Справа № 520/31901/24
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Сліденко А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 р. Справа № 520/31901/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Чернігівської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2025, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 по справі № 520/31901/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Опцион Плюс"

до Чернігівської митниці

про визнання протиправними та скасування рішень, карток відмови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Опцион Плюс" (надалі - позивач, ТОВ "Опцион Плюс") звернулось до суду з позовом до Чернігівської митниці (надалі також відповідач), у якому позивач просив:

- визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA102000/2024/000070/2 від 08.11.2024 року та картку відмови № UA102020/2024/000117 від 08.11.2024 року;

-визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA102000/2024/000062/2 від 08.10.2024 року та картку відмови №UA102020/2024/000104 від 08.10.2024 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2025 позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що судом першої інстанції не враховано, що до митної вартості товару позивачем не були включені витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваного товару та інші витрати, пов`язані з його транспортуванням до місця призначення (Україна), що свідчить про недекларування складових митної вартості в повному обсязі, чим порушено вимоги п. 6 ч. 10 ст. 58 МКУ. Вказує, що згідно ст. 5 «Умови оплати» контракту від 15.05.2023 NTL20230515 сторони домовилися, що оплата за товар здійснюється, як правило, на умовах відстрочки платежу - три місяці з моменту поставки (митного оформлення), також можлива стовідсоткова передоплата. В інвойсі від 19.07.2024 NVLOP240719/3 відсутні умови оплати коштів за товари. Банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваних товарів, до митного оформлення не надано. Враховуючи відсутність банківського платіжного документу, який підтверджував би факт сплати коштів за товар, митний орган не має можливості однозначно упевнитися в достовірності заявленої митної вартості та перевірити її числове значення. Також зазначає, що до митного оформлення надано МД типу ТІ від 30.09.2024 24ROCT1900P37522L8, що була оформлена в Румунії. Але в жодному документі не вказано вартість її оформлення, і як наслідок такі витрати до митної вартості товарів включено не було. Також, в цій декларації неможливо перевірити комерційні умови поставки товару в зв`язку з їх відсутністю. Звертає увагу суду, що до митного оформлення експортну митну декларацію країни відправлення, а саме Китаю, надано не було. Транзитна митна декларація ТІ - це документ, який є митною гарантією і застосовується для товарів при ввезені на територію Євросоюзу або транзиту товарів цією територією. Дана транзитна митна декларація виписана в країні Румунія, куди товар приплив в морський порт Constanta з Китаю для перевезення автотранспортом для вивозу за кордон ЄС. Надана митна декларація ТІ, яка є транзитною декларацію, не дає повну інформацію про товар та вартість товару, саме декларація країни відправлення (експортна декларація) могла б підтвердити дійсні умови поставки та вартість товару, які безпосередньо впливають на митну вартість товару. Тобто позивач мав надати запитувану митницею митну декларацію країни відправлення з усіма необхідними даними, заповнення яких передбачене формою декларації та які дають додаткову інформацію про понесені витрати. Апелянт наголошує, що судом першої інстанції не в повному обсязі було досліджено наявні в матеріалах судової справи докази, а саме цінова інформація, яка була використана митницею під час коригування митної вартості спірних товарів та міститься в МД від 27.09.2024 24UA92U6, від 30.09.2024 24UA12U4, від 17.07.2024 24UA84U6, від 31.08.2024 N°24UA74U4. При дослідженні змісту вищезазначених декларацій МД від 27.09.2024 24UA92U6, від 30.09.2024 24UA12U4, від 17.07.2024 N°24UA84U6, а саме графи 20 МД «Умови поставки» можна чітко встановити, що ці товари, як і товари митна вартість яких підлягала коригуванню, були ввезенні на митну територію України відповідно до умов поставки СРТ. Окремо звертає увагу на те, що позивачем подано нову МД ІМ 40 ДЕ ІМ 40 ДЕ від 08.10.202424иА951І2, у лівому підрозділі графи 43 якої проставлено «6» - тобто визначення декларантом митної вартості за резервним методом. Правий підрозділ залишено пустим, що свідчить про самостійне визначення декларантом митної вартості, без урахування рішення про коригування митної вартості. Крім того Позивачем не забезпечено сплату митних платежів шляхом надання гарантій відповідно до розділу ХМКУ. Отже, позивач мав можливість скористатись правом на випуск товарів у вільний обіг на умовах, визначених частиною 7 ст. 55 МКУ (сплати самостійно нарахованих митних платежів та різниці між ними і митними платежами, нарахованими митним органом). Відповідач стверджує, що декларант не звертався до митного органу щодо випуску спірного товару у вільний обіг згідно ч. 7 ст. 55 МКУ шляхом надання гарантій, що підтверджується МД ІМ 40 ДЕ від 08.10.2024 24иА95и2, у якій у графі 48 відсутній строк відстрочення платежів, а у графі «В» відсутній код розрахунку «55». Тобто на думку скаржника, позивач погодився із скоригованою відповідачем митною вартістю спірних товарів, самостійно при митному оформленні у МД зазначив 6 (резервний) метод, оформив МД на загальних підставах та сплатив до Державного бюджету України митні платежі на загальну суму 564 813,83 грн. Отже, позивач самостійно визначив митну вартість за шостим методом, доказом чого є МД.

ТОВ "Опцион Плюс" подав до суду відзив на апеляційну скаргу , вважає рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2025 таким, що ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права. А доводи та заперечення апелянта, викладені ним у апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують. Посилаючись на обставини та обґрунтування , викладенні у відзиві , просить суд залишити апеляційну скаргу Чернігівської митниці без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2025 без змін.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Учасниками по даній справі було отримано копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2025 року про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. позивачем отримано копію апеляційної скарги відповідача, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронних документів через підсистему "Електронного суду".

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.05.2023 року між ТОВ «ОПЦИОН ПЛЮС» (Покупець) та NOVINO TRADING LIMITED (Постачальник) укладено контракт №NTL20230515.

23.07.2024 року та 20.08.2024 року між ТОВ «ОПЦИОН ПЛЮС» та NOVINO TRADING LIMITED укладено Додаткові угоди № б/н до Контракту, якими доповнено статтю 3 Контракту.

Статтею 1 Контракту визначено, що: «За цим договором Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві товари сорту (далі «Товар»)».

Відповідно до абз. 2 ст. 2 Контракту встановлено: «Загальна кількість і асортимент поставленого Товару складається з партій товару, кількість яких визначається в інвойсі на кожну поставку».

Згідно зі ст. 3 Контракту «Поставка Товару за цим договором здійснюється в повній відповідності з ІНКОТЕРМС-2010. Умови поставки визначаються і узгоджуються Сторонами для кожної окремої партії Товару і вказуються в інвойсі».

Статтею 4 Контракту визначено: «Ціна за одиницю Товару узгоджується і встановлюється в інвойсі на кожну окрему партію Товару до цього договору. Загальна сума договору визначається загальною кількістю поставленого товару за Договором. Валюта контракту і платежів - долар США».

У відповідності до абз. 2 ст. 5 Контракту: «Сторони домовилися, що оплата Товару здійснюється, як правило, на умовах відстрочки платежу - три місяці з моменту поставки (митного оформлення). Можлива стовідсоткова передоплата, на розсуд Покупця».

У межах даного Контракту у жовтні 2024 року відбулась поставка до України (тобто імпорт товару) товар №1 за кодом згідно УКТЗЕД «Трикотажне полотно поперечно в`язане, виготовлено з синтетичних волокон 100% поліестер, пофарбована в різні кольори. При виробництві тканини еластомірні і гумові нитки не використовувалися. Пропитки, дублювання та покриття пластмасами, що спостерігаються неозброєним оком, відсутнє: Fabric #1-1814,00м. Загальна максимальна і мінімальна ширина 150 (+/-5)см, загальна максимальна і мінімальна ширина (по фону) між пругами 145 (+/-5)см. Поверхнева щільність складає 430 (+/-10) г/м2. Fabric #2-14276,00м. Загальна максимальна і мінімальна ширина 160 (+/-5)см, загальна максимальна і мінімальна ширина (по фону) між пругами 155 (+/-5)см. Поверхнева щільність складає 210 (+/-10) г/м2. Fabric #3-3394,00м. Загальна максимальна і мінімальна ширина 180 (+/-5)см, загальна максимальна і мінімальна ширина (по фону) між пругами 175 (+/-5)см. Поверхнева щільність складає 320 (+/-10) г/м2. Fabric #4-3723,00м. Загальна максимальна і мінімальна ширина 165 (+/-5)см, загальна максимальна і мінімальна ширина (по фону) між пругами 160 (+/-5)см. Поверхнева щільність складає 160 (+/-10) г/м2. Fabric #5-39105,00м. Загальна максимальна і мінімальна ширина 150 (+/-5)см, загальна максимальна і мінімальна ширина (по фону) між пругами 145 (+/-5)см. Поверхнева щільність складає 72 (+/-10) г/м2. Виробник NOVINO TRADING LTD. Торговельна марка ArtelTex, GrandTextile. Країна виробництва CN». - товар №2 за кодом згідно УКТЗЕД «Текстильний матеріал просочений акриловим просоченням. Виготовлений з синтетичних комплексних поліефірних ниток на 100 %. Загальна максимальна і мінімальна ширина 150 (+/-5) см., загальна максимальна і мінімальна ширина (по фону) між пругами 145 (+/-5)см: Fabric 300X300D-20379,00м. Поверхнева щільність складає - 180 (+/-10) г/ м2Fabric 1000X1000D-3997,00м. Поверхнева щільність складає - 390 (+/-10) г/м2. Виробник NOVINOTRADINGLTD. Торговельна марка немає даних. Країна виробние значення. Також зазначає, що до митного оформлення надано МД типу ТІ від 30.09.2024 24ROCT1900P37522L8, що була оформлена в Румунії. Але в жодному документі не вказано вартість її оформлення, і як наслідок такі витрати до митної вартості товарів включено не було. Також, в цій декларації неможливо перевірити комерційні умови поставки товару в зв`язку з їх відсутністю. Звертає увагу суду, що до митного оформлення експортну митну декларацію країни відправлення, а саме Китаю, надано не було. Транзитна митна де

07.10.2024 року заявником було подано до митного органу електронну митну декларацію №24UA67U7.

