Справа № 640/3768/20
Суддя: Грицюк Роман Петрович
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 640/3768/20

02 червня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грицюка Р.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОЛЕНД-КИЇВ" до Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС України, Головного управління ДПС у м. Києві () про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоленд-Київ» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 31.01.2020 про застосування до позивача штрафу у розмірі 25240,07 грн за порушення граничних термінів реєстрації в ЄРПН податкових накладних.

Окружним адміністративним судом міста Києва ухвалою від 19.02.2020 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

Законом України від 13.12.2022 №2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративні справи, які були передані до Київського окружного адміністративного суду та розподілені між суддями до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", але не розподілені між суддями, передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 152 та частини п`ятої статті 153 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Закону України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", з метою відновлення належного доступу громадян та юридичних осіб до правосуддя у публічно-правових спорах, наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 № 399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (далі - Порядок № 399).

На виконання положень Закону № 2825-IX та відповідно до Порядку №399 справу передано на розгляд до Тернопільського окружного адміністративного суду. Ухвалою суду від 03.03.2025 справу прийнято до провадження, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

Ухвалою від 01.04.2025 у справі залучено другого відповідача - ГУ ДПС в м. Києві як відокремлений підрозділ ДПС України (), розгляд справи розпочато спочатку.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації позивачем у Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних. За результатами проведеної перевірки складено акт №263/26-15-04-05-16/40008419 від 15.01.2020, відповідно до висновків якого встановлено порушення товариством вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, а саме: порушення граничних строків реєстрації 19 податкових накладних у ЄРПН, відповідальність за яке передбачена пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України.

На підставі вказаного акту камеральної перевірки відповідачем винесено оскаржене податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2020, згідно якого на позивача накладено штраф в розмірі 25240,07 грн.

Позивач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення контролюючим органом прийнято безпідставно, позаяк податкові накладні скеровані на реєстрацію у ЄРПН в останній день 31.12.2019 в межах операційного дня тривалістю «до 20:00год» та зареєстровані податковим органом із затримкою у 3 дні з порушенням (як наслідок) граничних термінів для їх реєстрації. Позивач вказує, що абзацом 13 пункту 201.10. статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відтак, позивач вважає, що оскільки щодо вказаних податкових накладних протягом операційного дня йому не було надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, то вказані податкові накладні є такими, що безумовно зареєстровані із дотриманням встановлених строків, а тому, оскільки їх фактична реєстрація податковим органом в ЄРПН відбулась поза межами встановлених граничних строків не з вини позивача, то підстави для накладення на позивача штрафу за їх несвоєчасність відсутні.

До суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача у справі, зі змісту якого слідує, що він повністю заперечує проти задоволення позовних вимог, мотивуючи свою позицію тим, що у ході проведення камеральної перевірки Головним управлінням ДПС у м. Києві виявлено 19 випадків порушення позивачем вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України в частині не дотримання ним граничних строків реєстрації в ЄРПН податкових накладних.

Щодо податкових накладних, зареєстрованих позивачем із порушенням граничних строків у 3 дні вказує, що реєстрація податкових накладних/розрахунків коригування кількісних та вартісних показників у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється відповідно до вимог Порядку №1246, пунктом 2 якого визначено, що операційний день триває в робочі дні з 8 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, у тому числі, якщо останній день місяця припадає на вихідний, такий день вважається операційним.

Зазначає, що Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2020, передбачено, що після надходження податкової накладної в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та перевірка, за результатами якої формується квитанція про прийняття або неприйняття податкової накладної, яка й засвідчує факт і час приймання чи реєстрації.

Відповідач стверджує, що інформація щодо дати та часу відправлення електронного звіту залежить від системних налаштувань дати і часу на комп`ютері, з якого відбувається відправлення документа та фіксується у Протоколі подій. Натомість, інформація про час доставки електронного звіту зазначається у вкладці «Доставлено в ДФС» на панелі стану документа. З огляду на відомості Протоколу руху документа про час доставки документа до центрального рівня ДПС України, відповідач вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

У відповіді на відзив позивач не погоджується з доводами відповідача та просить суд позовні вимоги задовольнити.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТОЛЕНД-КИЇВ» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з основним видом економічної діяльності « 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів (арк. справи 50-54).

Головним управління ДПС у м. Києві на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, в порядку вимог статті 76 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 (із змінами та доповненнями, далі - ПК України), проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОЛЕНД-КИЇВ», результати якої оформлено актом перевірки №263/26-15-04-05-16/40008419 від 15.01.2020 (арк. справи 5).

Перевірку проведено на підставі даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних інформаційно-аналітичної системи контролюючого органу «Податковий блок».

