Справа № 722/687/25
Суддя: Ратушенко О. М.
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 722/687/25
Номер провадження 2-а/722/33/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді Ратушенка О.М.

секретаря Кушнір І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Ладан А.І., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду із вищезазначеним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення №656 від 06.03.2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

На обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що у відповідності до довідки виданої начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 від 14 лютого 2025 року за № 2/1225, ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Зазначала, що 03.03.2025 року працівниками поліції ОСОБА_1 доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_4 для з`ясування обставин, як йому повідомили працівники поліції. Через три години перебування в ТЦК та СП, позивачу винесли в коридор документи та повідомили, що відносно нього складено протокол про порушення правил військового обліку, мотивуючи це тим, що по місцю проживання надійшла повістка, однак він на вказану дату не з`явився, чим порушив правила військового обліку.

Під час складання даного протоколу фактично не був присутній, пояснення від нього не відбиралися, права та обов`язки не роз`яснювалися, що підтверджується відсутністю проставленого особистого підпису позивача в протоколі. Більше того не внесені повні та достовірні дані, щодо ніби то скоєного адміністративного правопорушення позивачем, а тому дані факти свідчать про те, що обставини наведені у протоколі не встановлені, а сам протокол складений з порушенням вимог статті 256 КУпАП та Інструкції № 3 від 01.01.2024 року затвердженої Наказом Міністерства оборони України.

Протокол складений старшим офіцером відділення мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 капітаном ОСОБА_2 зі змісту якого вбачається наступне: «факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, правил військового обліку громадянином ОСОБА_1 , а саме 15.01.2025 року було сформовано та направлено повістку рекомендованим листом на прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 та Сі І прибути до 28.01.2025 року, однак до даного відділу не з`явився, чим порушив вимоги ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч. З ст.37 Закону України « Про військовий обов`язок та військову службу», додатку 2 постанови КМУ від 30 грудня 2022 року № 1487 «Порядок організації та ведення обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів».

Вказувала на те, що 06.03.2025 року ОСОБА_1 особисто прибув в смт. Кельменці до ІНФОРМАЦІЯ_2 на розгляд справи про адміністративне правопорушення, де фактично відбувся її розгляд не керівником відділу, а юристом даної установи, остання маючи розмову з позивачем, не взяла до уваги заперечення та пояснення, що жодної повістки по місцю проживання він не отримував, на його прохання надати докази отримання чи відмови від отримання повістки, також не надала по даній справі. За результатами даної розмови повідомила, що оскільки позивач не перебуває у розшуку то відповідно постанова не буде винесене.

Зазначала, що оскаржувана постанова прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, з грубим порушенням норм матеріального та процесуального законодавства, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому вважає вищевказану постанову неправомірною та такою, що підлягає скасуванню.

При цьому, прізвище посадової особи, яка розглядає справу, оголошено не було, жодні права, які ОСОБА_1 має під час розгляду справи не оголошено, докази, які є в матеріалах справи на підтвердження його вини не досліджувалися, пояснення позивача у постанові не відображені, чим порушено його права, передбачені ст.268 КУпАП, а також порушено вимоги ст.ст.279, 280 КУпАП.

Відтак, справа щодо позивача уповноваженою особою не розглядалася, а оскаржувана постанова винесена без присутності позивача, без її оголошення за результатами розгляду справи та фактично без виклику позивача на її розгляд.

Враховуючи викладене просила визнати протиправною та скасувати постанову за справою про адміністративне правопорушення №656 від 06.03.2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 грн. та закрити провадження у даній справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

20.03.2025 року ухвалою судді Сокирянського районного суду Чернівецької області відкрито провадження у вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Після відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін позивач з будь-якими клопотаннями до суду не звертався.

01.04.2025 року від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав та просив у задоволені позову відмовити.

Відзив представником відповідача подано вчасно, із доказами надсилання його позивачу.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторонами не заявлялося.

У зв`язку із розглядом справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, враховуючи ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права.