У графі 22 указаної митної декларації указана загальна сума за рахунком у - 45044,15 доларів США, а у графі 42 митної декларації товару №1 у 26579,21 доларів США, товару №2 у 15884,94 доларів США, товару №3 у 1740,00 доларів США, товару №4 у 840,00 доларів США.

Позивачем було визначено митну вартість товару згідно інвойсу № NVLOP240719/3 від 19.07.2024 року, яка становить 45044,15 доларів США (графа 22 митної декларації №24UA67U7).

Суми платежів, нараховані за митною вартістю згідно інвойсу № NVLOP240719/3 від 19.07.2024 року склали 143497,11 грн (вид 020 мито) та 392816,97 грн (вид 028 - ПДВ), що вказано у графі В Подробиці розрахунків митної декларації № 24UA67U7.

Разом із указаною митною декларацією заявником до митного органу були подані: 1. Пакувальний лист (Packing list) № б/н від 19.07.2024 року; 2. Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № NVLOP240719/3 від 19.07.2024 року; 3. Коносамент (Bill of lading) № UTRUST24070990ABCDEF від 23.07.2024 року; 4. Автотранспортна накладна (Road consignment note) № 0133 від 22.09.2024 року; 5. Декларація (Dispatch note model T1) № 24ROCT1900P37522L8 від 30.09.2024 року; 6. Декларацiя про походження товару (Declaration of origin) № NVLOP240719/3 від 19.07.2024 року; 7. Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у всіх випадках митного огляду, крім передбаченого описом позиції "1701") №UA408050/2024/001063 від 05.10.2024 року; 8. Прейскурант (прайс-лист) виробника товару № NTR20240603/3 від 03.06.2024 року (з перекладом); 9. Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 20-02/10-2024 від 02.10.2024 року; 10. Розрахунок ціни (калькуляція) № NVLOP240719/3 від 19.07.2024 року (з перекладом); 11. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № б/н від 23.07.2024 року; 12. Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №NTL20230515 від 15.05.2023 року; 13. Видаткова накладна № NVLOP240719/3 від 19.07.2024 року (з перекладом); 14. Відвантажувальна специфікація № NVLOP240719/3 від 19.07.2024 року (з перекладом); 15. Комерційна пропозиція №NTL20230501 від 01.05.2023 року (з перекладом); 16. Лист №09/16-1 від 16.09.2024 року з інформацією від ТОВ «ОПЦИОН ПЛЮС», що страховка не здійснювалася; 17. Лист №09/16-2 від 16.09.2024 року з інформацією від ТОВ «ОПЦИОН ПЛЮС», що вантаж не підлягає процедурі ліцензування під час імпорту; 18. Лист №NVLOP240719/3-1 від 19.07.2024 року з інформацією від постачальника, що вартість перевезення, логістика, вантажно-розвантажувальні роботи включені в ціну товару (з перекладом); 19. Лист №NVLOP240719/3-2 від 19.07.2024 року з інформацією від постачальника, що страхування вантажу не здійснювалося (з перекладом); 20. Лист №NVLOP240719/3-3 від 19.07.2024 року з інформацією від постачальника, що посередницькі послуги не залучалися (з перекладом); 21. Лист №NVLOP240719/3-4 від 19.07.2024 року з інформацією від постачальника, що ліцензування товару не передбачено (з перекладом); 22. Лист №NVLOP240719/3-5 від 19.07.2024 року з інформацією від постачальника, що ніяких платежів від третіх осіб не було отримано (з перекладом); 23. Якісний опис №NVLOP240719/3 від 19.07.2024 року (з перекладом).

Під час вивчення вказаних документів митним органом виявлено, що за іншими митними деклараціями рівень митної вартості на подібний (аналогічний) товар (за судженням суб`єкта владних повноважень) становить - товар №1 - 3,97 дол. США за 1 кг, товар №2 - 3,97 дол. США за 1 кг, товар №3 - 5,25 дол. США за 1 кг, товар №4 - 1,92 дол. США за 1 кг, а подані до митного оформлення товару документи містять суттєві розбіжності та недоліки і не повною мірою підтверджують самостійно обчислену заявником митну вартість товару.

В подальшому митним органом була застосована процедура консультацій з приводу рівня митної вартості товару і заявнику було запропоновано додатково подати: транспортні (перевізні) документи, які підтверджують вартість навантаження-розвантаження товару в порту призначення; виписку з бухгалтерської документації (прибуткові та видаткові документи на попередні поставки); копію митної декларації країни відправлення».

08.10.2024 позивачем надано відповіді № 08/10/24-1, № 08/10/24-2, № 08/10/24-3 на повідомлення відповідача.

08.10.2024 відповідачем направлено позивачу повідомлення № 800059, в якому зазначено: «У відповідності до вимог частини 5 статті 55 та частини 4 статті 57 Митного кодексу України від 13.03.12 № 4495-VI (зі змінами) проведена консультація між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості та обміну інформацією на ідентичні, подібні (аналогічні) товари».

