Справа № 160/373/24
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2025-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2025 рокуСправа №160/373/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «ДНІПРОДОРМОСТОБУД» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -
04 січня 2024 року Приватне акціонерне товариство «ДНІПРОДОРМОСТОБУД» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просило:
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.05.2024 року по справі №160/373/24 в задоволенні позову було відмовлено.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки в межах спірних правовідносин позивач склав податкові накладні з лютого по грудень 2022 року, з січня по квітень 2023 року, та зареєстрував їх в ЄРПН з порушенням строку, суд дійшов висновку про правомірність застосування контролюючим органом штрафних (фінансових) санкцій щодо податкових накладних, складених з лютого 2022 року по січень 2023 року, на підставі пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України, а щодо податкових накладних, складених з лютий по квітень 2023 року з урахуванням положень пункту 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилався на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначав, що судом першої інстанції не перевірено кожну податкову накладну на предмет порушення строків її реєстрації. Крім того, поза увагою суду залишились доводи позивача щодо подання до податкового органу заяви про неможливість виконання податкових зобов`язань та не розгляду такої заяви в належний спосіб. Також апелянт посилався на відсутність вини з боку позивача щодо несвоєчасної реєстрації податкових накладних, що є складовою підставою для притягнення платника податків до відповідальності. Крім того, судом було невірно застосовані положення Перехідних положень податкового кодексу України в частині застосування штрафних санкцій.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.09.2024 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДНІПРОДОРМОСТОБУД» залишено без задоволення. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 травня 2024 року в адміністративній справі № 160/373/24 залишено без змін.

14.10.2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Приватного акціонерного товариства «Дніпродормостобуд» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 травня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2024 року у справі №160/373/24. Зокрема, скаржник зазначав, що ухвалою Третій апеляційний адміністративний суд від 20 серпня 2024 року по справі №160/373/24 необґрунтовано відхилив клопотання Товариства про зупинення провадження по справі №160/373/24 до набрання законної сили рішенням по справі №160/15899/24. При цьому, в поданому клопотанні підприємством зазначалося про наявність вмотивованого зв`язку між справами №160/373/24 та №160/15899/24, оскільки вирішення питання про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 20 листопада 2023 року безпосередньо пов`язано із вирішенням питання про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №55578 від 17 жовтня 2022 року щодо можливості своєчасного виконання підприємством свого податкового обов`язку, в якому податковим органом невмотивовано встановлено таку можливість. Такі висновки суду апеляційної інстанції Товариство вважало необґрунтованими, з огляду на пункт 109.1. статті 109 ПК України, відповідно до якого, податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом. Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Крім того, позивач доводив, що в аспекті зазначеного питання, суд апеляційної інстанції також не врахував висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 30 квітня 2024 року по справі №160/12823/23 (адміністративне провадження №К/990/12394/24), в якому Верховним Судом зазначено: «Враховуючи те, що під час розгляду справи суди попередніх інстанцій не надали оцінку обставинам, на які посилається Товариство стосовно неможливості виконати податковий обов`язок щодо подання звітності протягом певного часу, як і не зупинили провадження у цій справі до вирішення іншої справи, предметом розгляду, в якій є саме правомірність рішення контролюючого органу про можливість виконання Товариством своїх податкових обов`язків, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги позивача, скасування рішень судів попередніх інстанцій з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції». Щодо даного питання Товариство додатково звертало увагу на те, що камеральна перевірка підприємства була проведена 16 жовтня 2023 року, а до податкового органу із заявою про неможливість виконання податкових обов`язків Товариство звернулося до 26 вересня 2022 року, тобто задовго до моменту проведення перевірки та у строки, визначені Порядком № 225. Рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №55578 від 17 жовтня 2022 року про можливість своєчасного виконання Товариством своїх податкових обов`язків в період дії воєнного стану є предметом адміністративної справи №160/15899/24.

Щодо порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального права, позивач вказував на неправильне застосування підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України. Зокрема, помилка судів попередніх інстанцій полягала в тому, що останніми не було встановлено і досліджено обставини щодо кожної податкової накладної, з урахуванням відповідного правового регулювання та загально-правового принципу дії норми права у часі, адже з аналізу переліку податкових накладних/розрахунків коригування, зазначених в акті камеральної перевірки, вбачається, що 15-ть із 505-ти податкових накладних за номером № 695, 694, 887, 697, 724, 719, 712, 715, 717, 704, 700, 723, 716, 707 та 709 зареєстровані в ЄРПН 15 липня 2022 року.

Щодо решти податкових накладних позивач наголошував, що суди попередніх інстанцій порушили норми пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України, які передбачають звільнення від відповідальності, зокрема за порушення строків реєстрації податкових накладних, у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, і за умови підтвердження неможливості виконання платником податків обов`язків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Постановою Верховного Суду від 20.11.2024р. рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.05.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12.09.2024 у справі №160/373/24 скасовано. Справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Верховний Суд, переглянувши оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції, виходив з того, що, ухвалюючи рішення у цій справі, суди попередніх інстанцій цілком обґрунтовано мотивували правове регулювання спірних правовідносин, врахувавши висновки Верховного Суду щодо застосування положень пункту 120-1.1. статті 120-1, пункту 201.10 статті 201 ПК України, пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ, пункту 89 підрозділу 2 розділу XX ПК України стосовно застосування штрафних фінансових санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних за спірний період. При цьому, Верховний Суд прийняв доводи скаржника стосовно неповноти встановлення судами обставин у справі, які полягають у не дослідженні доказів щодо кожної податкової накладної, з урахуванням відповідного правового регулювання, адже з аналізу переліку податкових накладних/розрахунків коригування, зазначених в акті камеральної перевірки, вбачається, що 15-ть із 505-ти податкових накладних за номером № 695, 694, 887, 697, 724, 719, 712, 715, 717, 704, 700, 723, 716, 707 та 709 зареєстровані в ЄРПН 15 липня 2022 року.

Також Верховний Суду прийняв доводи заявника касаційної скарги стосовно наявності обставин щодо неможливості виконати Товариством податковий обов`язок, які є предметом дослідження в іншій справі, і прийняте в іншій справі рішення безпосередньо вплине на обов`язок позивача своєчасно реєструвати податкові накладні та відповідно правомірність застосування до платника податків штрафних (фінансових) санкцій за порушення строків реєстрації.

Також Верховний Суд звернув увагу на те, що позивач подав до суду апеляційної інстанції письмове клопотання про зупинення провадження в адміністративній справі № 160/373/24 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 160/15899/24. Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 20 серпня 2024 року зазначене клопотання Товариства залишив без задоволення, мотивувавши його тим, що суд надає оцінку рішенню суб`єкта владних повноважень в межах підстав його прийняття та дотримання законодавчо встановленої процедури в процесі його прийняття. Суд апеляційної інстанції вказав, що позивач в даній справі не зазначав в якості підстав позову оскарження рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 55578 від 17 жовтня 2022 року. Крім того, цей суд зазначив, що під час апеляційного розгляду справи суд не досліджує нові обставини або докази, які не досліджувалися та не перевірялися судом першої інстанції та які виникли після закінчення розгляду справи в суді першої інстанції, а лише перевіряє обґрунтованість висновків суду першої інстанції та правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Також, як вбачається з Постанови Верховного Суду від 20.11.2024р., Верховний Суд не погодився з такими висновками суду апеляційної інстанції, оскільки позовну заяву позивач мотивував серед іншого і обставинами щодо неможливості виконання податкових обов`язків, зазначав, що звернувся до податкового органу з відповідною заявою від 26 вересня 2022 року №26/09-1, про що свідчать і додатки до позовної заяви, проте відповіді податкового органу не отримав. Про ці обставини та не дослідження їх судом першої інстанції позивач зазначав в апеляційній скарзі. Однак суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові вказав на те, що матеріали справи не містять доказів ані подання відповідної заяви до податкового органу, ані прийняття контролюючим органом рішення щодо неможливості своєчасного виконання позивачем свого податкового обов`язку на підставі відповідної заяви платника податків. Проте, ці доводи не відповідають дійсності, оскільки, як зазначено вище, позивач додав до адміністративного позову заяву від 26 вересня 2022 року №26/09-1, адресовану контролюючому органу. Проте, наведені вище обставини залишилися поза увагою судів першої та апеляційної інстанцій, хоча мали бути встановлені і дослідженні.

Отже, причиною скасування Верховним Судом рішень судів першої та апеляційної інстанцій стало те, що під час розгляду справи суди попередніх інстанцій не встановили обставини, на які посилається Товариство, стосовно неможливості виконати податковий обов`язок.

28.11.2024 року справа надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано на новий розгляд судді Кальнику В.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2024 року прийнято до свого провадження адміністративну справу №160/373/24, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

17.12.2024 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що звільнення від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних передбачено лише для платників податків щодо реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, граничний термін виконання яких припадає на період, починаючи з 24.02.2022 року до 27.05.2022 року (тобто до дня набрання чинності Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану) за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15.07.2022 року. Отже, реєстрація податкових накладних, що були предметом перевірки, була здійснена вже у період дії Закону № 2260-ІХ, який набрав чинності 27.05.2022 року, яким поновлено відповідальність платників податків у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок, у тому числі щодо порушення граничних строків реєстрації податкових накладних, за виключенням тих випадків, коли граничний термін їх реєстрації припадає на період з 24.02.2022 року по 27.05.2022 року. У свою чергу граничні терміни реєстрації жодної із зазначених у акті перевірки податкових накладних не підпадають під період звільнення від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію, що передбачений підпунктом 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення у редакції Закону № 2260-IX. Окремо звернув увагу на висновки, яких дійшов Верховний Суд у справі з аналогічним предметом та підставами спору. Так, Верховний Суд у постановах від 30.01.2024 у справі №280/4484/23, від 06.02.2024 у справі №160/10740/23 зазначив наступне: «Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 13 травня 1997 року № 1-зп/1997, стаття 58 Конституції України 1996 року закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативноправовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта. Закон № 2876-IX не містить прямої вказівки про надання його нормам зворотної дії в часі, а отже його дія не розповсюджується на період до набрання ним чинності. Крім того, відповідальність, встановлена пунктом 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України, застосовується за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого для пункту 89 цього розділу, тобто прямо пов`язана зі збільшеними строками реєстрації податкових накладних. Податкове правопорушення у вигляді несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є триваючим порушенням, початком якого є наступний день за останнім (граничним) днем реєстрації податкової накладної, а припиняється таке порушення в день фактичної реєстрації податкової накладної. А тому розповсюджувати дію пунктів 89, 90 на правовідносини, які були припинені (тобто податкові накладні складені та зареєстровані з порушенням строку, який визначений пунктом 201.1 статті 201 ПК України, до внесення змін Законом № 2876-IX) є неможливим. Відтак зменшений розмір штрафних санкцій може бути застосований лише щодо податкових накладних, складених та зареєстрованих несвоєчасно після набрання чинності Законом №2876-IX або до накладних, строк реєстрації яких не скінчився станом на день набрання чинності цим Законом (08 лютого 2023 року).».

Відповідач зазначив, що в ході розгляду перевірки було встановлено, що ПРАТ «Дніпродормостобуд» до контролюючого органу було подано заяву про відсутність можливості виконання податкового обов`язку здійснено листом від 26.09.2022 року №26/09-1. За результатами розгляду заяви ПРАТ «Дніпродормостобуд» про відсутність можливості виконання податкового обов`язку ГУ ДПС у Дніпропетровській області було прийнято Рішення щодо можливості виконання платником податків свого податкового обов`язку від 17.10.2022 №55578, яке направлено засобами поштового зв`язку на юридичну адресу підприємства. Оскільки камеральною перевіркою, проведеною 16.10.2023 року, було охоплено ПН/РК за лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року та січень, лютий, березень, квітень, 2023 року, штрафні санкції до ПРАТ «Дніпродормостобуд» застосовано у розмірах визначених відповідно до пункту 120.1 статті 120 та пункту 90 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПКУ, в порушення платником податку граничних строків реєстрації ПН/ РК у ЄРПН, передбачених пунктом 201.1 статті 201 ПКУ. Отже, відповідач вважає, що у підприємства була можливість виконати податковий обов`язок.

17.12.2024 року до суду від позивача надійшла заява про зупинення провадження у справі №160/373/24 до прийняття рішення Судовою палати з розгляду справ щодо податків, зборів, інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі №200/4768/23.

Ухвалою суду від 20.12.2024 заяву Приватного акціонерного товариства «ДНІПРОДОРМОСТОБУД» про зупинення провадження у справі № 160/373/24 було задоволено та зупинено провадження у справі №160/373/24.

23.12.2024 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено про обставини неможливості виконання ПРАТ «ДНІПРОДОРМОСТОБУД» податкового обов`язку, що є предметом дослідження по справі №160/15899/24. Також звернув увагу на те, що відзив на позовну заяву по справі №160/373/24 не містить будь-якої інформації чи пояснень зі сторони ГУ ДПС у Дніпропетровській області щодо справи №160/15899/24, яку вирішено не на користь контролюючого органу. Також відзив на позовну заяву по справі №160/373/24 не містить будь-якої інформації чи пояснень зі сторони ГУ ДПС у Дніпропетровській області щодо податкових накладних № 695, 694, 697, 724, 719, 712, 715, 717, 704, 700, 723, 716, 707 та 709, про які йшлося у постанові Верховного Суду від 20.11.2024 року.

31.03.2025 до суду від відповідача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі, оскільки 26.02.2025 Верховним Судом винесено постанову у адміністративній справі №200/4768/23, яка набрала законної сили в день її ухвалення - 26.02.2025. В клопотанні зазначив, що Постановою Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 26.02.2025 у адміністративній справі №200/4768/23 касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» залишено без задоволення; постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2024 у справі №200/4768/23 залишено без змін. Постанова Верховного Суду від 26.02.2025 у адміністративній справі №200/4768/23 набрала законної сили 26.02.2025.

Ухвалою суду від 04.04.2025 задоволено клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про поновлення провадження у справі. Провадження у справі №160/373/24 поновлено.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом з матеріалів справи встановлено, що Приватне акціонерне товариство «Дніпродормостобуд» зареєстроване 05 червня 2003 року, про що вчинено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про включення відомостей про державну реєстрацію юридичної особи за ідентифікаційним кодом 32495478; перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області (ДПІ у Чечелівському районі м. Дніпра); місцезнаходження юридичної особи: 49019, м. Дніпро, вул. Ударників, буд. 30.

Згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основний вид господарської діяльності за КВЕД: 25.61 Оброблення металів та нанесення покриття на метали.

Позивач зареєстрований платником податку на додану вартість з 10 червня 2003 року.

16 жовтня 2023 року відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу І, пункту 75.1 статті 75 розділу II Податкового кодексу України, у порядку, визначеному пунктом 76.2 статті 76 розділу ІІ Податкового кодексу України, головним державним інспектором Правобережного відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку Приватного акціонерного товариства «Дніпродормостобуд» () щодо дотримання порядку реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За результатами перевірки складено акт камеральної перевірки №37124/04-36-04-06/32495478 від 16 жовтня 2023 року (далі акт перевірки).

Перевіркою встановлено порушення пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, а саме: допущена затримка реєстрації в ЄРПН 505-ти податкових накладних з датою складання: лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року, січень, лютий, березень, квітень 2023 року, з датою реєстрації в ЄРПН березень, травень, квітень, липень, серпень 2023 року.

20 листопада 2023 року на підставі акта перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення форми «Н» №, згідно з яким до Приватного акціонерного товариства «Дніпродормостобуд» застосовано штраф за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних за період лютий-грудень 2022 року, січень-квітень 2023 року в ЄРПН, на загальну суму 431831,99 грн.

Відповідно до Додатку до податкового повідомлення-рішення № від 20 листопада 2023 року розрахунок штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН такий: за податкові накладні, складені з лютого 2022 року - січень 2023 року у розмірі 10%, 30%, 40%, 50%, за податкові накладні, складені з лютого 2023 року по квітень 2023 року, у розмірі 2%, 5%, 10%, 15%.

Отже, спір між сторонами виник з підстав правомірності та обґрунтованості винесення контролюючим органом податкового повідомлення-рішення № від 20.11.2023 року.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України в редакції на час виникнення спірних відносин).

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до положень підпунктів 19-1.1, 19-1.1.2 пункту 19-1.1.статті 19-1 ПК України контролюючі органи, що визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, зокрема, здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків, контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

За змістом підпунктів 20.1.4, 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пунктів 61.1, 61.2 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.1. пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також можуть бути, зокрема: своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних.

Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами (підпункт 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За змістом пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Стаття 120-1 ПК України визначає відповідальність платників податку на додану вартість за порушення, зокрема, строків реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Так, відповідно пункту 120-1.1. статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами «а» - «г» цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

З системного аналізу наведених норм права вбачається, що законодавцем чітко визначено обов`язок платника податку (продавця) в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою. При цьому, реєстрація податкових накладних у ЄРПН повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків, зокрема: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. Порушення платниками податку на додану вартість граничного строку для реєстрації податкової накладної в ЄРПН тягне за собою накладення штрафу у розмірі, визначеному пунктом 120-1.1. статті 120-1 ПК України.

При цьому, податкове правопорушення за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної є вчиненим із моменту закінчення граничного терміну реєстрації податкової накладної, передбаченої пунктом 201.10 статті 201 ПК України.

Строк затримки реєстрації має правове значення для визначення розміру штрафної санкції, а не для його кваліфікації.

18.03.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 р№ 533- IX (далі - Закон № 533- IX).

У зв`язку із набранням чинності Закону №533-ІХ (з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX та Закону України від 13 травня 2020 року № 591-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)») підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнений пунктом 52-1 такого змісту:

«За порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за: порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії; відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу; порушення вимог законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку; порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню».

Отже, пункт 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України містив чітку вказівку на темпоральний критерій незастосування штрафних санкцій за вчиненні відповідні порушення: з 1 березня 2020 року і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину.

Законодавець шляхом внесення змін до ПК України запровадив мораторій на застосування штрафних санкцій, у тому числі за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у відповідний період.

Карантин Кабінет Міністрів України установив на підставі постанови від 11.03.2020 №211 з 12 березня 2020 року, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Постановою від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» Кабінет Міністрів України відмінив з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Разом з тим, до завершення карантину Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан, який на підставі Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжувався та станом на час розгляду справи триває.

З метою реалізації необхідних заходів щодо підтримки військових і правоохоронних підрозділів у відбитті збройного нападу російської федерації та забезпечення прав і обов`язків платників податків Верховною Радою прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» від 3 березня 2022 року №2118-IX, який набрав чинності 7 березня 2022 року (далі - Закон № 2118-IX).

Законом №2118-IX підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнений пунктом 69, яким установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

В подальшому, Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12 травня 2022 року № 2260-IX (далі - Закон № 2260-IX).

У зв`язку із набранням чинності 27 травня 2022 року Закону № 2260-IX підпункт 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України викладено у такій редакції:

«У разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 липня 2022 року, подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року.

Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику».

Відтак, з набранням чинності Законом № 2260-IX передбачене підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України звільнення від відповідальності поставлене в залежність від підтвердження у визначеному законодавством порядку можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язку, зокрема, щодо реєстрації у відповідному реєстрі податкових накладних.

Закон № 2260-IX підпункт 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнив положеннями, відповідно до яких у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.

Отже, з 27 травня 2022 року припинили застосовуватися положення законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, які поширювалися на правовідносини, що врегульовувались пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

З огляду на наведене правове регулювання спірних правовідносин, платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в період дії мораторію, запровадженого пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, а саме: з 01 березня 2020 року по 26 травня 2022 року.

Оскільки податкове правопорушення у вигляді несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є триваючим порушенням, початком якого є наступний день за останнім (граничним) днем реєстрації податкової накладної, а припиняється таке порушення в день фактичної реєстрації податкової накладної в ЄРПН, то у випадку, коли податкова накладна/розрахунок коригування складена(ий) в період дії мораторію, а зареєстрована(ий) в ЄРПН після скасування дії мораторію (тобто після 26 травня 2022 року), відповідальність за порушення строків реєстрації податкових накладних застосовується за період, у якому підстави для звільнення від відповідальності перестали існувати.

В той же час, як зазначено вище, пунктом 69.1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України установлено, що платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки зокрема щодо дотримання термінів реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 липня 2022 року.

Законом України від 13 грудня 2022 року № 2836-IX (набрав чинності 03 січня 2023 року) підпункт 69.1 викладено в новій редакції, зокрема відповідно до абзаців третього - п`ятого цього пункту платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо: реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування, дата складання яких припадає на період з 1 лютого по 31 травня 2022 року, за умови забезпечення їх реєстрації не пізніше 15 липня 2022 року.

Отже, якщо податкові накладні/розрахунки коригування складені платником в період з 01 лютого по 31 травня 2022 року, а зареєстровані в ЄРПН з порушенням строку після 15 липня 2022 року, у контролюючого органу є підстави для застосування штрафних (фінансових) санкцій відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України.

В ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, що підставою для застосування до позивача штрафних санкцій та прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення стало встановлення порушення граничних термінів реєстрації в ЄРПН 505-ти податкових накладних з датою складання: лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року, січень, лютий, березень, квітень 2023 року, та з датою реєстрації в ЄРПН березень, травень, квітень, липень, серпень 2023 року.

Отже, податкові накладні позивача, які наведені в акті камеральної перевірки, були зареєстровані з порушенням термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН), які визначені у пункті 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.

Разом з цим, судом з аналізу переліку податкових накладних/розрахунків коригування, зазначених в акті камеральної перевірки, також було встановлено, що деякі із 505-ти податкових накладних за номером №№ 695, 694, 697, 724, 719, 712, 715, 717, 704, 700, 723, 716, 707 та 709 були зареєстровані в ЄРПН 15.07.2022 року.

Суд зазначає, що в абз. 3 підпункту 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України зазначається, що «платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо: реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування за умови забезпечення їх реєстрації не пізніше 15 липня 2022 року».

У постанові Верховного Суду від 13 червня 2024 року по справі № 260/1427/23 визначено, що заслуговують на увагу доводи позивача про безпідставне зарахування контролюючим органом при обрахунку кількості днів порушення термінів реєстрації податкових накладних як день прострочення 15 липня 2022 року, оскільки встановлений абз.3 п.п.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу XX ПК України кінцевий термін реєстрації податкових накладних "до 15 липня 2022 року" означає, що останній день реєстрації відповідних ПН є саме 15 липня 2022 року, тобто останнім днем строку реєстрації вважається саме цей день.

Таким чином, навіть, якщо б позивач мав можливість виконувати свої податкові обов`язки, як наслідок, реєстрація ним податкових накладних №695, 694, 697, 724, 719, 712, 715, 717, 704, 700, 723, 716, 707 та 709 15 липня 2022 року, не мала би наслідком застосування до позивача заходів фінансової відповідальності у вигляді штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію таких податкових накладних.

При цьому, відзив на позовну заяву по справі №160/373/24 не містить будь-яких пояснень зі сторони відповідача щодо податкових накладних № 695, 694, 697, 724, 719, 712, 715, 717, 704, 700, 723, 716, 707 та 709 та правомірності застосування до позивача штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію вказаних податкових накладних.

Стосовно наявності обставин щодо неможливості виконати позивачем податковий обов`язок, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

З метою тимчасового, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, підтвердження платниками податків можливості чи неможливості своєчасного виконання податкового обов`язку щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 глави 2 розділу II Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, Наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225 затверджений Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, та переліків документів на підтвердження (далі - Порядок № 225).

Цим Порядком визначено, крім іншого, підстави неможливості виконання платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами податкових обов`язків (у тому числі обов`язків податкових агентів) та правила надання заяви та документів, що доводять неможливість виконання податкових обов`язків тощо.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 225 до платників податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, які на дату набрання чинності цим Порядком мають можливість подати до контролюючого органу заяву та документи (копії документів), інформацію про відсутність можливості виконання податкових обов`язків, застосовуються такі правила.

У разі неможливості виконання платником податків податкового обов`язку, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, платник податків подає не пізніше 30 вересня 2022 року заяву про відсутність такої можливості разом з вичерпним переліком документів (копій документів), інформації, які передбачені Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225 або Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків - фізичної особи, зокрема самозайнятої особи, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225 (далі - Переліки документів) до контролюючого органу в порядку передбаченому пунктом 8 цього розділу.

Судом встановлено, що 27.09.2022р. ГУ ДПС у Дніпропетровській області отримано заяву ПрАТ «Дніпродормостобуд» від 26.09.2022р. № 26/09-1 про неможливість виконання підприємством своїх обов`язків визначених у пп. 69.1 п. 69 підрозділу 10 XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, а саме, неможливості своєчасно виконати свій податковий обов`язків щодо дотримання термінів сплати податків і зборів, подання звітності, тощо.

З заяви вбачається, що в обґрунтування цього звернення позивачем було зазначено, що території ПрАТ «Дніпродормостобуд» підприємства-орендарі приміщень здійснюють діяльність з виробництва необхідних комплектувальних виробів для Збройних сил України та територіальної оборони, крім цього на території підприємства облаштовано шелтер для переселенців, які прямують транзитом через м. Дніпро, для надання їм тимчасового прихистку ї необхідної гуманітарної допомоги, в червні 2022р. Приватне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний завод» здійснило відключення ПрАТ «Дніпродормостобуд» від електричної енергії внаслідок чого господарська діяльність ПрАТ «Дніпродормостобуд», яке відповідно до наказу Дніпропетровської обласної військової адміністрації №148 від 13.04.2022р. відноситься до переліку підприємств критичної сфери, яке повинно забезпечити енергоресурсами підприємства-орендарів, які здійснюють діяльність з виробництва необхідних комплектуючих виробів для Збройних сил України та територіальної оборони, і підприємств-орендарів зупинилася, ПрАТ «Дніпродормостобуд» з метою надання можливості орендарям продовжувати надавати допомогу Збройним силам України, територіальній обороні міста та тимчасово переміщеним особам, неодноразово зверталося до ДТЕК і ПрАТ «ДМЗ» з проханням відновити електропостачання, яке було відновлено лише після втручання обласної військової адміністрації, через відключення від електричної енергії на підприємстві утворилася дебіторська заборгованість в розмірі 7,8 млн. грн., кредиторська заборгованість підприємства за електричну енергію складає 2 млн. грн., але незважаючи на такі обставини підприємством з 24.02.2022р. було сплачено наступні податки: ЕСВ - 436070,38 грн., ПДФО -353048,35 грн., військовий збір - 29667,99 грн, ПДВ - 85630 грн.

На підтвердження зазначених у заяві обставин позивачем до заяви були надані докази щодо підстав відключення підприємства від електропостачання та докази вчинення підприємством дій спрямованих на відновлення електропостачання.

17.10.2022р. ГУ ДПС у Дніпропетровській області, розглянувши вищезазначену заяву позивача та надані ним документи, прийняло рішення №55578 щодо можливості своєчасного виконання платником податків ПрАТ «Дніпродормостобуд» свого податкового обов`язку.

Позивач оскаржив таке рішення в судовому порядку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.09.2024р. у справі №160/15899/24, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.05.2025р., адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області щодо можливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку №55578 від 17.10.2022р., зобов`язано ГУ ДПС у Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ПрАТ «Дніпродормостобуд» від 26.09.2022р.

Вказаним судовим рішенням було встановлено, що під час розгляду заяви ПрАТ «Дніпродормостобуд» від 26.09.2022р. № 26/09-1 про неможливість виконання підприємством своїх обов`язків визначених у пп. 69.1 п. 69 підрозділу 10 XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України попереднє рішення із пропозицією надати конкретно визначені документи (або їх копії) на підтвердження зазначених у цій заяві обставин щодо неможливості виконання підприємством обов`язків платника податків не приймалось та позивачу не направлялось. Отже, приймаючи оскаржуване рішення, відповідачем не вчинялись дії щодо перевірки зазначених у заяві позивача від 26.09.2022р. № 26/09-1 обставин шляхом звернення до компетентних органів щодо додаткового підтвердження обставин, викладених у заяві платника податків та відповідних документах, але при цьому у оскаржуваному рішенні відповідач посилається на недостатність документів, що підтверджують неможливість виконання платником податків податкових обов`язків та, приймаючи остаточне рішення за результатами розгляду заяви платника податків, пропонує надати такі додаткові документи на підтвердження зазначеної у заяві підстави неможливості виконання платником податків податкових обов`язків.

Також, як було зазначено, що у даному випадку відповідач, ігноруючи положення Порядку №225, які надають йому повноваження у разі недостатності документів (копій документів), що підтверджують неможливість виконання у платника податків податкових обов`язків, сформувати та направити попереднє рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку із зазначенням конкретного переліку документів, які необхідно надати платнику податків, створив для платника податків, позивача у справі, стан правової невизначеності, що фактично позбавило його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а з іншого боку створив для себе, як контролюючого органу, передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про можливість своєчасного виконання платником податків своїх податкових зобов`язань.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Верховний Суд під час вирішення подібних правовідносин у постановах від 27.09.2023р. справі № 160/19256/22, від 23.07.2024р. у справі № 160/4688/23 зазначав, що обставини прийняття контролюючим органом попереднього рішення мають значення для правильного вирішення цієї справи, оскільки згідно з пунктом 1 розділу III Порядку № 225, можливість подання достатніх документів для належного підтвердження платником податків неможливості виконання податкових обов`язків перебуває у взаємозалежності від направлення контролюючим органом протягом встановленого двадцятиденного строку попереднього рішення з пропозицією щодо надання платником податку конкретних додаткових документів (копій документів) на підтвердження зазначеної у заяві підстави (підстав) неможливості виконання податкових обов`язків.

Суд звертає увагу, що станом на час розгляду справи, матеріали справи не містять доказів прийняття контролюючим органом вмотивованого рішення про неможливість своєчасного виконання платником податків ПрАТ «Дніпродормостобуд» обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України у звітних (податкових) періодах, що припадають на період дії воєнного стану, зокрема, щодо реєстрації у ЄРПН податкових накладних, на підставі відповідної заяви платника податків №55578 від 17.10.2022р. згідно з рішенням суду по справі №160/15899/24.

За таких обставин, суд зазначає, що відповідачем не було враховано при прийняті оспорюваного податкового повідомлення-рішення обставини неможливості своєчасного виконання позивачем податкового обов`язку.

Доказів на підтвердження протилежного відповідачем до суду не надано.

Інших доводів, що можуть вплинути на правильність вирішення судом спору, що розглядається, матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що застосування до позивача штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних покладає на позивача додатковий надмірний тягар та є порушенням основоположних принципів верховенства права та принципу належного урядування.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 27.03.2025 у справі № 320/5033/23, від 01.04.2025 у справі №380/6549/24, від 07.02.2024 у справі №380/7070/23.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач в порушення наведених положень законодавства та фактичних обставин справи неправомірно нарахував штрафні санкції оскаржуваним рішенням за вище переліченими податковими накладними.

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи викладене в сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню пропорційно до розміру задоволених вимог або оплаті відповідно до положень цього Кодексу та стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «ДНІПРОДОРМОСТОБУД» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 20.11.2023 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь Приватного акціонерного товариства «ДНІПРОДОРМОСТОБУД» судові витрати у розмірі 6677,48 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник