Справа № 947/14258/25
Суддя: Гниличенко М. В.
Дата ухвалення: 2025-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-адр/947/7/25
УХВАЛА

/про відмову прийняття додаткового рішення/

04.06.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

при секретарі Тіщенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси адміністративну справу за заявою представника позивача Велєва Миколи Георгійовича про ухвалення додаткового рішення за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

18.04.2025 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Нікітіна Г.Е., звернувся до Київського районного суду м.Одеси з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови № 1090 від 31.03.2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2025 року адміністративну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Гниличенко М.В.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 22.04.2025 року було прийнято адміністративний позов до розгляду, відкрито провадження по даній адміністративній справі та призначено справу до розгляду.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 20.05.2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення було задоволено шляхом скасування постанови ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 від 31 березня 2025 року № 1090 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП, та закрито провадження по справі.Стягнуто витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн.

23.05.2025 року від представника позивача адвоката Нікітіної Г.Е. через систему Електронний суд надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Учасники процесу належним чином повідомлялись про розгляд справи у відповідності до ст.ст.124-130 КАС України. Просила розглянути вказану заяву за відсутністю позивача та його представника.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, причини неявки суду невідомі.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяву про ухвалення додаткового рішення, приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, крім іншого, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч. 3 ст. 132 КАС України).

Частинами 1, 2 ст. 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.

Так, згідно з ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас частинами 4, 5 ст.134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 7, 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, актів, рахунків тощо).

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надається фактичний розрахунок суми судових витрат, в якому зазначається, обсяг витрат на професійну правничу допомогу.

Разом із тим, доказів того, що ОСОБА_1 була надана правнича допомога матеріали справи не містять. Крім того, до суду було подано заяву про ухвалення додаткового рішення, яким представник позивача просить стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн., при цьому до заяви, окрім ордеру від 18.04.2025 року, будь-яких доказів щодо надання правничої допомоги не надано. Зокрема, відсутній договір про надання правничої допомоги, акти приймання-передачі наданих послуг, детальний опис робіт, квитанції, розрахунки тощо.

Зазначене свідчить про те, що представником позивача з різних причин не надано суду підтверджуючих документів щодо надання правничої допомоги, тобто договірні правовідносини між особами про надання професійної правничої допомоги відсутні.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина перша статті 72 КАС України).

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На позивача як учасника справи з метою розподілу судових витрат процесуальним законом покладено обов`язок підтвердити належними доказами розмір витрат на правничу допомогу.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Матеріали справи свідчать про те, що вищезазначених документів до заяви не надано, а тому у суду відсутні підстави для задоволення заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу ОСОБА_1 в сумі 5000 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 252, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача Велєва Миколи Георгійовича про ухвалення додаткового рішення за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 04.06.2025 року.

Суддя М. В. Гниличенко