Справа № 640/37261/21
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

02 червня 2025 року Справа № 640/37261/21 ЗП/280/766/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області (02152, м. Київ, вул. Березняківська, 4-А)

про визнання протиправним та скасування рішення від 06.07.2021 №А-5160/6/8012-21/80.3228//5257-21,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення від 06.07.2021 №А-5160/6/8012-21/80.3228//5257-21.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.12.2021 позовну заяву залишено без руху. Позивач у встановлені судом строки усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.02.2022 відкрито провадження у справі, розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-IX (далі - Закон № 2825-IX) ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена ч. 1 ст. 27, ч. 3 ст. 276, ст. ст. 289-1, 289-4 КАС України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.

28.03.2025 матеріали адміністративної справи надійшли до Запорізького окружного адміністративного суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.03.2025 зазначену справу передано на розгляд головуючому судді Конишевій О.В.

Ухвалою суду від 02.04.2025 прийнято до провадження справу № 640/37261/21 (провадження ЗП/280/766/25), призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

26.06.2021 уродженець Палестин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся із заявою до Вишгородського об`єднаного відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням на підставі ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство» № 2235-Ш від 18.01.2001.

За результатом розгляду заяви ОСОБА_1 , листом Вишгородський об`єднаний відділ ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області № А-5160/6/8012-21/80.3228//5257-21 від 06.07.2021 останнього поінформовано, що для оформлення набуття громадянства України необхідно надати документ, що підтверджує факт постійного проживання (повно рідних та неповнорідних) брата чи сестри або відповідне рішення суду. Отже, надані документи ОСОБА_1 не в повній мірі відповідають вимогам законодавства України про громадянство України.

Позивач не погоджуючись з таким рішенням звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначає Закон України "Про громадянство України" від 18.01.2001 № 2235-III (далі - Закону №2235).

Стаття 1 Закону №2235 надає визначення таких понять: громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках; громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України; особа без громадянства - особа, яку жодна держава відповідно до свого законодавства не вважає своїм громадянином; реєстрація громадянства України - внесення запису про набуття особою громадянства України спеціально уповноваженим на те органом у відповідні облікові документи; проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або мають військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу, виданий іноземцю чи особі без громадянства, які в установленому порядку уклали контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні.

В свою чергу згідно зі статтею 2 Закону №2235 законодавство України про громадянство ґрунтується на таких принципах: 1) єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України; 2) запобігання виникненню випадків без громадянства; 3) неможливості позбавлення громадянина України громадянства України; 4) визнання права громадянина України на зміну громадянства; 5) неможливості автоматичного набуття громадянства України іноземцем чи особою без громадянства внаслідок укладення шлюбу з громадянином України або набуття громадянства України його дружиною (чоловіком) та автоматичного припинення громадянства України одним з подружжя внаслідок припинення шлюбу або припинення громадянства України другим з подружжя; 6) рівності перед законом громадян України незалежно від підстав, порядку і моменту набуття ними громадянства України; 7) збереження громадянства України незалежно від місця проживання громадянина України.

Стаття 3 Закону №2235 визначає, що громадянами України є, зокрема, особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

Статтею 6 Закону №2235 визначено підстави набуття громадянства України, відповідно до якої громадянство України набувається:

1) за народженням;

2) за територіальним походженням;

3) внаслідок прийняття до громадянства;

4) внаслідок поновлення у громадянстві;

5) внаслідок усиновлення;

6) внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров`я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю або передачі на виховання в сім`ю патронатного вихователя;

7) внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки;

8) у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини;

9) внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства;

10) за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Аналізуючи положення статті 6 Закону України "Про громадянство України" суд зазначає, що даний Закон розмежовує поняття та підстави належності до громадянства України та набуття громадянства України.

Так, частиною 1 ст.8 Закону №2235 визначено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства. Іноземці із числа осіб, зазначених у частині двадцятій статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову від іноземного громадянства особи, яка отримала посвідку на тимчасове проживання на підставі частини двадцятої статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

Згідно з ч.7 ст.8 Закону №2235 датою набуття громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата реєстрації набуття особою громадянства України.

Пунктом 4 ч.1 ст.24 Закону №2235 визначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, здійснює повноваження щодо прийняття рішень про оформлення набуття громадянства України особами з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 - 10 статті 6 цього Закону.

Так, пунктом 1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №360, визначено, що Державна міграційна служба України (ДМС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Згідно з пп.4 та 10 п.4 Положення ДМС відповідно до покладених на неї завдань приймає відповідно до законодавства рішення про встановлення належності до громадянства України, оформлення набуття громадянства України та їх скасування; здійснює оформлення і видачу громадянам України документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство, тимчасово затримує та вилучає такі документи у передбачених законодавством випадках.

Пунктом 7 Положення визначено, що ДМС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи та територіальні підрозділи, у тому числі міжрегіональні.

Отже, особа має право набути громадянство за територіальним походженням, зокрема, у тому випадку, якщо хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і така особа є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Указом Президента України від 27.03.2001 №215 затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі-Порядок №215).

Так, відповідно до п.1 розділу І Порядку №215 для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом II цього Порядку.

Згідно з п. 31 розділу ІІ Порядку №215 Для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра якої постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також:

а) документ, що підтверджує факт постійного проживання рідних (повнорідних та неповнорідних) брата чи сестри заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту;

б) документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з рідними (повнорідними та неповнорідними) братом чи сестрою, які постійно проживали на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Пунктом 92 розділу IV Порядку №215 встановлено, що територіальні органи Державної міграційної служби України приймають рішення про оформлення набуття громадянства України: за народженням; за територіальним походженням; внаслідок поновлення у громадянстві; внаслідок усиновлення; внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров`я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю або передачі на виховання в сім`ю патронатного вихователя; внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Згідно з п.93 розділу IV Порядку №215 територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого подано документи щодо оформлення набуття громадянства України, перевіряє відповідність оформлення поданих документів вимогам законодавства України. Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого подано документи про оформлення набуття громадянства України знайдою, також одержує від відповідного органу реєстрації актів громадянського стану копію запису акта громадянського стану, який підтверджує, що новонароджену дитину знайдено на території України і батьки її невідомі.

Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у двотижневий строк з дня надходження документів повертає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, керівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою.

Подані заявником належно оформлені документи не пізніш як у двотижневий строк з дня їх надходження надсилаються до територіального органу Державної міграційної служби України.

Пунктом 94 розділу IV Порядку №215 визначено, що територіальний орган Державної міграційної служби України перевіряє відповідність оформлення документів з питань громадянства вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України.

Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, зазначені документи повертаються до територіального підрозділу Державної міграційної служби України, до якого документи були подані заявником. Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у тижневий строк з дня повернення документів надсилає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, керівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою.

Якщо документи оформлені належним чином і підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України, а стосовно поновлення особи у громадянстві України також відсутні передбачені Законом підстави, за наявності яких поновлення у громадянстві України не допускається, керівник територіального органу Державної міграційної служби України або його заступник приймає рішення про оформлення набуття особою громадянства України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач уродженець Палестини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 22.06.2021 звернувся із заявою до Вишгородського об`єднаного відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області про оформлення набуття громадянства України згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України», з підстав того, що його брат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживав на території України до 24.08.1991 року.

До заяви долучено: свідоцтво про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (із засвідченим перекладом); свідоцтво про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (із засвідченим перекладом); свідоцтво про шлюб ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок якого останній змінив прізвище на ОСОБА_5 ; паспорт громадянина України ОСОБА_4 ; паспорт палестинської влади на ім`я ОСОБА_1 ; посвідка на постійне проживання ОСОБА_1 ; дозвіл на імміграцію в ОСОБА_6 (копія); рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.12.2018, Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2019 та Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 02.08.2019 (справа №826/9758/18).

06.07.2021 рішенням Вишгородський об`єднаний відділ ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області позивачу відмовлено у задоволенні клопотання про оформлення набуття громадянства України, та зазначено, що позивачу необхідно надати документ, що підтверджує факт постійного проживання (повно рідних та неповнорідних) брата чи сестри або відповідне рішення суду.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач- ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Кабатія (Палестина), його батьками є: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_7 , про що Міністерством внутрішніх справ Палестинської влади видано свідоцтво про народження.

Рідний брат позивача - ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Кабатія (Палестина), його батьками є: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_7 , про що Міністерством внутрішніх справ Палестинської влади видано свідоцтво про народження.

Посольством Палестини 11.07.2019 року за №Ю/36/19 підтверджено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є повнорідним братом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Службою громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ГУ МВС України в АР Крим, 10.06.2008 року за № 10/А-67 ОСОБА_1 було видано довідку про реєстрацію особи громадянином України з 10.06.2008 року.

Підставою набуття громадянства України рідним братом позивача зазначено частину 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України», відповідно до якої: особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Отже, 10.06.2008 року, ГУМВС України в АР Крим, встановлено факт набуття рідним братом позивача громадянства України за територіальним походженням.

Міністерством юстиції України 07.07.2006 року за №804/12678, в редакції яка діяла на момент прийняття рішення про документування брата позивача паспортом громадянина України, зареєстрований Наказ Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження порядку оформлення і видачі паспорту громадянина України» (далі - Правила).

Пунктом 3 Правил передбачено, що для оформлення паспорту особа подає довідку про реєстрацію особи громадянином України.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва рішенням від 04 грудня 2018 року по справі № 826/9758/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2019 року, визнано протиправним та скасовано висновок Управління ДМС в Херсонській області від 11 липня 2016 року № 120/2016 за результатами службового розслідування за фактом оформлення паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_4 . Зобов`язано Управління ДМС України в Херсонській області видати ОСОБА_4 паспорт громадянина України.

В рішенні Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.12.2018 по справі №826/9758/18 зокрема зазначено «З довідки Відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ГУМВС України в АР Крим від 10.06.2008 року № 10/А-67 про реєстрацію особи громадянином України вбачається, що на підставі рішення ГУ МВС України в АР Крим від 10.06.2008 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 10.06.2008 року є громадянином України. На підставі вказаної довідки Київським РВ Сімферопольського МУ ГУМВС України в АР Крим 20.06.2008 року було видано ОСОБА_1 паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 ».

Крім того, на підставі Довідки про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру № від 28.09.2019 ОСОБА_4 присвоєно унікальний номер запису в реєстрі 014 та містяться дані про серії та номери виданих останньому паспортів громадянина України та громадянина України для виїзду за кордон.

Отже, довідка №305051 про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру від 28.09.2019 є документом, шо підтверджує факт постійного проживання рідного брата позивача на територіях зазначених в законі, яка сформована та видана самим відповідачем на підставі інформації, якою він володіє як розпорядник Реєстру.

Таким чином, документально встановлено та підтверджено, що рідний брат позивача - ОСОБА_4 є громадянином України, який набув громадянство України на підставі частини 1 статті 8 Закону України «Про громадянство», тобто за територіальним походженням.

Отже, судом встановлено, що позивач має правові підстави для отримання громадянства України за територіальним походженням.

Суд зазначає, що відповідач відмовляючи позивачу у задоволенні клопотання про оформлення набуття громадянства України зазначає, що позивачу необхідно надати документ, що підтверджує факт постійного проживання (повно рідних та неповнорідних) брата чи сестри або відповідне рішення суду.

При цьому, не зазначає який саме документ є таким, що підтверджує факт постійного проживання (повно рідних та неповнорідних) брата чи сестри, та не обґрунтовує підстав не прийняття документів наданих позивачем на підтвердження постійного проживання повно рідного брата позивача.

Таким чином, відповідачем хоч і наведено норму законодавства, однак, не зазначено причин для відмови у оформленні набуття громадянства України, тобто не обґрунтовано підстав та мотивів прийняття такого рішення.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що рішення Центрального міжрегіонального управління ДМС в м. Києві та Київській області від 06.07.2021 року про відмову в набутті громадянства України та оформленні ОСОБА_1 паспорту громадянина України не відповідає критеріям обґрунтованості, є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд зазначає, що розгляд поданих позивачем до відповідача разом із заявою документів є дискреційними повноваженнями відповідача. Таким чином, суд вважає, що для належного та ефективного захисту порушених прав позивача а з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, оскільки судом фактично встановлено протиправність рішення відповідача про відмову в набутті громадянства України та оформленні ОСОБА_1 паспорту громадянина України, необхідно зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про прийняття громадянства України та оформленні ОСОБА_1 паспорту громадянина України та за наслідками розгляду прийняти рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ;РНОКПП НОМЕР_2 ) до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області (02152, м. Київ, вул. Березняківська, 4-А, ) -задовольнити.

Визнати протиправним рішення Центрального міжрегіонального управління ДМС в м. Києві та Київській області від 06.07.2021 року про відмову в набутті громадянства України та оформленні ОСОБА_1 паспорту громадянина України.

Зобов`язати Центральне міжрегіональне управління ДМС в м. Києві та Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про прийняття громадянства України та оформленні паспорту громадянина України та за наслідками розгляду прийняти рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ;РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області (02152, м. Київ, вул. Березняківська, 4-А, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 02.06.2025.

Суддя О.В. Конишева