Справа № 640/31775/21
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2025-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця Вадима Валентиновича до Дисциплінарної комісії приватних виконавців, Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів - Державне підприємство "Національні інформаційні системи" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 06.07.2021 р., оформленого протоколом №66, в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця строком на один місяць, наказу Міністерства юстиції України від 23.07.2021 р. №2537/7 «Про застосування до приватного виконавця ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення»;
- зобов`язати Міністерство юстиції України виключити з Єдиного реєстру приватних виконавців України інформацію про застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця виконавчого округу м.Києва ОСОБА_1 строком на один місяць.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 06.07.2021 року відбулось засідання Дисциплінарної комісії приватних виконавців у складі, затвердженому Міністерством юстиції України від 05.03.2020 р. №822/5. На вказаному засіданні розглядалось, зокрема, подання Міністерства юстиції України про притягнення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за результатами позапланової невиїзної перевірки. Вказана перевірка проводилась Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Полтава) щодо здійснення виконавчого провадження №61267589, яка проводилась на підставі скарги ОСОБА_2 , складено довідку від 23.06.2020 року. Згідно із якою приватним виконавцем при здійсненні виконавчого провадження №61267589 порушено вимоги частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» щодо доведення до відома сторін виконавчого провадження документів виконавчого провадження, а також пункту 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» щодо звернення стягнення на майно, на яке розповсюджується дія мораторію, встановленого цим Законом. За результатами розгляду подання Міністерства юстиції України 06.07.2021 року Дисциплінарною комісією приватних виконавців прийнято рішення, оформлене протоколом №66, про застосування до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця В.В. стягнення у вигляді зупинення діяльності строком на один місяць, а також наказ Міністерства юстиції від 23.07.2021 року №2537/7 про введення в дію цього рішення. Позивач вказане рішення вважає протиправним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню з огляду на наступне.
Так відповідачем-1 при прийнятті рішення щодо зупинення діяльності приватного виконавця перевищено повноваження, оскільки протиправно надано оцінку процесуальним діям в ході виконавчого провадження по передачі на реалізацію майна. Окремо зазначено, що з вказаною позицією погоджується також член Дисциплінарної комісії приватних виконавців Соломко О.В. Під час розгляду подання Міністерства юстиції про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності діяльність приватного виконавця виконавчого округу м.Києва була зупинена на підставі наказу №1768/5 від 20.05.2021 р., а застосування дисциплінарного стягнення за таких умов є неможливим. Вказані обставини й стали підставою для звернення до суду з позовом.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.11.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Державне підприємство "Національні інформаційні системи".
До суду 30.11.2021 року від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що на підставі скарги боржника ОСОБА_2 від 04.05.2020 р. Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Полтава) відповідно до ст.34 Закону №1403-VIII, пунктів 19, 26 розділу ІІІ Порядку проведення перевірок проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності позивача щодо здійснення виконавчого провадження №61267589. У скарзі ОСОБА_2 зазначалось, що приватним виконавцем при здійсненні виконавчого провадження №61267589 порушено вимоги статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» щодо доведення до відома боржника документів виконавчого провадження. Також скаржник зазначив, що приватний виконавець звернув стягнення на майно незважаючи на те, що на нього поширюється дія мораторію встановленого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». За результатами проведеної позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця Управлінням складена довідка від 23.06.2020 року, згідно із якою приватний виконавець під час здійснення виконавчого провадження №61267589 порушив вимоги частини першої статті 28 Закону №1403-VIII щодо надсилання документів виконавчого провадження, а також пункту 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Враховуючи викладене, керуючись частиною сьомою статті 34, пунктом 4 частини другої статті 38 Закону 1403-VIII Міністерством юстиції внесено подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача.
Щодо процедури прийняття рішення відповідачем-1 вказано, що рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності прийнято більшістю голосів від загальної кількості членів Комісії та всіма членами Комісії було підписано протокол від 06.07.2021 р. №66. У ході розгляду подання Міністерства Комісією було перевірено факти, викладені у поданні, зокрема, щодо порушення вимог чинного законодавства та встановлено наступне. Комісією констатовано, що позивачем порушено вимоги частини першої статті 28 Закону №1403-VIII щодо надсилання документів виконавчого провадження та пункту 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». При цьому, вказані порушення не спростовані позивачем, що свідчить про неналежне виконання своїх обов?язків та наявність дисциплінарного проступку у діях приватного виконавця визначеного пунктом 4 частиною другої статті 38 Закону №1403-VIII. Враховуючи вищевикладене, відповідач-1 просив у задоволенні позову відмовити.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.05.2022 року в задоволенні заяви Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця В.В. про забезпечення позову від 18.05.2022 року відмовлено.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.02.2025 року прийнято справу до провадження, розгляд справи розпочато спочатку за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Ухвалою суду від 24.04.2025 року продовжено розгляд цієї справи до 26.05.2025 року.
Ухвалою суду від 26.05.2025 року відмовлено у задоволенні заяви відповідача про закриття провадження у цій справі.
Відповідачем-2 було отримано ухвалу суду від 24.02.2025 року 11.03.2025 року. Але відзиву на позовну заяву та будь-яких документів, що стосуються даного предмету спору, відповідач-2 до теперішнього часу на адресу суду не надіслав.
Третя особа також до теперішнього часу не скористалася своїм правом надати до суду письмові пояснення щодо даного предмету спору.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача та відповідача-1, дослідивши письмові докази, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що 04.05.2020 року ОСОБА_2 подано скаргу на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця В.В.
За результатами позапланової невиїзної перевірки Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) складена довідка від 23.06.2020 року щодо перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця В.В. щодо здійснення виконавчого провадження №61267589, яка проводилась на підставі скарги ОСОБА_2 від 04.05.2020 року та в межах предмету цієї скарги встановлені порушення приватним виконавцем вимог частини першої статті 28 Закону, в частині не направлення постанови про відкриття виконавчого провадження, за адресою зазначеною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 та не направлення інших документів виконавчого провадження сторонам виконавчого провадження. Стосовно незаконно направленого на реалізацію майна, належного ОСОБА_2 , яке перебуває в іпотеці, виявлено порушення вимог частини 1 пункту 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».
17.07.2020 року Міністерством юстиції України внесено подання до Дисциплінарної комісії приватних виконавців про притягнення до дисциплінарної відповідальності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця В.В., у висновках якого зазначено, що під час здійснення виконавчого провадження №61267589 приватним виконавцем порушено вимоги:
- пункту 2 частини першої статті 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» щодо здійснення діяльності приватного виконавця з дотриманням принципу законності;
- пункту 3 частини першої статті 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» щодо доведення до відома сторін виконавчого провадження документів виконавчого провадження;
- пункту 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» щодо звернення стягнення на майно боржника, на яке розповсюджується дія мораторію, встановленого цим Законом.
Згідно із витягом з протоколу №66 засідання Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 06.07.2021 року розглянуто подання Міністерства юстиції України про притягнення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця В.В. до дисциплінарної відповідальності за результатами позапланової невиїзної перевірки, яка проводилась на підставі скарги ОСОБА_2 , за результатами якого задоволено подання Міністерства юстиції України про притягнення приватного виконавця ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосовано до нього дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця строком на один місяць.
Наказом Міністерства юстиції України від 23.07.2021 року № 2537/7 введено в дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 06.07.2021 року, оформлене протоколом № 66, про задоволення подання Міністерства юстиції України до дисциплінарної відповідальності за результатами позапланової невиїзної перевірки, яка проводилась на підставі скарги ОСОБА_2 , за результатами якого задоволено подання Міністерства юстиції України про притягнення приватного виконавця ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосовано до нього дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця строком на один місяць.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 року № 1403-VIII (далі - Закон № 1403-VIII, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до ст.1 Закону № 1403-VIII примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.
Статтею 37 Закону № 1403-VIII обумовлено, що приватний виконавець несе за свої рішення, дії чи бездіяльність та завдану третім особам шкоду цивільно-правову, адміністративну чи кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, установлених законом, а також дисциплінарну відповідальність у порядку, встановленому цим Законом.
Контроль за діяльністю приватного виконавця відповідно до частини першої статті 34 Закону № 1403-VIII здійснюється Міністерством юстиції України шляхом проведення планових і позапланових перевірок у порядку, встановленому Міністерством юстиції України.
Частиною третьою, четвертою та сьомою статті 34 вказаного Закону передбачено, що позапланові перевірки проводяться на підставі: 1) заяви приватного виконавця про проведення перевірки; 2) письмових звернень учасників виконавчого провадження щодо рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця; 3) неподання приватним виконавцем у встановлені строки звітності чи іншої інформації та/або подання недостовірної інформації.
Під час проведення позапланових перевірок з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення таких перевірок. Повторна перевірка з питань, що вже були предметом перевірки, не допускається, крім випадків, передбачених цим Законом.
У разі виявлення під час здійснення перевірок ознак дисциплінарного проступку приватного виконавця Міністерство юстиції України вносить вмотивоване подання до Дисциплінарної комісії про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності.
Аналогічні положення містяться у пункті 19 Розділу ІІІ Порядку проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 жовтня 2018 року № 3284/5 (далі - Порядок №3284/5, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
За змістом пункту 26 Розділу ІІІ Порядку № 3284/5 позапланова невиїзна перевірка діяльності приватного виконавця проводиться шляхом витребування від приватного виконавця потрібних документів та відомостей у межах предмета звернення та надання висновку щодо відповідності рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця вимогам законодавства, який викладається в довідці за результатами такої перевірки.
Пунктом 29 Розділу ІІІ Порядку № 3284/5 визначено, що за результатами проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця Управління контролю (Управління забезпечення примусового виконання рішень) складає довідку, в якій зазначаються: підстави проведення перевірки; факти, викладені у зверненні або у скарзі, на підставі яких проводиться перевірка; обставини, встановлені під час перевірки, із посиланням на джерела отримання інформації; висновок щодо відповідності рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця вимогам законодавства з посиланням на відповідну норму законодавства.
Положеннями статті 38 Закону № 1403-VIII визначено, що підставою для притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.
Дисциплінарним проступком приватного виконавця є: 1) факт зайняття діяльністю, несумісною з діяльністю приватного виконавця; 2) порушення правил професійної етики приватного виконавця; 3) розголошення професійної таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 4) невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків; 5) невиконання статуту Асоціації приватних виконавців України, рішень Ради приватних виконавців України та з`їзду приватних виконавців України.
Статтею 39 вказаного Закону передбачено, що дисциплінарна комісія приватних виконавців (далі - Дисциплінарна комісія) утворюється при Міністерстві юстиції України для розгляду питань притягнення приватних виконавців до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарних проступків.
Положення про Дисциплінарну комісію приватних виконавців затверджується Міністерством юстиції України.
Дисциплінарна комісія: 1) розглядає подання Міністерства юстиції України, Ради приватних виконавців України про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності; 2) у разі надходження скарг на діяльність приватних виконавців направляє їх на перевірку Міністерству юстиції України чи Раді приватних виконавців України; 3) приймає рішення на підставі подання Міністерства юстиції України чи Ради приватних виконавців України про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.
Рішення Дисциплінарної комісії приймаються на її засіданні, за умови присутності не менше п`яти членів комісії, шляхом голосування простою більшістю голосів від кількості присутніх на засіданні членів комісії. У разі рівного розподілу голосів рішення вважається неприйнятим.

Рішення Дисциплінарної комісії оформлюється протоколом, який підписують усі присутні на засіданні члени комісії.

На засіданні Дисциплінарної комісії мають право бути присутніми представники Асоціації приватних виконавців України, громадських об`єднань та засобів масової інформації.

За приписами статті 40 Закону № 1403-VIII дисциплінарна комісія розглядає подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності та приймає рішення про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення протягом двох місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

У разі якщо подання до Дисциплінарної комісії про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності внесено за результатами перевірки діяльності приватного виконавця, здійсненої на підставі скарги учасника виконавчого провадження, яка одночасно є предметом судового розгляду з оскарження рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця, Дисциплінарна комісія відкладає розгляд цього подання до набрання законної сили судовим рішенням за результатами розгляду такої скарги. У такому разі перебіг строку, передбаченого частиною першою цієї статті, зупиняється до набрання судовим рішенням законної сили.

Дисциплінарна комісія, розглядаючи подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності: 1) зобов`язана запросити на засідання приватного виконавця та заслухати його пояснення з питань, що стали підставою для внесення подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності; 2) має право запросити на засідання учасника виконавчого провадження, скарга якого стала підставою для перевірки діяльності приватного виконавця та внесення подання про його притягнення до дисциплінарної відповідальності, для надання додаткових пояснень по суті скарги; 3) має право запросити на засідання та заслухати думку представників органів державної влади, органів місцевого самоврядування та інших осіб за їхньою згодою.

Дисциплінарна комісія, розглядаючи подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності, приймає одне з таких рішень: 1) задовольнити подання та застосувати до приватного виконавця дисциплінарне стягнення; 2) відхилити подання та направити матеріали для повторної перевірки діяльності приватного виконавця; 3) відхилити подання та відмовити в застосуванні до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.

У разі якщо Дисциплінарною комісією прийнято рішення про задоволення подання та застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення, під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, ступінь вини приватного виконавця, тяжкість вчиненого ним дисциплінарного проступку, наявність наслідків, розмір заподіяної шкоди, а також факти застосування до приватного виконавця дисциплінарних стягнень протягом останнього року.

Відповідно до статті 41 Закону № 1403-VIII за вчинення дисциплінарного проступку до приватного виконавця може бути застосовано одне з таких дисциплінарних стягнень: 1) попередження; 2) догана; 3) зупинення діяльності приватного виконавця на строк до шести місяців; 4) припинення діяльності приватного виконавця.

Рішення Дисциплінарної комісії про задоволення відповідного подання Міністерства юстиції України чи Ради приватних виконавців України та застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення вводиться в дію наказом Міністерства юстиції України.

Про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення робиться запис у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

У разі якщо приватний виконавець протягом року з дня застосування до нього дисциплінарного стягнення не вчинив нового дисциплінарного проступку, він вважається таким, що не притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Рішення про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення, введене в дію наказом Міністерства юстиції України, може бути оскаржено до суду.

Аналіз статей 34, 38, 40, 41 Закону № 1403-VIII, пункту 29 Розділу ІІІ Порядку №3284/5 дає підстави для висновку, що приватний виконавець може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, яким вважається, зокрема, невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків.

Прийняттю рішення про накладення на приватного виконавця дисциплінарного стягнення передує проведення заходів контролю у вигляді, зокрема позапланової перевірки, за результатами якої Міністерство юстиції України вносить вмотивоване подання до Дисциплінарної комісії про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності з урахуванням довідки та пояснень приватного виконавця.

Накладення дисциплінарного стягнення на приватного виконавця здійснюється Дисциплінарною комісією, яка, в свою чергу, при визначенні виду дисциплінарного стягнення враховує обставини вчинення проступку, ступінь вини приватного виконавця, тяжкість вчиненого ним дисциплінарного проступку, наявність наслідків, розмір заподіяної шкоди, а також факти застосування до приватного виконавця дисциплінарних стягнень протягом останнього року.

При цьому, з аналізу частини сьомої статті 34 Закону № 1403-VIII вбачається, що для прийняття рішення про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності, підставою для якого є наявність у діях приватного виконавця складу дисциплінарного проступку, Дисциплінарна комісія має ретельно дослідити всі обставини справи, тобто встановити факт порушення останнім законодавства, що, в свою чергу, і є мотивом для прийняття рішення про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності.

Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 10.01.2020 року у справі №2040/6763/18, від 10.06.2021 року у справі № 420/11224/20, від 07.07.2021 року у справі №160/10658/20, від 19.05.2022 року у справі №160/16943/20, а також від 21.09.2023 року у справі №160/14109/21, на яку посилається позивач у своїх додаткових поясненнях.

Підставою прийняття спірного у цій справі рішення, на думку членів Дисциплінарної комісії приватних виконавців, слугувало порушення позивачем при здійсненні виконавчого провадження №61267589 частини першої статті 28 Закону № 1403-VIII та частини 1 пункту 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Кравця В.В. перебувало виконавче провадження №61267589 з примусового виконання виконавчого листа Макарівського районного суду Київської області від 06.05.2016 р. №370/1387/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ Кредитні ініціативи» коштів в сумі 538 861,88 грн.

Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена приватним виконавцем 13.02.2020 року.

Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) відповідно до ст.34 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», пункту 19 розділу ІІІ Порядку проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.10.2018 р. №1195/32647, на виконання Доручення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 19.05.2020 р. №1240/20.5.1/-20, проведена позапланова перевірка діяльності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця В.В. щодо виконання виконавчого провадження №61267589.

За результатами позапланової невиїзної перевірки Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) складена довідка від 23.06.2020 року щодо перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця В.В. щодо здійснення виконавчого провадження №61267589, яка проводилась на підставі скарги ОСОБА_2 від 04.05.2020 року. Так, в межах предмету цієї скарги встановлені порушення приватним виконавцем вимог частини першої статті 28 Закону, в частині не направлення постанови про відкриття виконавчого провадження, за адресою зазначеною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 та не направлення інших документів виконавчого провадження сторонам виконавчого провадження. Стосовно незаконно направленого на реалізацію майна, належного ОСОБА_2 , яке перебуває в іпотеці, виявлено порушення вимог частини 1 пункту 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

На підставі вищезазначеної довідки Міністерством юстиції України підготовлено подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності приватного виконавця виконавчого округ міста Києва Кравця В.В. №20056-33-20 від 17.07.2020 року.

На засіданні Дисциплінарної комісії приватних виконавців 06.07.2021 року розглянуто подання Міністерства юстиції України про притягнення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця В.В. до дисциплінарної відповідальності за результатами позапланової невиїзної перевірки, яка проводилась на підставі скарги ОСОБА_2 .

За результатами розгляду вирішено подання Міністерства юстиції України про притягнення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця В.В. до дисциплінарної відповідальності задовольнити та застосувати до нього дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця строком на один місяць.

Щодо порушень вимог ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», суд зазначає наступне.

Перевіркою діяльності приватного виконавця Кравця В.В. було встановлено, що відповідно до виконавчого документа боржник зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, постанова про відкриття виконавчого провадження № 61267589 від 13.02.2020 року направлена приватним виконавцем боржнику за адресою, зазначеною представником стягувача у заяві про відкриття виконавчого провадження ( АДРЕСА_2 ), що підтверджується рекомендованим поштовим відправленням від 13.02.2020 р. №144. Таким чином, приватний виконавець направив постанову про відкриття виконавчого провадження не за адресою проживання боржника зазначеній у виконавчому документі. Крім того, відповідно до витягу із сайту відстеження рекомендованої кореспонденції ПАТ «УКРПОШТА» за фіскальним чеком № 144, постанова про відкриття виконавчого провадження за адресою: АДРЕСА_2 , не вручена під час доставки: інші причини. Також перевіркою відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що приватним виконавцем не надсилались сторонам виконавчого провадження № 61267589 такі документи виконавчого провадження: постанова про арешт майна боржника від 13.02.2020 р.; постанова про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 13.02.2020 р.; постанова про стягнення основної винагороди приватного виконавця від 13.02.2020 р.; постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 13.02.2020 р.; постанова про призначення експерта спеціаліста суб`єкта оціночної діяльності від 18.02.2020 р.

В силу вимог статті 28 Закону № 1404-VІІІ, копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Таким чином, постанови про відкриття виконавчого провадження №61267589 та про повернення виконавчого документа стягувачу мали скеровуватися боржнику рекомендованим поштовим відправленням, а інші документи виконавчого провадження простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

На засіданні Дисциплінарної комісії приватних виконавців представник приватного виконавця надав пояснення, в яких зокрема підтвердив, що постанова про відкриття виконавчого провадження №61267589 від 13.02.2020 р. направлена на адресу АДРЕСА_2 рекомендованим поштовим відправленням та на іншу адреси боржника не скеровувалась.

Доказів, які б спростовували зазначене, позивачем в позовній заяві не вказано та до суду не надано.

Щодо порушень вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів у іноземній валюті», суд зазначає наступне.

Перевіркою діяльності приватного виконавця Кравця В.В. було встановлено, що 13.02.2020 року приватним виконавцем винесена постанова про опис та арешт майна боржника, а саме: будинку житлового дерев`яного з надвірними будівлями і спорудами, загальною площею 54,6 кв.м., що розташований на земельній ділянці, площею 0,1406 га, за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане майно передане на реалізацію до ДП «СЕТАМ». Згідно із копіями матеріалів виконавчого провадження, наданими приватним виконавцем, зазначене нерухоме майно виступає забезпеченням виконання кредитного договору від 12.02.2008 р. №V-05/08, укладеного між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та гр. ОСОБА_2 на суму основного зобов`язання 60 000 дол.США. Згідно із витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкту встановлено, що земельна ділянка площею 0,1406 га, та житловий будинок загальною площею 54,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває в іпотеці у ТОВ «Кредитні ініціативи», яка зареєстрована 12.02.2008 р., номера запису 10167288, 10167322 відповідно до договору іпотеки, виданого приватним нотаріусом КНМО Гржеляк А.М. від 12.02.2008 р. № ВКС №53. Також з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що за боржником ОСОБА_2 на праві власності інше нерухоме майно, крім будинку житлового дерев`яного з надвірними будівлями і спорудами, загальною площею 54,6 кв.м, що розташований на земельній ділянці, площею 0,1406 га, за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстроване.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів у іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Відповідно до виконавчого документа боржник зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , іншого нерухомого майна за ним не зареєстровано, а також те, що це майно за цією адресою є предметом іпотеки та площа будинку не перевищує 250 квадратних метрів слід зазначити, що при здійсненні виконавчого провадження № 61267589 приватним виконавцем в порушення вимог пункту 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів у іноземній валюті», звернуто стягнення на нерухоме майно боржника, на яке поширюється дія мораторію, встановленого цим Законом.

Крім того, під час засідання Дисциплінарної комісії приватних виконавців представник приватного виконавця на поставленні питання, а саме: яка дата витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яким приватний виконавець встановив, що боржник є керівником Приватного підприємства «Олекс-Дельта», , чи мав його довіритель - приватний виконавець Кравець В.В. вказаний витяг на дату вчинення ним виконавчих дій у виконавчому провадженні №61267589 по опису та арешту майна боржника, будинку житлового дерев?яного з надвірними будівлями і спорудами загальному площею 54,6 кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 0,1406 га, за адресою: вул.Леніна, 6, с.Мотижин, Макарівський район, Київська область, 08060 та на дату передачі ним зазначеного майна на реалізацію до ДП «СЕТАМ», чи може представник приватного виконавця надати документальне підтвердження того, що на момент передачі приватним виконавцем Кравцем В.В. до КФ ДІ «СЕТАМ» на реалізацію житлового дерев?яного будинку з надвірними будівлями і спорудами загальною площею 54,6 кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 0,1406 га за адресою: АДРЕСА_3 , його власник ОСОБА_2 займав посаду керівника ПП «Олекс-Дельта» та на нього поширювалась дія пункту 3 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», відповіді не надав.

За таких обставин, суд погоджується з позицією Дисциплінарної комісії приватних виконавців щодо наявності порушення позивачем вимог частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» та частини 1 пункту 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Щодо доводів позивача про те, що лише суди наділені повноваженнями щодо прийняття рішення щодо законності та правомірності рішення, дії чи бездіяльність виконавця щодо виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Такий контроль здійснюється через оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавців у відповідності до статті 74 Закону № 1404-VIII та КАС України, ЦПК України, ГПК України.

Водночас, за приписами статті 17 Закон №1403-VIII державне регулювання діяльності приватного виконавця здійснюється Міністерством юстиції України, яке також визначає порядок здійснення такого контролю.

Контроль за діяльністю приватного виконавця здійснюється Міністерством юстиції України шляхом проведення планових і позапланових перевірок у порядку, встановленому Міністерством юстиції України. Зокрема, позапланові перевірки проводяться на підставі письмових звернень учасників виконавчого провадження щодо рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця (стаття 34 Закону №1403-VIII).

У разі виявлення під час здійснення перевірок ознак дисциплінарного проступку приватного виконавця Міністерство юстиції України вносить вмотивоване подання до утвореної при ньому Дисциплінарної комісії про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності (частина 7 статті 34 Закону №1403-VIII).

Тож держава, наділивши приватного виконавця владними повноваженнями у сфері виконання судових рішень створила ефективний механізм контролю за їх діяльністю з метою недопущення зловживань та запобіганню порушень закону з його боку.

З аналізу норм, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, слідує, що державний механізм контролю діяльності приватних виконавців у випадку надходження скарги від учасника виконавчого провадження передбачає кілька етапів: 1) подання до Міністерства юстиції України учасником виконавчого провадження скарги на дії приватного виконавця, 2) проведення позапланової перевірки відповідними органами Міністерства юстиції України та у разі виявлення під час здійснення перевірки ознак дисциплінарного проступку приватного виконавця внесення вмотивованого подання до Дисциплінарної комісії, 3) розгляд Дисциплінарною комісією подання Міністерства юстиції України, 4) прийняття рішення Дисциплінарною комісією про притягнення (або відмову у притягненні) цього приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності, 5) уведення в дію наказом Міністерства юстиції України рішення Дисциплінарної комісії про задоволення відповідного подання Міністерства юстиції України та застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.

У цій справі підставою для проведення Міністерством юстиції України позапланової перевірки позивача слугувало звернення ОСОБА_2 , який є боржником у виконавчому провадженні №61267589, виконавчі дії за яким здійснював позивач.

Матеріалами справи підтверджується, що Міністерство юстиції України у межах позапланової перевірки, призначеної за цією скаргою, досліджувалися лише ті питання, які були поставлені скаржником у письмовому зверненні, за межі цих питань Міністерство юстиції України не виходило.

За наслідками таких позапланових перевірок Міністерство юстиції України наділено повноваженнями у разі виявлення під час здійснення перевірки ознак дисциплінарного проступку приватного виконавця внесення вмотивованого подання до Дисциплінарної комісії, яка і вирішує чи наявний в діях виконавця склад дисциплінарного проступку.

Тож судовий контроль не суперечить державному контролю, ці види контролю доповнюють один одного та забезпечують збалансовану систему стримувань і противаг.

Суд зазначає, що питання правомірності перевірки контролюючим органом діяльності приватного виконавця в частині дотримання ним вимог законодавства під час вчинення виконавчих дій було предметом дослідження Верховним Судом під час розгляду справи №320/1771/19 за подібних правовідносин та правова позиція щодо якого була викладена у постанові від 28.04.2021 року.

Зокрема у вказаній постанові Верховний Суд зазначив, що перевірка контролюючим органом діяльності приватного виконавця в частині дотримання ним вимог законодавства під час вчинення виконавчих дій, що прямо передбачено пунктом 1 розділу I і пунктом 6 розділу III Порядку, не суперечить положенням Законів № 1403-VIII та № 1404-VIII.

Верховний Суд наголосив, що на відміну від судового контролю за виконанням судових рішень, який має на меті поновлення порушеного права учасника виконавчого провадження, зокрема шляхом скасування рішення приватного виконавця, наслідком відомчого контролю за діяльністю приватного виконавця є застосування заходів дисциплінарного впливу, призначенням яких є превентивна функція. Дисциплінарна відповідальність має позасудовий характер.

Враховуючи правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 28.04.2021 року у справі № 320/1771/19, суд дійшов висновку щодо наявності відповідних повноважень у Міністерства юстиції України і Дисциплінарної комісії здійснювати оцінку процесуальних виконавчих дій вчинених приватним виконавцем на виконання судового рішення в межах контролю за діяльністю приватного виконавця та вирішенні питання щодо наявності підстав для застосування заходів дисциплінарного впливу.

Судом, також не приймаються до уваги доводи позивача, щодо того, що оскарження процесуальних дій і рішень виконавця, вчинених у виконавчому провадженні можуть бути оскаржені сторонами або іншими учасниками виключно до суду, який видав виконавчий документ, оскільки право на звернення до Міністерства юстиції з заявами щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності приватного виконавця прямо передбачене статтею 34 Закону України № 1403-VIII, що є підставою для проведення відповідної перевірки діяльності приватного виконавця з зазначених в заяві питань.

Таким чином, Дисциплінарною комісією під час розгляду подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, яке підготовлене на підставі довідки за результатами проведення позапланової невиїзної перевірки, ретельно досліджено обставини справи з метою встановлення наявності або відсутності в діях (бездіяльності) позивача факту невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків, заслухано позивача, який надав як письмові, так і усні пояснення по суті подання, що надавало дисциплінарній комісії підстави для притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності.

Згідно із приписами частини п`ятої статті 40 Закону № 1403-VIII у разі якщо Дисциплінарною комісією прийнято рішення про задоволення подання та застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення, під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, ступінь вини приватного виконавця, тяжкість вчиненого ним дисциплінарного проступку, наявність наслідків, розмір заподіяної шкоди, а також факти застосування до приватного виконавця дисциплінарних стягнень протягом останнього року. Аналогічні приписи викладені в пункті 28 Положення про Дисциплінарну комісію приватних виконавців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 27.11.2017 року № 3791/5.

Верховним Судом у постанові від 21.01.2021 року у справі № 140/2740/19 зауважено, що розглядаючи питання притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності, Дисциплінарна комісія має відповідно до частини другої статті 38 Закону № 1403-VIII встановити наявність обов`язкових елементів для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності, а саме порушення приватним виконавцем закону, його вину, наявність негативних наслідків, які наступили в результаті дій приватного виконавця та причинний зв`язок між цими діями, вчиненими в процесі виконання рішення суду і негативними наслідками.

Тобто, Дисциплінарна комісія приватних виконавців в кожному конкретному випадку повинна надати належну правову оцінку виявленому порушенню, встановити, які наслідки воно за собою потягнуло, на що вплинуло, чи є допущене порушення підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28.07.2022 року у справі №160/9390/20.

Повертаючись до обставин цієї справи, суд зазначає, що під час засідання Дисциплінарної комісії 06.07.2021 року останньою, при обранні виду дисциплінарного стягнення (попередження), було враховано, що ступінь вини приватного виконавця та обставини вчинення проступку, наявність негативних наслідків, які полягають у вчиненні виконавчих дій без належного повідомлення боржника, взято до уваги, що реалізація майна не відбулась, враховано наявність застосування до приватного виконавця дисциплінарних стягнень протягом останнього року.

Окрім того, під час засідання Дисциплінарної комісії деякі члени Дисциплінарної комісії висловлювали думку щодо відсутності в діях позивача складу дисциплінарного проступку, що зафіксовано у протоколі від 06.07.2021 року №66, та їх думка була врахована під час прийняття рішення про задоволення подання та застосування дисциплінарного стягнення, що підтверджується даними голосування членів Дисциплінарної комісії («за» 5 голосів, «проти» 2 голоси).

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що перевірка діяльності позивача Міністерством юстиції України проведена у спосіб та в порядку, встановленому чинним законодавством України, а висновки за результатами такої перевірки є обґрунтованими та правомірними. Під час розгляду подання Міністерства юстиції України Дисциплінарною комісією приватних виконавців були враховані обставини вчинення проступку, ступінь вини приватного виконавця, тяжкість вчиненого ним дисциплінарного проступку, наявність наслідків, розмір заподіяної шкоди.

Встановлені обставини свідчать про правомірність оскаржуваного рішення та відсутність підстав для його скасування.

Підстави для задоволення похідних позовних вимог в частині зобов`язання Міністерства юстиції України виключити з Єдиного реєстру приватних виконавців України інформацію про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Кравця В.В. строком на один місяць також відсутні.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України визначено, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити повністю з викладених вище підстав.

Оскільки у задоволенні позовної заяви відмовлено, судові витрати, понесені позивачем, відповідно до ст.139 КАС України, не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позовної заяви приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця Вадима Валентиновича ( АДРЕСА_4 ) до Дисциплінарної комісії приватних виконавців (вул.Архітектора Городецького, буд.13, м.Київ, 01001), Міністерства юстиції України (вул.Архітектора Городецького, буд.13, м.Київ, 01001, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів - Державне підприємство "Національні інформаційні системи" (вул.Бульварно-Кудрявська, 4, м.Київ, 04053, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Судовий збір не стягується.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя К.С. Кучма