Справа № 454/4293/24
Суддя: Веремчук О. А.
Дата ухвалення: 2025-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 454/4293/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2025 року Сокальський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Веремчук О. А.

за участю секретаря: Баран О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача та просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Свої вимоги мотивує наступним.

19.11.2024р. поліцейським Червоноградського (Шептицького) РВП ГУНП у Львівській області винесено постанову серія про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 3400грн.

При винесенні постави відповідач суть правопорушення мотивував тим, що 19.11.2024р. о 10.29год. позивач в с.Сілець по вул.Перехрестя керував транспортним засобом обладнаними засобами пасивної безпеки та не пристебнув ремінь безпеки, а також не надав для перевірки дійсне посвідчення водія відповідної категорії. Порушення об`єднанні згідно ст.36 КУпАП.

Зазначає, що поліцейським неправильно сприйнятті фактичні обставини події, внаслідок чого прийнято помилкове рішення про накладення адміністративного стягнення.

Вважає дану постанову незаконною, оскільки жодних доказів про те, що позивач порушив ч.2 ст.126 КУпАП немає.

Також, оскаржувана постанова не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення, не містить посилань на жодні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, показання технічних приладів та засобів, тощо на підставі яких зроблено висновок про вчинення правопорушення.

Представник відповідач Головного управління Національної поліції у Львівській області заперечень проти позову суду не подав.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи за наявними матеріалами (ч.6 ст.162 КАС України), на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Згідно копії постанови по справі про адміністративне правопорушення від 19.112024р., на позивача накладено адміністративний штраф у розмірі 3400грн. за те, що він керував транспортним засобом обладнаними засобами пасивної безпеки та не пристебнув ремінь безпеки, а також не надав для перевірки дійсне посвідчення водія відповідної категорії. Порушення об`єднанні згідно ст.36 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що поліцейським Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області Олійник О.І. під час винесення постанови серія ЕНА №3506820 від 19.11.2024р. не дотримано вимог ст.283 КУпАП.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Дані положення кореспондуються в статті 8 Закону України «Про національну поліцію» від 2 липня 2015 року№ 580-VIII.

Виходячи із змісту п.3 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.й11.2015року №1376 якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

Разом з тим, представник відповідача, як зазначено вище, не надав оригіналів або належним чином завірених копій матеріалів справи про адміністративне правопорушення та доказів на підтвердження вини позивача.

Також, згідно із статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В даних правовідносинах, зі сторони захисту та зі сторони обвинувачення надано лише копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд знаходить, що за обставинами справи копія постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути визнана належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вона не є самостійним беззаперечним доказом, являє собою рішення про притягнення до адміністративної відповідальності і обставини викладені в ній повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Вказані обставини не дають змоги суду однозначно оцінити дії позивача як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною другою статті 126 КУпАП.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Таким чином, при винесені постанови серії ЕНА № 3506820 від 19.11.2024року всупереч вимогам ст.ст.9, 245, 280 КУпАП відповідачем не здобуто доказів вини ОСОБА_1 у вчинені інкримінованого йому правопорушення, тобто не доведено наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що при винесені постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем порушено вимоги чинного законодавства, яке регулює притягнення громадян до адміністративної відповідальності. У зв`язку з викладеним, вказана постанова від 19.11.2024 року не може залишатись чинною та підлягає скасуванню.

Разом з цим, статтею 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.1ст.139 КАС України, у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Вказані витрати повністю підтверджуються наявними у справі доказами, а саме: квитанцією від 25.11.2024 року з якої відомо про сплату ОСОБА_1 судового збору за подачу позову в сумі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 5, 19, 241-245, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Позов - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серія ЕНА №3506820 від 19.11.2024 року винесену інспектором Шептицького (Червоноградського) районного відділу поліції ГУНП в Львівській області Олійник Ольгою Іванівною про накладення на ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400грн.

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 126 КпАП України відносно ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Сокальський районний суд Львівської області.

Головуючий: О. А. Веремчук