Відповідно до ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (у т.ч. передбачені ст.ст. 210, 210-1 КУпАП).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Судом встановлено, що 03.03.2025 року старшим офіцером відділення мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 складено протокол серії ДРТЦК №656 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 за те, що він всупереч встановленим чинним законодавством вимогам правил військового обліку, у встановлений термін до 28.01.2025 року не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч. 3 ст. 37 Закону України України «Про військовий обов`язок та військову службу», додатку 2 Постанови КМУ від 30.12.2022 року №1487 «Порядок організацій та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів».

06.03.2025 року постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 №656 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді 17000 грн. за те, що останньому було надіслано повістку засобами поштового зв`язку про виклик з вимогою прибути 28.01.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 . З проставленої оператором Укрпошти, відмітки про відсутність громадянина ОСОБА_1 за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання вбачається, що даний громадянин відповідно до п. 41 Порядку проведення призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2024 року № 560, був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак на вказаний у повістці час і дату не з`явився та про поважні причини неявки не повідомляв. Своїми протиправними, винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 3, ч.10, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч.1, 2 ст. 17 Закону України «Про оборону», що призвело до порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Копію оскаржуваної постанови було отримано позивачем ОСОБА_1 14.03.2025 року, що підтверджується копією поштового конверта та трекінгом відстеження поштового відправлення.

Згідно довідки № 2/1225 виданої 14.02.2025 року, начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 користувався відстрочкою від призову на військову службу на підставі п.13 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» на строк до 09.05.2025 року.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Частина третя статті 210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.

Об`єктом зазначеного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення встановленого порядку військового управління.

Суб`єктами вказаного адміністративного правопорушення є призовники, військовозобов`язані, резервісти, а також посадові особи.

Об`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення полягає у порушенні законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Так, згідно абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП, складає неявка військовозобов`язаного за викликом без поважних причин до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці.

Додатковою обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП є час його вчинення, а саме особливий період.

За змістом ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і триває дотепер.

Системне тлумачення наведених норм свідчить, що законодавець установив для військовозобов`язаних імперативний обов`язок з`явитися за повісткою у місце і строк, що в ній зазначені, у разі оголошення мобілізації.

Водночас Закон № 3543-XII визначає підстави для відстрочення виконання цього обов`язку, якщо військовозобов`язаний не з`явився за повісткою з поважних причин. Перелік поважних причин викладений у ч. 3 ст. 22 Закону № 3543-XII і є вичерпним.

Неявка військовозобов`язаного за повісткою з поважних причин не може мати наслідком відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 є військовозобов`язаним, тому на нього розповсюджується вимоги законодавства України про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про військовий обов`язок і військову службу, про оборону України, у тому числі щодо явки за повісткою до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, як органів військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відносно належного оповіщення ОСОБА_1 відповідачем про явку до ІНФОРМАЦІЯ_4 , суд враховує такі положення чинного законодавства України.

Згідно із п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. №560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Відповідно до пункту 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 270 від 05 березня 2009 року, листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК.

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Як встановлено ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Разом з тим, як вбачається зі змісту протоколу від 03.03.205 року, підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо роз`яснення йому прав та обов`язків передбачених ст. 268 КУпАП, відсутній. Більш того, у вказаному вище протоколі відсутній запис посадової особи про те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності відмовилася від надання пояснень, або підписання протоколу, як і відсутній підпис ОСОБА_1 про отримання другого примірника протоколу, що в свою чергу ставить під сумнів обізнаність останнього про складання щодо нього вказаного вище протоколу.

Як встановлено ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

За приписами частини 1 статті 268 КУпАП України, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При цьому, сама по собі постанова про адміністративне правопорушення не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За правилами ч. 1 ст.287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім того, згідно оскаржуваної постанови на позивача накладено штраф в сумі 17000 грн. Однак в резолютивній частині постанови не зазначено ні статті за якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності, ні висновки про винуватість цієї особи, що порушує принцип правової визначеності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що викладені позивачем аргументи є обґрунтованими, а тому позов слід задовольнити, справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

За даних обставин, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.2, 6-9, 72-77, 132, 139, 229, 241-246, 250, 255, 268, 269, 271, 286 КАС України, ст.ст.210, 210-1 КУпАП суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Постанову №656 за справою про адміністративне правопорушення від 06.03.2025 року щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителя АДРЕСА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителя АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП закрити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: