції покликався на те, що Законом України «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII) закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року. Вказана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій.

Аналогічні висновки щодо обчислення суддівської винагороди (обрання розрахункової величини прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року) сформовані у постановах Верховного Суду від 10 листопада 2021 року по справі № 400/2031/21, від 30 листопада 2021 року по справі № 360/503/21, які у подальшому були підтримані Верховним Судом у постановах від 02.06.2023 у справі №400/4904/21, від 13.07.2023 у справі № 280/1233/22, від 24.07.2023 у справі № 280/9563/21, від 25.07.2023 у справі № 120/2006/22-а та від 26.07.2023 у справі № 240/2978/22.

Разом з тим, у довідці Територіального управління Державної судової адміністрації в Івано-Франківській області за № 294 від 31.10.2024 суддівська винагорода для визначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2024 обчислена із прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 3028,00 грн. Вказана довідка видана на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.09.2024 у справі № 300/3908/24.

Відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України, статті 14 КАС України судове рішення, що набрало законної сили, є обов`язковим до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Крім того суд врахував, що правові норми Порядку № 3-1 та Порядку № 22-1 не наділяють повноваженнями територіальні органи Пенсійного фонду України на ревізування складових довідки про розмір суддівської винагороди для визначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 22.11.2024 №50 про відмову позивачу у перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частин підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку що належним способом відновлення порушення права позивача у цьому випадку буде задоволення позовних вимог, шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фону України в Хмельницькій області від 22.11.2024 № 50 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки № 294 від 31.10.2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки № 294 від 31.10.2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданої Територіального Управління Державної судової адміністрації в Івано-Франківській області.

Суд зазначив, що позаяк перерахунок довічного утримання на підставі довідки № 294 від 31.10.2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданої Територіального Управління Державної судової адміністрації в Івано-Франківській області ще не проведений, рішення про проведення перерахунку для здійснення виплат ще не надходило до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, вимоги позову щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 16.02.2024 (з дня звільнення у відставку) відповідно до довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 294 від 31.10.2024 станом на 15.02.2024 (на день звільнення), виданої ТУ ДСАУ в Івано-Франківській області та виплачувати щомісячне довічне грошове утримання починаючи з 16.02.2024 з урахуванням уже виплачених сум, є передчасними та не підлягають задоволенню, оскільки права позивача в даній частині станом на день винесення рішення у справі не є порушеними.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Спеціальним законом, який визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд є Закон № 1402-VIII.

Відповідно до частини третьої статті 142 Закону № 1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Згідно частин четвертої, п`ятої статті 142 Закону № 1402-VIII у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Статтею 130 Конституції України передбачено, що Держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя.

Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Аналогічні положення закріплені частиною першою статті 135 Закону № 1402-VIII, згідно якої суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

У частинах другій, третій статті 135 Закону №1402-VIII передбачається, що суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці

За нормами пункту 1 частини третьої статті 135 Закону № 1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить: судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Таким чином, Конституцією України та Законом № 1402-VIII закріплюються правові положення щодо способу визначення розміру суддівської винагороди, а саме встановлення розміру винагороди законом про судоустрій.

Разом із цим розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, на пряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» (далі Закон № 966-XIV) прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Також, у цій статті Закону визначено, що прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

У змісті наведеної норми Закону № 966-XIV закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення відносно яких визначається прожитковий мінімум.

Статтею 4 Закону № 966-XIV передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Відповідно, Законом № 966-XIV не визначено такого виду прожиткового мінімуму, як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді». При цьому, судді Законом № 966-XIV не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 1 січня 2024 прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920,00 гривні; для працездатних осіб 3028 гривня; для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді 2102 гривні.

З наведеного видно, що між нормами пункту 1 частини третьої статті 135 Закону № 1402-VIII з одного боку, і абзацом п`ятим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з іншого боку, є колізія щодо розміру прожиткового мінімуму, який підлягає застосуванню при визначенні базового розміру посадових окладів суддів місцевих судів.

З приводу цього Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2025 у справі № 240/9028/24 зазначила, що приписи абзацу п`ятого статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» є чинними, не визнавалися Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а тому, застосовуючи їх для визначення посадового окладу позивача, відповідач діяв на законних підставах.

У вказаній постанові, з метою встановлення чіткого критерію вирішення судами спорів щодо застосування розрахункової величини для визначення посадового окладу суддів починаючи із 2021 року, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13 липня 2023 року у справі № 280/1233/22 та 21 березня 2024 року у справі № 620/4971/23, і зазначила про те, що починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік встановлювався на 1 січня відповідного календарного року грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.

Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону № 1402-VIII висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Також відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 24.04.2025 у справі № 240/9028/24, з 01.01.2024 для визначення базового розміру посадового окладу судді повинен застосовуватись прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до абзацу п`ятого статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік, а саме: 2102,00 гривні.

Разом з тим, у довідці Територіального управління Державної судової адміністрації в Івано-Франківській області за № 294 від 31.10.2024 суддівська винагорода для визначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2024 обчислена із прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 3028,00 грн.

Суд зазначає, що вказана довідка видана на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.09.2024 у справі № 300/3908/24, яке базувалося на судовій практиці від якої Велика Палата Верховного Суду відступила у постанові від 24.04.2025 у справі № 240/9028/24.

Відтак, враховуючи зміну правової позиції Великою Палатою Верховного Суду, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відсутні підстави вважати дії та рішення органу пенсійного фонду протиправними, а тому в позові необхідно відмовити.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, доводи апеляційних скарг ГУ ПФУ в Івано-Франківській області та ГУ ПФУ в Хмельницькій області є суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 229, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року в адміністративній справі № 300/9131/24, в частині задоволення позовних вимог скасувати та прийняти в цій частині постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

У решті рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року в адміністративній справі № 300/9131/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин