Справа № 120/798/24
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2025-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

04 червня 2025 р. Справа № 120/798/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Томчука Андрія Валерійовича, розглянувши в письмовому проваджені заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 27.09.2024, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2025, частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020, зазначивши у такій довідці розмір надбавки за особливості проходження служби на рівні 100% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, а премії - на рівні 130% від посадового окладу.

23.05.2025 позивачем подано заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в порядку ст. 382-382-3 КАС України. Обґрунтовуючи подану заяву позивач зазначив, що відповідачем на виконання рішення суду від 27.09.2024 виготовлено оновлену довідку від 18.04.2025 № ХЛ60285 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020. Разом із тим, на думку позивача, у відповідній довідці відповідачем не вірно обраховано розміри щомісячних видів грошового забезпечення (надбавки доплати та премії), зокрема невірно обраховано розмір надбавки за особливості проходження служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень (таємність), надбавки за класну кваліфікацію, премії у грошовому виразі.

Вирішуючи подану заяву про встановлення судового контролю, суд виходить з таких мотивів.

Відповідно до частини 1 статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положеннями частини 2-3 статті 14 КАС України також передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За змістом статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Водночас слід зазначити, що рішення суду може виконуватись у добровільному або примусовому порядку. Боржник може виконати рішення суду добровільно: з моменту набрання рішенням суду законної сили; до моменту надходження виконавчого листа до державного або приватного виконавця та відкриття виконавчого провадження.

Згідно із частиною четвертою статті 372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Частина перша статті 373 КАС України визначає, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до статті 1 Закону "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В силу положень частини першої статті Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Водночас з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві, існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення.

Судовий контроль є спеціальним видом провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню рішення суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

За нормами статті 381-1 судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Зокрема, згідно із нормами частини першої 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч.ч. 1-2 статті 382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, аналіз вищевказаних положень ст.ст. 382, 382-1 КАС України свідчить про те, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які б свідчили про ухиляння відповідача від виконання судового рішення чи/або відсутність у нього наміру його виконувати.

Зазначені норми права у своїй сукупності вказують на те, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання. Водночас суд наділений повноваженнями вживати додаткових заходів контролю за виконання судового рішення окремими категоріями осіб - суб`єктами владних повноважень, не на користь яких ухвалене судове рішення.

Норми КАС України не містять обмеження щодо стадій процесу, на яких може бути вирішено питання про застосування заходів судового контролю, передбачених частиною першою статті 382 КАС України. Тобто суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, в тому числі й після ухвалення такого рішення за наслідком розгляду клопотання позивача.

В свою чергу встановлення судового контролю є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується судом залежно від обставин конкретної справи та дій суб`єкта владних повноважень-відповідача щодо виконання судового рішення.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 12.06.2023 у справі № 120/3443/23, окрім іншого, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 01.01.2020, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII, положень постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704, із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання та інших щомісячних видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії), розмір яких визначається із застосуванням розміру посадового окладу, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 для проведення перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2020 відповідно.

На виконання вказаного рішення суду, відповідачем видано довідку від 24.10.2023 № ХЛ6085 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2020, в якій розмір надбавки за особливості проходження служби визначено на рівні 1% та премію - 10%.

Позивач не погоджувався із визначеними розмірами додаткових видів грошового забезпечення та вважав, що надбавка за особливості проходження служби має становити 100% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, а премія - 130% від посадового окладу, а тому з метою захисту своїх прав звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду.

Рішенням суду від 27.09.2024 у справі № 120/798/24, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2025, частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020, зазначивши у такій довідці розмір надбавки за особливості проходження служби на рівні 100% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, а премії - на рівні 130% від посадового окладу.

Як зазначає позивач, на виконання вказаного судового рішення відповідач оформив нову довідку від 18.04.2025 № ХЛ60285 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020, у якій розмір додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищення та премії) визначив шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, а не на 01.01.2020, чим занизив загальний розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Разом з тим, спір, що був предметом розгляду у цій справі (№ 120/798/24), стосувався визначення відсоткового розміру надбавки за особливості проходження служби та премії, і в цій частині спір вирішений на користь позивача.

Натомість спору щодо саме обрахунку розмірів інших щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення на час розгляду справи між сторонами не існувало.

Таким чином, питання порядку обрахунку розмірів щомісячних видів грошового забезпечення (надбавок та премії) в оновленій довідці про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2020 не було предметом дослідження в межах розгляду справи № 120/798/24. При цьому заявник у заяві про становлення судового контролю наголошує на невірному обрахунку відповідачем не лише надбавки за особливості проходження служби та премії, а й вказує про невірний обрахунок інших додаткових видів грошового забезпечення таких як надбавка за службу в умовах режимних обмежень, надбавка за класну кваліфікацію.

В той же час, питання того, який саме розмір прожиткового мінімуму має бути врахований при виготовленні оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2020 зокрема і при обрахунку інших щомісячних видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії) не вирішувалось судом в межах справи № 120/798/24.

Суд наголошує, що предмет спору в даній справі стосувався виключно дій відповідача щодо зменшення позивачу в довідці про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 відсоткового розміру надбавки за особливості проходження служби та премії, а не розмірів чи/або порядку обрахунку будь-яких інших складових грошового забезпечення. Слід також зазначити, що судом не досліджувалось питання щодо сум решти щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, в тому числі який має бути розмір цих складових, який прожитковий мінімум підлягає застосуванню при їх обчисленні та із яких складових розраховуються додаткові складові, що підлягають зазначенню в довідках.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що видавши оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом 01.01.2020, у якій зазначені розміри надбавки за особливості проходження служби в розмірі 100% та премії в розмірі 130%, відповідач виконав рішення суду по справі № 120/798/24.

Відповідні обставини, на переконання суду, виключають необхідність встановлення судового контролю за виконанням відповідного рішення суду.

Разом з тим, суд вважає за доцільне звернути увагу заявника на ту обставину, що питання щодо порядку обрахунку та визначення розміру щомісячних видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії), який визначається із застосуванням розміру посадового окладу, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року відносно ОСОБА_1 вирішено судом в межах адміністративної справи № 120/3443/23.

Дата постановлення цієї ухвали обумовлена перебуванням головуючого суді у відпустці у період часу з 26.05.2025 по 03.06.2025.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 382 КАС України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі № 120/798/24, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Томчук Андрій Валерійович