Справа № 600/566/25-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/566/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 при розгляді заяви ОСОБА_1 від 27.12.2024 р. щодо надання запитуваних документів;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 належним чином розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.12.2024 р. відповідно до вимог Закону України "Про звернення громадян";

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що 27.12.2024 р. звернувся до відповідача із запитом на інформації, згідно вимог Закону України "Про звернення громадян" та отримання документів щодо грошового забезпечення під час проходження військової служби. Однак, позивач зазнає, що всупереч ст. 20 Закону України "Про звернення громадян" більше місяця відповідач не надав відповідь на вказаний запит. Таким чином, позивач наполягає на тому, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність та наявні підстави для задоволення позову.

Відповідач подав відзив проти позову та вказав, що 10.01.2025 р. була отримана заява позивача від 27.12.2024 р., а 15.02.2025 р. була надіслана на поштову адресу позивача відповідь на вказану заяву. У зв`язку із вказаним відповідач вважає, що спірні правовідносини вичерпані. Також відповідач вказав, що у зв`язку з перебуванням керівного та особового складу військової частини НОМЕР_1 , що входить до складу ТГр та ОТУ, та яка залучена та бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії рф у Харківській області, відсутня можливість оперативно опрацьовувати звернення та своєчасно надавати запитувану інформацію та документи. Відсутність такої можливості зумовлена тим, що в умовах ведення бойових дій, служби військової частини НОМЕР_1 , інформація та матеріали від яких необхідні для підготовки обґрунтованих та аргументованих відповідей, знаходяться територіально віддалені одна від одної, що в свою чергу впливає на збір та підготовку матеріалів для вказаних відповідей. Таким чином, відповідач вважає, що відсутні підстави для задоволення позову.

Рух справи у суді

Судом відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 02.05.2025 р. відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження в адміністративній справі.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Позивач 27.12.2024 р. звернувся до Військової частини НОМЕР_1 із заявою про надання письмової інформації про структуру 118001,64 грн, копії грошового атестату про грошове забезпечення, довідок про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії.

Заява позивача від 27.12.2024 р. отримана відповідачем 10.01.2025 р., що підтверджується вхідним штемпелем Військової частини НОМЕР_1 .

26.02.2025 р. відповідачем надіслано позивачу відповідь із запитуваними документами відповідно до заяви від 27.12.2024 року.

Мотивувальна частина

Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд перевіряє дотримання вказаних критеріїв суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України Про звернення громадян № 393/96-ВР від 02.10.1996 р. (далі - Закон № 393/96-ВР) встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст. 3 Закону № 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Судом встановлено, що скориставшись наданим Законом № 393/96-ВР правом, позивач 27.12.2024 р. звернувся до Військової частини НОМЕР_1 із заявою про надання письмової інформації про структуру 118001,64 грн, копії грошового атестату про грошове забезпечення, довідок про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії.

Заява позивача від 27.12.2024 р. отримана відповідачем 10.01.2025 р., що підтверджується вхідним штемпелем Військової частини НОМЕР_1 та не заперечується відповідачем.

26.02.2025 р. відповідачем надіслано позивачу відповідь із запитуваними документами відповідно до заяви від 27.12.2024 року.

Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 15 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Відповідно до ст. 18 Закону № 393/96-ВР визначено права громадянина при розгляді заяви чи скарги, одним із яких є право одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Згідно з ст. 19 Закону № 393/96-ВР визначено обов`язки органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, їх керівників та інших посадових осіб щодо розгляду заяв чи скарг, серед яких, зокрема, обов`язок об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Відповідно до приписів ст. 20 Закону № 393/96-ВР встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Аналіз норм Закону № 393/96-ВР, зокрема положення ст. 20, дає підстави для висновків, що відповідач був зобов`язаний у термін не більше одного місяця від дня надходження заяви розглянути і надати відповідь на неї. Тобто, у зв`язку із надходженням заяви позивача 10.01.2025 р. місячний термін на її розгляд закінчився 10.02.2025 року. Однак, згідно матеріалів справи встановлено та не заперечується відповідачем, що розгляд звернення позивача відбувся 26.02.2025 р. з пропущенням терміну, визначеного у ст. 20 Закону № 393/96-ВР.

Щодо доводів відповідача про поважність причин пропущення вказаного строку, суд звертає увагу на те, що ст. 20 Закону № 393/96-ВР надає відповідачу повноваження встановлювати необхідний термін для розгляду звернення та повідомлення про це особу, яка подала звернення, який не повинен перевищувати сорока п`яти днів. Однак, відповідач не надав доказів встановлення додаткового терміну для розгляду заяви позивача від 27.12.2024 р. та про повідомлення про вказані обставини позивача, що призвело до порушення ст. 20 Закону № 393/96-ВР.

Зазначені обставини свідчать про допущення протиправної бездіяльності військової частини НОМЕР_1 при розгляді заяви ОСОБА_1 від 27.12.2024 р. щодо надання запитуваних документів у встановлений ст. 20 Закону № 393/96-ВР термін.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено суду правомірність дій в частині дотримання встановленого законодавством терміну розгляду заяви позивача від 27.12.2024 р., що призвело до несвоєчасного надання відповіді на вказану заяву, а отже відповідач допустив протиправну бездіяльність.

Щодо позовних вимог про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 належним чином розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.12.2024 р. відповідно до вимог Закону України "Про звернення громадян", суд зазначає, що 26.02.2025 р. відповідачем надіслано позивачу відповідь із запитуваними документами відповідно до заяви від 27.12.2024 року, яка отримана ним 15.04.2025 р., що підтверджується відстеженням поштового відправлення №314. Таким чином, позовна вимога зобов`язального характеру виконана відповідачем, а право позивача в цій частині відновлено, у зв`язку із чим відсутні підстави для її задоволення.

У зв`язку із вказаним суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Позиція суду щодо вимоги позивача про встановлення відповідачу строку для подання звіту щодо виконання рішення суду.

Згідно з ч.1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Суд наголошує, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суду є правом, а не обов`язком суду. Крім того, суд звертає увагу, що порушене право позивача відновлено відповідачем, а заява від 27.12.2024 р. розглянута та доставлена позивачу 15.04.2025 року. На підставі вказаного, суд вважає про відсутність підстав для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду та встановлення судового контролю.

Судові витрати

Відповідно до ч.3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судом встановлено, що позивач звільнений від сплати судового збору, а тому не вирішує питання відшкодування на його користь судових витрат.

Керуючись статтями 9, 14, 77, 78, 90, 139, 143, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 при розгляді заяви ОСОБА_1 від 27.12.2024 року.

3. В решті позову відмовити.

4. Відмовити у встановлені судового контролю за виконанням рішення суду.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Суддя Т.М. Брезіна