08.10.2024 позивачем надано лист № 08 в якому вказано, що межах проведеної консультації по ВМД № 24UA67U7 від 07.10.2024 року ТОВ «ОПЦИОН ПЛЮС» разом із митною декларацією № 24UA67U7 від 07.10.2024 року подано відповідачу усі необхідні та наявні документи, як за основним переліком на підтвердження митної вартості товару за ч. 2 ст. 53 МК України, так і додаткові документи за ч.ч. 3, 4 ст. 53 МК України, якими повністю підтверджено правильність визначення митної вартості товару декларантом. Також ТОВ «ОПЦИОН ПЛЮС» надано відповіді на повідомлення № 800033 від 07.10.2024 року щодо витребуваних документів та надано усі необхідні та наявні додаткові документи. Наголошено, що спрацювання ризиків АСАУР та наявність в ЄАІС іншої цінової інформації про ідентичні або подібні товари не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

За результатами проведеного контролю митної вартості товару відповідачем 08.10.2024р. видано рішення №UA102000/2024/000062/2 про коригування митної вартості товару, відповідно до якого митна вартість товару визначена митницею за другорядним методом (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС (товар №1 - 3,97 USD/кг (цінова інформація відповідно до МД від 27.09.2024 №24UA92U6); товар №2 - 3,97 USD/кг (цінова інформація відповідно до МД від 30.09.2024 №24UA12U4); товар №3 - 5,25 USD/кг (цінова інформація відповідно до МД від 17.07.2024 №24UA84U6); - товар №4 - 1,92 USD/кг (цінова інформація відповідно до МД від 31.08.2024 №24UA74U4).

Суми платежів, нараховані за митною вартістю, визначеною відповідачем, склали 295.217,36 грн (вид 020 мито) та 817.116,88 грн (вид 028 - ПДВ), що вказано у графі В Подробиці розрахунків нової митної декларації ІМ 40 ДЕ МД № 24UA95U2.

Підставою для прийняття оскарженого рішення відповідач обрав положення ст.ст. 54-64 Митного кодексу України, а фактичною підставою слугувало судження суб`єкта владних повноважень про спрацювання модуля АСАУР, недостатність поданих документів для визначення складових митної вартості, розбіжності в ціновій інформації щодо товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

08.10.2024р. на підставі рішення про коригування митної вартості товару відповідачем також видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА102020/2024/000104.

Різниця між сумами платежів, нарахованими за митною вартістю згідно інвойсу №NVLOP240719/3 від 19.07.2024 року (143.497,11 + 392.816,97 = 536.314,08 грн) та сумами платежів, нарахованими за митною вартістю, визначеною відповідачем (295.217,36 + 817.116,88 = 1.112.334,24 грн) склала 1.112.334,24 - 536.314,08 = 576.020,16 гривень.

Позивачем оформлено ввезення товару за визначеним Митницею показником митної вартості товару за митною декларацією №24UА95U2 від 08.10.2024 р. та додатково сплатив мито у розмірі 151.720,25 грн. та ПДВ у розмірі 424.299,91 грн. Разом 576.020,16 грн.

Не погоджуючись із вищевказаними рішеннями про коригування митної вартості товарів та картками відмови в прийнятті митних декларацій, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що митним органом не доведено наявності обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, оскільки усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів надано, що, своєю чергою, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого підприємством товару.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Правовідносини, пов`язані зі справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України (далі - МК України), Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України).

Положеннями статті 49 МК України передбачено те, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частин першої та другої статті 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.53 названого кодексу у випадках, передбачених цим Кодексом декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 1 ст.54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

У силу ч.3 ст.53 Митного кодексу України підставами для видання митним органом письмової вимоги про подання платником додаткових документів є: 1) розбіжності у вже наданих документах, які мають вплив на правильність визначення митної вартості; 2) наявність ознаки підробки поданих документів; 3) відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Окрім того, у силу ч.4 ст.53 Митного кодексу України обґрунтоване припущення Митниці про існування взаємозв`язку між продавцем і покупцем дозволяє додатково витребувати інформацію, зокрема, про вартість товару в звичайних умовах.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч.2 ст.57); кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч.3 ст.57); застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч. 4 ст. 57); у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу (ч. 5 ст. 57); при цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (ч. 6 ст. 57); методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 7 ст. 57); у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу (ч. 8 ст. 57).

Правила визначення митної вартості за ціною договору викладені законодавцем в ст.58 Митного кодексу України, згідно з ч.4 якої митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

При цьому, у силу п.п.5, 6, 7 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, 1) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 2) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 3) витрати на страхування цих товарів.

Згідно з ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно ч.3 ст.54 Митного кодексу України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.55 цього ж кодексу рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

За правилами ст.64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (ч.1 ст.64); Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях (ч.2 ст.64).

Таким чином, у процедурі контролю за дотриманням імпортером податкової дисципліни у митній справі Митницею виконуються два самостійних елементи/етапи адміністрування (тобто вчиняються два окремих та самостійних, хоча і пов`язаних між собою черговістю вчинення, управлінських волевиявлення), а саме: 1) управлінське волевиявлення з приводу контролю за обчисленою приватною особою митною вартістю імпортованого товару (ст.ст.53 і 54 Митного кодексу України); 2) управлінське волевиявлення з приводу самостійного визначення показника митної вартості товару - предмету імпорту у спосіб прийняття власного рішення з приводу обчислення митної вартості імпортованого товару (ст.55 Митного кодексу України).

За висновками митного органу, такі фактори як: невключення до митної вартості товару витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваного товару та інші витрати, пов`язані з його транспортуванням до місця призначення (Україна); відсутність банківського платіжного документу, який підтверджував би факт сплати коштів за товар; відсутність повної інформації про товар та вартість товару за митною декларацією Т1, яка є транзитною декларацію; наявність у висновку експерта від 02.10.2024 №20-02/10-2024 даних сайтів з товарами, які неможливо ідентифікувати з оцінюваними, так як невідомі характеристики наданих до звіту цінових пропозицій на ці товари об`єктивно були здатні спричинити виникнення у відповідача обґрунтованого сумніву у правильності обчислення заявником митної вартості товару за первісною ВМД.

За визначенням ч.1 ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У розумінні ч.4 ст.58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Отже, законодавцем запроваджено спеціальна кваліфікуюча ознака для визначення митної вартості товару - предмету імпорту, а саме: мета зовнішньоекономічної угоди у вигляді експорту товару саме до України.

Тому, зважаючи на доктринальне тлумачення змісту ст.67 Конституції України в частині податкового обов`язку особи, а також судову доктрину превалювання суті господарської операції над формою документів та судову доктрину розумної обґрунтованості податкової вигоди, суд вважає, що у разі вимушеного або штучного залучення платником податків резидентом України до ланцюга поставки товару до України третіх сторонніх осіб у якості митної вартості товару слід кваліфікувати дійсну (справжню) ціну продажу товару саме виробником, а не стороною зовнішньоекономічної угоди - нерезидентом-продавцем, зокрема, відносно випадку, коли арифметичний показник первісної ціни продажу товару нерезидентом-виробником товару без вагомих та очевидних причин істотно (суттєво) перевищує арифметичний показник ціни продажу товару нерезидентом-невиробником.

На правильність саме такого тлумачення змісту норм відповідного національного закону України показують і положення ст.VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі та Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року.

Так, відповідно до пункту 2(a) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару, який обкладається митом, або аналогічного товару.

Згідно з пункту 2(b) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі під "дійсною вартістю" повинна розумітись ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах вільної конкуренції.

Як то указано у ст.1 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, первинною основою для митної вартості за цією Угодою є "контрактна вартість", визначена в статті 1. Статтю 1 необхідно розглядати разом зі статтею 8, яка передбачає, inter alia, коригування ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті у випадках, коли певні конкретні елементи, які вважаються такими, що формують частину вартості для митних цілей, припадають на покупця, але не включені до ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті за імпортовані товари. Стаття 8 також передбачає включення до контрактної вартості певних вигод, які можуть перейти від покупця до продавця у формі певних товарів чи послуг, а не в грошовій формі. Статті 2 - 7 передбачають методи визначення митної вартості у випадках, коли її не може бути визначено згідно з положеннями статті 1.

За приписами ст.2 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року у випадках, коли митної вартості не може бути визначено згідно з положеннями статті 1, як правило, повинен проводитися процес консультацій між митною адміністрацією та імпортером для визначення основи вартості згідно з положеннями статті 2 або 3. Наприклад, може статися так, що імпортер має інформацію про митну вартість ідентичних або подібних імпортних товарів, якої безпосередньо немає в митної адміністрації в пункті ввезення. З іншого боку, митна адміністрація може мати інформацію про митну вартість ідентичних або подібних товарів, якої безпосередньо немає в імпортера. Процес консультацій між двома сторонами дозволить обмінятися інформацією за умови дотримання вимог комерційної конфіденційності для визначення належної основи визначення вартості для митних цілей.

За приписами ст.17 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року ніщо в цій Угоді не тлумачиться як таке, що обмежує або ставить під сумнів право митних адміністрацій упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданих для цілей митного оцінювання.

Як зазначено вище, за правилами ст.64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (ч.1 ст.64); Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях (ч.2 ст.64).

Оскільки у спірних правовідносинах заявник не підтвердив показник задекларованої митної вартості товару каталогами виробника товару, специфікаціями виробника товару, прейскурантами виробника товару, інформацією стосовно доставки та оплати товару, то слід дійти висновку, що митний орган правомірно вдався до застосування положень ст.64 Митного кодексу України і врахування відомостей відповідної автоматизованої системи даних митних органів.

Відтак, як вірно зазначив суд першої інстанції, о включені до відповідної автоматизованої системи даних митних органів відомості про показник митної вартості схожого поза розумним сумнівом за текстуальною назвою товару були цілком правомірно використані суб`єктом владних повноважень для ініціювання процедури консультацій з заявником.

Доводи заявника про протилежне відхиляються судом як юридично неспроможні, позаяк суть та обсяг договірних (контрактних) домовленостей між резидентом України-покупцем та нерезидентом-продавцем (зокрема, в частині документів про умови визначення ціни на товар) об"єктивно не здатні змінити імперативних приписів національного закону України.

При цьому, сама по собі обставина виникнення у суб`єкта владних повноважень згаданого обґрунтованого сумніву, а також виявлена, зафіксована і доведена суб`єктом владних повноважень обставина відсутності підстав для визнання правильним арифметичного показника митної вартості товару, самостійно розрахованої платником чи декларантом, не призводить із абсолютною неминучістю до виникнення безумовної і достатньої підстави для самостійного визначення субєктом владних повноважень власного показника дійсної митної вартості без урахування усіх юридично значимих факторів відносно умов поставки товару, а виключно на підставі числових значень показників митної вартості інших митних декларацій.

