Справа № 288/647/25
Суддя: Поліщук Р. М.
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 288/647/25
Провадження № 2-а/288/11/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року. селище Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Поліщук Р. М.,

за участю секретаря судових засідань - Плетенецької Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Попільня Житомирської області у порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення в якій вказує, що 13 грудня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 17000.00 гривень за порушення частини третьої статті 210-1 КУпАП.

Згідно оскаржуваної постанови, 08 жовтня 2024 року позивачу засобом поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням, за адресою проживання, було надіслано повістку № 486684 про виклик до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якої йому належало з`явитись 19 жовтня 2024 року. Належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного є день проставлення у поштовому відділенні відмітки про «відсутність особи за вказаною адресою», що підтверджується довідкою про причини повернення поштового відправлення та відповідно до трекінгу Укрпошти про статус відстеження, де зазначено «відсутність адресата за вказаною адресою 21 жовтня 2024 року». Оскільки позивач належним чином оповіщений, проте у визначений час в повістці не з`явився, про наявність поважних причин неявки не повідомляв. Тому встановленим порядком було направлено звернення до органів Національної поліції про розшук і доставку до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 . В своїх поясненнях позивач зазначив, що про повістку не знав, сповіщення від Укрпошти не отримував.

Позивач вважає вказану постанову незаконною та такою, що не відповідає нормам чинного законодавства, так як позивач повістки не отримував та йому не було відомо про її надіслання, його ні усно, ні письмово не повідомляли про необхідність явки до ТЦК, тобто він не визнає обставин направлення йому засобами поштового зв`язку повістки. Місце проживання позивача зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 , а тому він повинен був перебувати на військовому обліку саме у відповідному ІНФОРМАЦІЯ_3 , де він і проходив військово-лікарську комісію, крім того про наявність повідомлення про надходження рекомендованого листа, позивач не був проінформований належним чином.

Таким чином, у зв`язку з тим, що позивач не отримував жодної повістки із запрошенням до ТЦК та СП на відповідну дату та час, поштове відправлення не вручалось у спосіб, визначений порядком, а тому в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, позивач просить скасувати постанову № 5/272 по справі про адміністративне правопорушення винесену 13 грудня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , якою накладено на ОСОБА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень та закрити провадження у справі.

Ухвалою судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 28 квітня 2025 року в даній справі відкрито спрощене позовне провадження, з повідомлення (викликом) сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, 03 червня 2025 року надав до суду клопотання в якому просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, 20 травня 2025 року надав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги не визнав.

20 травня 2025 року від представника відповідача надійшов відзив у якому він позовні вимоги не визнає та вказує, що позивачу було направлено засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення за адресою проживання: АДРЕСА_1 , іншої адреси місця проживання він не повідомляв. 21 жовтня 2024 року представником АТ «Укрпошта» на поштовому відправленні було проставлено відмітку про причини повернення листа. Зазначає, що обов`язок інформування не є повноваженням ТЦК, а за наявності в ТЦК листа з довідкою про причини повернення з підписом з проставленням відбитка поштового пристрою (що є доказами по справі), вважається, що громадянин, в силу положень визначених Порядком, належним чином оповіщеним. Отже, відсутність самого повідомлення в поштовій скрині позивачем (представником позивача) ніяким чином не доведено, окрім того може свідчити про відсутність наміру у позивача користуватися поштовою скринею чи не стежити за її вмістом з певною періодичністю. Враховуючи дію особливого періоду, проаналізувавши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 прийшов до висновків, що факт оповіщення позивача, відповідно до пункту 41 Порядку, про необхідність прибути до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 та факт неприбуття за даною повісткою доведено, а тому в діях позивача наявний склад правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУПАП, за яке його і було притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальних межах санкції частини третьої статті 210-1 КУпАП, а саме 17000.00 гривень. Оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складена у відповідності до вимог законодавства, в основу оскаржуваної постанови покладено докази, які досліджувались під час розгляду справи, а тому, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є законною, винесена на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений керівними документами та передбачений Конституцією та законами України, а тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. /а.с.32-36/

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно відмітки в паспорті серії НОМЕР_1 громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , його зареєстрованим місцем проживання є АДРЕСА_1 . /а.с.6/

25 березня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_6 на адресу Коростишівського ВДВС було направлено заяву про відкриття виконавчого провадження в якій просять прийняти до виконання постанову № 5/272 від 13 грудня 2024 року відносно ОСОБА_1 . /а.с.6/

Відповідно до протоколу № 5/272 від 05 грудня 2024 року, ОСОБА_1 , як такий, що ухилявся від виконання військового обов`язку, був розшуканий-(виявлений) органами Національної поліції відповідно до повідомлення про розшук і доставку, що передбачене пунктом 56 постанови Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487. 08 жовтня 2024 року ОСОБА_1 засобом поштового зв`язку ІНФОРМАЦІЯ_6 було надіслано повістку за адресою зареєстрованого місця проживання для уточнення облікових даних та проходження медичного огляду, де датою прибуття то п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено 19 жовтня 2024 року. Належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного ОСОБА_1 про виклик до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 є день, 21 жовтня 2024 року, в якому проставлена відмітка Укрпошти про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку.

Відповідно до пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу є: у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: - день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; - день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою м проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціал підтримки під час уточнення своїх облікових даних; - день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Отже, громадянин ОСОБА_1 під час дії особливого періоду, маючи обов`язок з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, грубо порушуючи вимоги абзацу другого частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не з`явився за викликом у визначений в повістці строк до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 . таким чином, своїм умисним діянням, порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10.00 годині 13 грудня 2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_3 , в кабінеті № 26. Вказану постанову підписано ОСОБА_1 05грудня 2024 року та в поясненнях він зазначив, що про існування повістки не знав, тому що прийшла на Укрпошту і сповіщення про неї не отримував. /а.с.39/

Відповідно до повістки № 486684 від 08 жовтня 2024 року, направленої ІНФОРМАЦІЯ_2 (Попільня), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_1 , належить з`явитися 19 жовтня 2024 року о 11.00 годині для звірки даних. /а.с.41/

Згідно довідки про причини повернення «Укрпошти» від 21 жовтня 2024 року, повістка, направлена на адресу ОСОБА_1 повернулась неврученою до ІНФОРМАЦІЯ_7 з відміткою: «За закінченням терміну зберігання». /а.с.41/

Відповідно до рапорту від 05 грудня 2024 року, ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_7 , в ході опрацювання матеріалів ЄО № 4611 від 25 листопада 2024 року. /а.с.42/

Судом встановлено, що постановою № 5/272 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП від 13 грудня 2024 року, начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 встановлено, що ОСОБА_1 , 05 грудня 2024 року, як такий, що ухилявся від виконання військового обов`язку, був розшуканий та доставлений органами Національної поліції, відповідно до повідомлення від 25 листопада 2024 року, що передбачене пунктом 56 постанови Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 для притягнення до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП. Під час розгляду матеріалів було встановлено, що громадянину ОСОБА_1 08 жовтня 2024 року було надіслано засобами поштового зв`язку рекомендованим поштова відправленням з описом вкладення, за адресою місця проживання, повістку № 486684 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_8 , відповідно до якої йому належало з`явитися 19 жовтня 2024 року за адресою: АДРЕСА_2 . Належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного ОСОБА_1 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_8 є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки: «адресат відсутній за вказаної адресою», що підтверджується довідкою про причини повернення поштового відправлення і відповідно до трекінгу Укрпошти про статус відстеження, де зазначено: «відсутність адресата з вказаною адресою 21 жовтня 2024 року». Оскільки, ОСОБА_1 належним чином оповіщений, проте у визначений час по повістці не з`явився. Про наявність поважних причин неявки в повідомляв. Тому, встановленим порядком було направлено звернення до органів Національної поліції про розшук і доставку до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 . В свої поясненнях до протоколу ОСОБА_1 зазначив, що про повістку не знав, сповіщення від Укрпошти про неї не отримував. На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляд справи був повідомлений належним чином, шляхом отримання копії протоколу під підпис. Враховуючи, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не прибув на засідання, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, при розгляді справ за статтею 210-1 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не є обов`язковою, а тому, вважається за необхідне справу розглянути у його відсутність. На момент складання постанови громадянин ОСОБА_1 не оспорив допущене порушення шляхом надання підтверджуючих документів, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення. Отже, громадянин ОСОБА_1 під час дії особливого періоду, маючи обов`язок з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, грубо порушуючи вимоги абзацу другого частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», пунктів 23, 24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 № 560, не з явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_8 , що за адресою: АДРЕСА_2 , у строк визначений в повістці, протягом трьох днів від визначених у повістці дати та часу прибуття, не повідомив про причини неявки, окрім того в подальшому не прибув до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 в строк, що не перевищує сім календарних днів. Таким чином, своїм умисними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП. Враховуючи те, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, що передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП, постановлено накласти на ОСОБА_1 штраф у сумі 17000.00 гривень. /а.с.42-43/

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічноправових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За правилами статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 245 КУПАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною третьою статті 210-1 КУпАП передбачено, що вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція частини третьої статті 210 КУпАП є бланкетною, тобто передбачає вказівку про порушення вимог іншого нормативно-правового акта.

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно із абзацом 11 статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17 березня 2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указами Президента України № 64/2022 та № 69/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні оголошено воєнний стан та загальну мобілізацію, які діють і по цей час. Тобто, на дату винесення оскаржуваної постанови в Україні діяв особливий період.

Згідно абзацу 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

При цьому Законом України № 3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 09 травня 2024 року, який набув чинності 19 травня 2024 року, статтю 210 КУпАП було доповнено приміткою: «Положення статей 210, 210-1цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи».

Згідно частиною першою статті 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» в редакції Закону № 3549-ІХ від 16 січня 2024 року - Держателем Реєстру є Міністерство оборони України, розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України, а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та введення Реєстру. Адміністратором Реєстру є держатель Реєстру. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

Згідно з частини третьої статті Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною, відповідно до Закону України «Про публічні електронні реєстри».

Цією нормою передбачено перелік державних органів, від яких органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді (електронна інформаційна взаємодія) персональні відомості призовників, військовозобов`язаних та резервістів .

Відповідно до частини п`ятої статті 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень, зокрема, є і територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

В Україні з 05 січня 2023 року діють нові правила військового обліку, які встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 за № 1487 «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», яка набрала чинності 05 січня 2023 року. На відміну від правил, які діяли в Україні в період з 19 грудня 2016 року до 05 січня 2023 року та були затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2016 року за № 921, нові правила, зокрема, п.п.10-1 п.1, чітко визначають перелік обов`язків призовників, військовозобов`язаних та резервістів у період проведення мобілізації та/або протягом дії правового режиму воєнного стану, зокрема, вказана норма зобов`язує військовозобов`язаних звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів.

Відповідно до статті 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

У відповідності до статті 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 травня 2020 у справі № 513/899/16-а.

Як вбачається з матеріалів справи, дії позивача кваліфіковано, як порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене під час дії особливого періоду, визначальним в якому є факт неявки позивача ОСОБА_1 до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_9 за повісткою для уточнення даних та проходження медичного обстеження, яка вручена позивачу.

Повістка є формою запрошення (сповіщення, повідомлення) особи про необхідність явки до територіального центру комплексування та соціальної підтримки.

Згідно пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою КМУ № 560 від 16 травня 2024 року, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: - 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Як вбачається з долученого до матеріалів справи поштового конверта з довідкою про причини повернення /а.с.41/, в ній проставлено відмітку, з причиною повернення поштового відправлення, а саме: - «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, під час розгляду справи встановлено, що поштове відправлення було повернуто відправнику з підстави закінчення встановленого терміну зберігання /а.с.41/, при цьому в оскаржуваній постанові /а.с.42-43/ зазначено, що належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного ОСОБА_1 про виклик до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 є день 21 жовтня 2024 року, в який поставлена відмітка Укрпошти про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку.

Встановлені обставини вказують на те, що відповідачем, при розгляді справи про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не було враховано те, що на момент розгляду справи були відсутні докази належного підтвердження оповіщення позивача, про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, з огляду на норми, встановлені в пункті 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Враховуючи те, що поштовий конверт був повернутий з довідкою про причини повернення «за закінченням терміну зберігання», а тому відсутнє підтвердження, того що вказане повідомлення було отримано позивачем.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем не підтверджено правомірність прийнятої ним постанови щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності на підставі частини третьої статті 210-1 КУпАП, а тому оскаржувана постанова є протиправною, а тому постанову належить скасувати, а провадження у справі закрити.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогою пункту 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За положеннями статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу. Суб`єкт владних повноважень має довести правомірність прийнятого ним рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись статтями 210-1, 245, 251, 268, 278, 280, 283, 284 КУпАП; статтями 2, 5, 7, 9, 72, 77, 80, 90, 139, 195, 205, 229, 241-246, 250, 251, 255, 257, 268, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову № 5/272 по справі про адміністративне правопорушення винесену 13 грудня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , якою накладено на ОСОБА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною третьою статті 210-1 КУпАП - закрити за відсутності в його діях складу правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин судового рішення (скорочене рішення) суд повідомляє, коли буде складено повне судове рішення. Рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Попільнянського

районного суду Р. М. Поліщук