Справа № 300/3786/24
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 рокуЛьвівСправа № 300/3786/24 пров. № А/857/10525/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Шинкар Т.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2025 року (суддя- Микитюк Р.В., ухвалена в м.Івано-Франківськ) у справі № 300/3786/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

14 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дії відповідача, що полягають в обмеженні позивачу загального розміру пенсії, максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, при обчисленні розміру пенсії для її виплати з 20.03.2024 року та зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу пенсії по інвалідності як ліквідатору аварії на ЧАЕС, у розмірі відшкодування фактичних збитків за роботу в зоні відчуження, призначеної відповідно до ч.1 ст. 54 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", без обмеження її розміру на рівні десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 20.03.2024, з урахуванням усіх передбачених чинним законодавством, надбавок, підвищень та підвищень забезпечення під час проходження військової служби в період з 04.11.2015 по 26.10.2018.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.07.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, - задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, що полягають в обмеженні ОСОБА_1 загального розміру пенсії, максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, при обчисленні розміру пенсії для її виплати з 20.03.2024 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності як ліквідатору аварії на ЧАЕС, у розмірі відшкодування фактичних збитків за роботу в зоні відчуження, призначеної відповідно до ч.1 ст. 54 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", без обмеження її розміру на рівні десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 20.03.2024, з урахуванням усіх передбачених чинним законодавством, надбавок, підвищень та підвищень, з урахуванням проведених платежів.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, та ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2024 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.07.2024 у справі №300/3786/24 повернуто скаржнику.

Таким чином, зазначене рішення набрало законної сили 28.08.2024.

В подальшому, 20.02.2025 до суду надійшла заява позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подати звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2025 року у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.07.2024 у справі №300/3786/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, наведених у апеляційній скарзі.

Просить прийняти постанову про задоволення заяви про встановлення судового контролю та забов`язання подати звіт Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.07.2024 у справі №300/3786/24 у повному обсязі.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу ухвалу суду першої інстанції вважає законною та просить залишити її без змін.

Оскільки клопотання від учасників справи про розгляд справи за їх участю відсутні, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскільки 03.09.2024 судом видано позивачеві (заявнику) виконавчий лист у даній справі з метою примусового виконання зобов`язальної частини судового рішення у цій справі, який перебуває на примусовому виконанні, наведене свідчить про існування у позивача можливості отримати реальне виконання судового рішення у межах процедури виконавчого провадження.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Частиною 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Також, пунктом 1 частини 6 статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що у резолютивній частині рішення суду першої інстанції може бути встановлений строк для подання суб`єктом владних повноважень відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання судового рішення, якщо воно вимагає вчинення певних дій.

Відтак, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, суд може під час прийняття рішення у справі. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу

Суд першої інстанції вірно вказав, що даними нормами Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відтак колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

З матеріалів справи вбачається, що 03.09.2024 судом видано позивачеві (заявнику) виконавчий лист у даній справі з метою примусового виконання зобов`язальної частини судового рішення у цій справі.

Даний виконавчий лист № 300/3786/24 перебуває на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що підтверджується постановою державного виконавця від 13.09.2024 про відкриття виконавчого провадження № 76046971, наявною у адміністративній справі № 300/3786/24.

Зважаючи на викладене колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що наведене свідчить про існування у позивача можливості отримати реальне виконання судового рішення у межах процедури виконавчого провадження, у тому числі шляхом застосування державним виконавцем примусових заходів, визначених Законом України "Про виконавче провадження".

Частинами 1, 2, 3 статті 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що заявник не навів належних та достатніх обґрунтувань того, що рішення суду не буде фактично та в повному обсязі виконане в ході виконавчого провадження. Доказів вжиття всіх, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", заходів щодо виконання рішення суду в межах виконавчого провадження заявником суду не надано.

З врахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про передчасність та відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Зважаючи на все викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 242, 308, 309, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 382 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2025 року у справі № 300/3786/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
Т. І. Шинкар