Натомість, до таких факторів законодавцем віднесені і параметри, згадані у положеннях ст.60 Митного кодексу України, де, зокрема, указано, що під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними (ч.2 ст.60); Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку (ч.3 ст.60); Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари (ч.4 ст.60); У разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена (ч.5 ст.60).

При цьому, ані текст рішення Митниці про коригування митної вартості товару, ані текст відзиву на позов не містять бодай щонайменших відомостей про схожість умов поставки товарів за поданою заявником первісною митною декларацією - умовам поставки товару за іншими митними деклараціями іншого суб`єкта господарювання - товар №1 МД від 27.09.2024 №24UA92U6; - товар №2 МД від 30.09.2024 №24UA12U4 (товар №2); - товар №3 МД від 17.07.2024 №24UA84U6; - товар №4 МД від 31.08.2024 №24UA74U4 (товар №5) ані за критерієм виробника товару, ані за критерієм однаковості товарів, ані за критерієм кількості (обсягу) товарів.

Судом першої інстанції із посиланням на докази, досліджені під час судового розгляду справи, встановлено невідповідність даних відносно епізодів:

- товар №1 (найменування арт. товару; торгівельна марка): Трикотажне полотно поперечно в`язане, виготовлено з синтетичних волокон 100% поліестер, пофарбована в різні кольори. При виробництві тканини еластомірні і гумові нитки не використовувалися. Пропитки, дублювання та покриття пластмасами, що спостерігаються неозброєним оком, відсутнє: Fabric #1-1.814,00м., Fabric #2-14.276,00м., Fabric #3-3.394,00м, Fabric #4-3.723,00м, Fabric #5-39.105,00м. Виробник NOVINO TRADING LTD. Торговельна марка ArtelTex, GrandTextile. Країна виробництва CN; за іншою митною декларацією як джерелом відомостей про підвищену митну вартість від 27.09.2024 №24UA92U6 Трикотажне полотно поперечно в`язане, виготовлено з синтетичних волокон 100% поліестер, пофарбована в різні кольори. При виробництві тканини еластомірні і гумові нитки не використовувалися. Пропитки, дублювання та покриття пластмасами, що спостерігаються неозброєним оком, відсутнє: Fabric art. 24147-2.521,00м., Fabric art. 23139-171,00м., Fabric art. 24148-6.534,00м., Fabric art. 24135-15.926,00м., Fabric art. 23213-7.834,00м., Fabric art. 24143-3.430,00м. Виробник NOVINO TRADING LTD. Торговельна марка немає даних. Країна виробництва CN.;

- товар №2 (найменування арт. товару; виробник): Текстильний матеріал просочений акриловим просоченням. Виготовлений з синтетичних комплексних поліефірних ниток на 100 %. Загальна максимальна і мінімальна ширина 150 (+/-5) см., загальна максимальна і мінімальна ширина (по фону) між пругами 145 (+/-5)см: Fabric 300X300D-20.379,00м. Поверхнева щільність складає - 180 (+/-10) г/ м2Fabric 1000X1000D-3.997,00м. Поверхнева щільність складає - 390 (+/-10) г/м2. Виробник NOVINO TRADING LTD. Торговельна марка немає даних. Країна виробництва CN; за іншою митною декларацією як джерелом відомостей про підвищену митну вартість від 30.09.2024 №24UA12U4 (товар №2) Текстильний матеріал просочений акриловим просоченням. Виготовлений з синтетичних комплексних поліефірних ниток на 100 %. Загальна максимальна і мінімальна ширина - 150(т/-5) см., загальна максимальна і мінімальна ширина (по фону) між пругами - 145 (+/-5)см: Fabric art. N339-342 -16.249,00м.Поверхнева щільність складає - 300 (+/ 10) r/M2Fabric art. D#6560-2.036,00м. Поверхнева щільність складає - 130 (+/-10) г/M2. Виробник ZHEJIANG FANTASY INTERNATIONAL TRADING CO., LTD. Торговельна марка немає даних. Країна виробництва CN.;

- товар №3 (найменування товару; виробник, умови поставки) Плівка, пориста з поліуретанів, гнучка: AdhesivefilmTY222 / Клейка плівка TY222 - 3.000,00м. SeamtareTY108/ Стрічка для герметизації TY108-300.000,00м. Виробник NOVINO TRADING LTD. Торговельна марка Fastex. Країна виробництва CN, Умови поставки CPT UA Харків; за іншою митною декларацією як джерелом відомостей про підвищену митну вартість МД від 17.07.2024 №24UA84U6 Плівки та стрічки пористі, з поліуретанів, гнучкі. Плівка поліуретанова для герметизації швів - 2.000м. Стрічка поліуританова для герметизації швів в коробках (всього - 56.000 м) - 7 набір. Торговельна марка: Fastexua. Країна виробництва: CN. Виробник: ZHEJIANG FANTASY INTERNATIONAL TRADING CO.,LTD. Умови поставки DPU UA Київ;

- товар №4 (найменування товару, виробник, кількість товару) Вироби з недорогоцінних металів для одягу: Accessories (metalhook)/Фурнітура (металевий гачок) - 28000 шт. Виробник NOVINO TRADING LTD. Торговельна марка немає даних. Країна виробництва CN; за іншою митною декларацією як джерелом відомостей про підвищену митну вартість МД від 31.08.2024 №24UA74U4 (товар №5) Швейна фурнітура із недорогоцінного металу: Пряжка металева-64,02кг. Швейна фурнітура із недорогоцінного металу: Фіксатор металевий для шнура одягу, сумок та рюкзаків.-1192,32кг. Країна виробництва - CN. Торговельна марка - КЕRONG. Виробник - ТАІZHOU KERONG TRADE CO., LTD.

У даному конкретному випадку саме істотна відмінність у найменуванні товару, торгівельній марці та найменуванні виробника та умовах поставки за первинною митною декларацією заявника та іншими митними деклараціями інших суб`єктів господарювання - сприймається судом як основний чинник відсутності підстав для застосування у спірних правовідносинах показника митної вартості товару за іншими митними деклараціями інших суб`єктів господарювання.

Таким чином, відсутність доведеного поза розумним сумнівом факту прийнятної подібності товару, відповідності даних про виробника-нерезидента та умов поставки товару не дозволяє використовувати рівні/однакові показники митної вартості товару до цілком окремих та самостійних господарських операцій, котрі здійснюються різними суб`єктами господарювання юридичними особами приватного права за відсутності доказів доведеного в установленому законом порядку наміру на отримання безпідставної податкової вигоди за рахунок штучного заниження вартості (ціни) товару за зовнішньоекономічним договором/контрактом.

Наведене підтверджується змістом Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів (затверджені наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012р., зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.06.2012р. за №883/21195; далі за текстом Правила №598), позаяк у графі 33 рішення про коригування митної вартості "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59 - 61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Проте, текст оскарженого Рішення про коригування митної вартості не містить жодних відомостей про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, про обсяги партій, про умови поставок, про зміст письмово відображених комерційних домовленостей між резидентом України та іноземним постачальником, про невідповідність цінових показників товару предмету - імпорту відомостям прайс-листів чи будь-яких аналогічних документів виробника товару тощо.

Застосування митним органом з причини спрацювання модуля АСУР ціни товару у межах інших поставок за відомостями спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України суд у даному конкретному випадку вважає необґрунтованим, позаяк самі по собі відомості згаданої системи не містять жодних параметрів, об`єктивно необхідних для формування вичерпного управлінського судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність товарів, однаковість параметрів поставок.

Потрібні для такого судження характеристики товару можуть бути з`ясовані лише у спосіб порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості, обсяги умови придбання раніше імпортованого товару.

Проте, у спірних правовідносинах, Митницею такого порівняння зроблено не було.

До суду документів, котрі б висвітлювали характеристики імпортованого позивачем товару та товару, митна вартість якого була взята митницею за зразок для обчислення, подано не було.

Між тим, у силу правового висновку Верховного Суду від 17.01.2022р. у справі №520/2000/19: 1) обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларанті; 2) декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 Митного кодексу України; 3) контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає контролюючому органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару; 4) сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено; 5) повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх передбачених статтею 53 Митного кодексу України документів; 6) ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації (постанова Верховного Суду від 27.03.2020р. у справі №540/2605/18, постанова Верховного Суду від 06.05.2020р. у справі №140/1713/19); 7) у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу - рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей, визначених частиною другою статті 55 Митного кодексу України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як: за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, за резервним методом (постанова Верховного Суду у постанові від 05.02.2019р. у справі №816/1199/15-a).

Також, у силу правового висновку Верховного Суду від 13.01.2022р. у справі №520/11061/2020: 1) недоведення ознак подібності товарів та умов імпорту не дозволяє прирівнювати показники митної вартості таких товарів, що узгоджується із висновками постанови Верховного Суду від 21.08.2018р. у справі №804/1755/17 та від 25.05.2021р. у справі №520/10386/2020; 2) резервний метод повинен ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях і це обґрунтування повинне бути підтвердженим в рішенні про коригування митної вартості; 3) до кола юридично значимих факторів належать як обчислення митної вартості окремої одиниці товару, так і обчислення митної вартості одного кілограма товару; 4) наявність певних незначних недоліків (технічних помилок, розбіжностей) у документах, наданих на підтвердження митної вартості товару, не повинно розцінюватись як обставина, яка виключає можливість врахування таких документів для митного оформлення товару, та не є самостійною підставою для висновку про недостовірність усієї інформації, що у них міститься, якщо за результатами дослідження інших даних у наданих декларантом документах, можна достовірно визначити митну вартість товару; 5) суб`єкт владних повноважень, як учасник процесу, безперечно, має право наводити відповідні аргументи й надавати наявні у його розпорядженні докази на їх спростування, і такі докази повинні отримати правову оцінку під час судового розгляду справи, однак ці аргументи повинні бути наведені у спірному рішенні та бути покладені в його основу суб`єктом владних повноважень, натомість - використання суб`єктом владних повноважень цих аргументів виключно у ході розгляду справи не відповідає вимогам ч.2 ст.2 КАС України.

А відтак, висновок митниці про можливість визначення митної вартості оцінюваних товарів на рівні митної вартості раніше імпортованого товару є недоведеним за правилами ч.2 ст.77 КАС України через відсутність доказів відповідності оцінюваних товарів раніше імпортованим.

Усі інші виявлені Митницею розбіжності у поданих до митного оформлення у обсязі матеріалів первісної ВМД документів за характером відомостей у даному конкретному випадку не здатні виправдати автоматичне застосування Митницею у спірних правовідносинах показника одиниці митної вартості товару за МД товар №1 від 27.09.2024 №24UA92U6; товар №2 МД від 30.09.2024 №24UA12U4 (товар №2); товар №3 МД від 17.07.2024 №24UA84U6; - товар №4 МД від 31.08.2024 №24UA74U4 (товар №5).

Згідно ч.1 ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У розумінні ч.4 ст.58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Отже, законодавцем запроваджено спеціальна кваліфікуюча ознака для визначення митної вартості товару предмету імпорту, а саме: мета зовнішньоекономічної угоди у вигляді експорту товару до України.

Відповідно до ч.ч.1 і 2 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а до кола згаданих документів належать: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Положеннями ч.ч.1 і 2 ст.54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, а контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

З наведеної норми кодексу слідує, що виникнення сумніву митного органу у правильності самостійно обчисленого платником або в інтересах платника декларантом показника митної вартості може бути спричинено: 1) виявленням таких розбіжностей у поданих документах, котрі об`єктивно здатні вплинути на митну вартість; 2) виявленням ознак підробки документів; 3) виявленням відсутності відомостей на підтвердження складових митної вартості товарів чи ціни товару.

У силу п.6 ч.3 ст.53 Митного кодексу України ці сумніви митного органу можуть бути усунуті документами від виробника товару, а саме: каталогами виробника товару, специфікаціями виробника товару, прейскурантами виробника товару, прайс-листами виробника товару.

Також у силу п.7 ч.3 ст.53 Митного кодексу України ці сумніви митного органу можуть бути усунуті копією митної декларації країни відправлення.

Окрім того, у силу п.8 ч.3 ст.53 Митного кодексу України ці сумніви митного органу можуть бути усунуті інформацією біржових організацій про вартість товару.

З огляду на приписи наведених норм кодексу, а також зміст ч.9 ст.58 Митного кодексу України, де указано, що розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що у разі здійснення господарських операцій з імпорту в Україну товару показник його митної вартості не може бути нижчим за ціну продажу цього ж самого товару виробником, позаяк у протилежному випадку особа отримує безпідставну податкову вигоду.

Разом із тим, у ході розгляду справи судом достеменно з`ясовано, що відповідач під час обчислення митної вартості товару використав відомості ВМД, за якою було здійснено імпорт іншого товару, ніж у випадку заявника, без часткової ідентифікації виробника-нерезидента такого товару. Факт прийнятної поза розумним сумнівом однаковості виробника-нерезидента та факт прийнятної поза розумним сумнівом однаковості умов придбання товару відповідачем також підтверджено не було.

За загальним правилом поставка різних товарів різних виробників об`єктивно здатна істотно вплинути на дійсну ціну товару і за відсутності здобутих суб`єктом владних повноважень доказів про протилежне здатна сформувати різну митну вартість товару.

Доказів реалізації заявником у спірних правовідносинах наміру на безпідставне отримання податкової вигоди у спосіб штучного заниження митної вартості товару відповідачем в межах спірних правовідносинах не надано.

Водночас із цим, ч.7 ст.54 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем під час митного оформлення надано необхідні документи, які містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів, водночас відповідач не довів наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товару, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості товару та протиправність оскаржуваних рішень.

Беручи до уваги наведені вище обставини, колегія суддів дійшла висновку, що рішення про коригування митної вартості товару №UA102000/2024/000070/2 від 08.11.2024, №UA102000/2024/000062/2 від 08.10.2024 не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, прийняті без урахування обставин, які мали значення для його прийняття, за відсутності підстав для його прийняття, відтак підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

З огляду на викладене, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA102020/2024/000117 від 08.11.2024, №UA102020/2024/000104 від 08.10.2024 року також є протиправними та підлягають скасуванню.

Доводи митного органу щодо подання заявником нової митної декларації замість раніше первісно поданої є необґрунтованими з огляду на відсутність саме у приписах Митного кодексу України однозначно сформульованих застережень про зворотнє, зважаючи на ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010р. по справі «Щокін проти України» (Shchokin v. Ukraine, заяви № 23759/03 та 37943/06) та рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.2011р. по справі «Серков проти України» (Serkov v. Ukraine, заява № 39766/05) найбільш сприятливим для заявника є підхід, коли відображення суб`єктом господарювання у вантажній митній декларації реквізитів відповідного рішення органу митного контролю про коригування митної вартості товару за первісно поданою цим ж суб`єктом господарювання вантажною митною декларацією доводить об`єктивну вимушеність вчинку із подальшого декларування митної вартості товару за показниками прийнятого органом митного контролю рішення про коригування митної вартості і не позбавляє особу права на оскарження такого рішення про коригування митної вартості.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову ТОВ "ОПЦИОН ПЛЮС".

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами п. 2 ч. 1ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Чернігівської митниці - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2025 по справі № 520/31901/24 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді З.Г. Подобайло І.С. Чалий