Проведеною перевіркою зафіксовано порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОЛЕНД-КИЇВ» вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України щодо недотримання граничних строків реєстрації 19 податкових накладних/розрахунків коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних, які передбачено статтею 201 ПК України, зокрема: порушення строку реєстрації до 15 календарних днів.

21.01.2020 позивачем подано у Головне управління ДПС в м. Києві заперечення на акт камеральної перевірки, вказавши про відсутність складу правопорушення щодо граничних строків реєстрації податкових накладних, оскільки вони подані в останній день визначеного строку 31.12.2019 до 20.00 год. (арк. справи 6), однак, 29.01.2020 контролюючим органом за наслідком розгляду вказаного заперечення повідомленням про розгляд заперечення за №15575/10/26-15-04-05-14, проінформовано позивача про те, що висновки акта перевірки залишено без змін (арк. справи 7-8).

На підставі висновків акта камеральної перевірки №263/26-15-04-05-16/40008419 від 15.01.2020, керуючись приписами пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України, контролюючий орган виніс податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2020 форми «Н», яким на позивача накладено штраф в розмірі 25240,07 грн за порушення граничних строків реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних - податкових накладних/розрахунків коригування, визначених статтею 201 ПК України (арк. справи 9).

Позивач, вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним та таким що підлягає скасуванню, звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи справу, суд застосовує вимоги законодавства, чинні на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює ПК України, визначаючи, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Пунктом 201.1 статті 201 ПК України установлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з підпунктом 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 ПК України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків, зокрема: для податкових накладних/ розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Отже, статтею 201 ПК України визначений обов`язок продавця товарів/послуг в установлені строки скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН.

Згідно з підпунктом 120-1 статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами «а» - «г» цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів.

З наведеного слідує, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в ЄРПН, є підставою для настання відповідальності згідно з підпунктом 120-1 статті 120-1 ПК України.

Судом встановлено, що податковим органом, на підставі даних Єдиного реєстру податкових накладних, проведено камеральну перевірку, якою зафіксовано порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОЛЕНД-КИЇВ» вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України щодо недотримання граничних строків реєстрації 19 податкових накладних/розрахунків коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних, які передбачено статтею 201 ПК України, зокрема: порушення строку реєстрації до 15 календарних днів.

Позивач першочергово вказує про відсутність порушення ним граничних строків реєстрації податкових накладних у ЄРПН, оскільки такі накладні було направлено на реєстрацію своєчасно із дотриманням податкового обов`язку в останній день 31.12.2019.

Як слідує з матеріалів справи, позивачем за допомогою електронного сервісу «M.E.Dok» відправлено на реєстрацію наступні податкові накладні:

- №1 від 02.12.2019, дата направлення на реєстрацію 31.12.2020 (18:04 год), дата фактичної реєстрації ПН в ЄРПН - 03.01.2020 (09:37 год), порушення граничного терміну реєстрації в ЄРПН 3 дні;

- №2 від 12.12.2019, дата направлення на реєстрацію 31.12.2020 (18:04 год), дата фактичної реєстрації ПН в ЄРПН - 03.01.2020 (09:38 год), порушення граничного терміну реєстрації в ЄРПН 3 дні;

- №3 від 04.12.2019, дата направлення на реєстрацію 31.12.2020 (18:04 год), дата фактичної реєстрації ПН в ЄРПН - 03.01.2020 (09:37 год), порушення граничного терміну реєстрації в ЄРПН 3 дні;

- №4 від 11.12.2019, дата направлення на реєстрацію 31.12.2020 (18:04 год), дата фактичної реєстрації ПН в ЄРПН - 03.01.2020 (09:37 год), порушення граничного терміну реєстрації в ЄРПН 3 дні;

- №5 від 10.12.2019, дата направлення на реєстрацію 31.12.2020 (18:04 год), дата фактичної реєстрації ПН в ЄРПН - 03.01.2020 (09:37 год), порушення граничного терміну реєстрації в ЄРПН 3 дні;

- №6 від 06.12.2019, дата направлення на реєстрацію 31.12.2020 (18:04 год), дата фактичної реєстрації ПН в ЄРПН - 03.01.2020 (09:37 год), порушення граничного терміну реєстрації в ЄРПН 3 дні;

- №7 від 09.12.2019, дата направлення на реєстрацію 31.12.2020 (18:04 год), дата фактичної реєстрації ПН в ЄРПН - 03.01.2020 (09:39 год), порушення граничного терміну реєстрації в ЄРПН 3 дні;

- №8 від 05.12.2019, дата направлення на реєстрацію 31.12.2020 (18:04 год), дата фактичної реєстрації ПН в ЄРПН - 03.01.2020 (09:37 год), порушення граничного терміну реєстрації в ЄРПН 3 дні;

- №9 від 04.12.2019, дата направлення на реєстрацію 31.12.2020 (18:04 год), дата фактичної реєстрації ПН в ЄРПН - 03.01.2020 (09:37 год), порушення граничного терміну реєстрації в ЄРПН 3 дні;

- №10 від 09.12.2019, дата направлення на реєстрацію 31.12.2020 (18:04 год), дата фактичної реєстрації ПН в ЄРПН - 03.01.2020 (09:37 год), порушення граничного терміну реєстрації в ЄРПН 3 дні;

- №11 від 02.12.2019, дата направлення на реєстрацію 31.12.2020 (18:04 год), дата фактичної реєстрації ПН в ЄРПН - 03.01.2020 (09:37 год), порушення граничного терміну реєстрації в ЄРПН 3 дні;

- №12 від 06.12.2019, дата направлення на реєстрацію 31.12.2020 (18:04 год), дата фактичної реєстрації ПН в ЄРПН - 03.01.2020 (09:37 год), порушення граничного терміну реєстрації в ЄРПН 3 дні;

- №13 від 11.12.2019, дата направлення на реєстрацію 31.12.2020 (18:04 год), дата фактичної реєстрації ПН в ЄРПН - 03.01.2020 (09:37 год), порушення граничного терміну реєстрації в ЄРПН 3 дні;

- №14 від 02.12.2019, дата направлення на реєстрацію 31.12.2020 (18:04 год), дата фактичної реєстрації ПН в ЄРПН - 03.01.2020 (09:37 год), порушення граничного терміну реєстрації в ЄРПН 3 дні;

- №15 від 05.12.2019, дата направлення на реєстрацію 31.12.2020 (18:04 год), дата фактичної реєстрації ПН в ЄРПН - 03.01.2020 (09:37 год), порушення граничного терміну реєстрації в ЄРПН 3 дні;

- №16 від 02.12.2019, дата направлення на реєстрацію 31.12.2020 (18:04 год), дата фактичної реєстрації ПН в ЄРПН - 03.01.2020 (09:39 год), порушення граничного терміну реєстрації в ЄРПН 3 дні;

- №17 від 10.12.2019, дата направлення на реєстрацію 31.12.2020 (18:04 год), дата фактичної реєстрації ПН в ЄРПН - 03.01.2020 (09:37 год), порушення граничного терміну реєстрації в ЄРПН 3 дні;

- №18 від 15.12.2019, дата направлення на реєстрацію 31.12.2020 (18:04 год), дата фактичної реєстрації ПН в ЄРПН - 03.01.2020 (09:37 год), порушення граничного терміну реєстрації в ЄРПН 3 дні;

- №19 від 15.12.2019, дата направлення на реєстрацію 31.12.2020 (18:04 год), дата фактичної реєстрації ПН в ЄРПН - 03.01.2020 (09:37 год), порушення граничного терміну реєстрації в ЄРПН 3 дні.

Перевіряючи доводи контролюючого органу про наявність у діях позивача податкового правопорушення щодо перелічених податкових накладних як підстави для накладення штрафу згідно з підпунктом 120-1 статті 120-1 ПК України, суд враховує, що механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до ЄРПН визначений Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим №1246 постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №341, зі змінами; далі - Порядок №1246).

За правилами пункту 201.10 ПК України граничний строк реєстрації податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Так, відповідно до положень пунктів 2, 3 Порядку №1246 операційний день - частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації. Операційний день триває в робочі дні з 8 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо граничні строки реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.

Пунктом 11 Порядку №1246 передбачено, що після накладення кваліфікованого електронного підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДПС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

Згідно з пунктами 12-15 вказаного Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДПС.

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

З аналізу зазначених норм слідує, що прийняття чи неприйняття податкових накладних, надісланих засобами електронного зв`язку, відбувається на автоматичному режимі з урахуванням особливостей електронного документообігу у межах операційного дня, який відповідно до Порядку №1246 триває у робочі дні з 8 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин. Податковий орган в будь-якому випадку зобов`язаний протягом операційного дня надіслати платнику податку одну з квитанцій: або про прийняття податкової накладної, або про її неприйняття із зазначенням відповідних причин, або зупинення реєстрації податкової накладної. Оскільки законодавством встановлено чіткі та обмежені строки для реєстрації податкових накладних, задля уникнення порушення платником податків граничних строків для реєстрації податкових накладних у випадку, коли гранична дата припадає на вихідний чи святковий день, положеннями Порядку №1246 та пункту 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних. При цьому вчинення платником податків всіх залежних від нього дій для своєчасної реєстрації податкової накладної, яка не відбулась внаслідок протиправної поведінки суб`єкта владних повноважень, від якого залежало забезпечення можливості належним чином виконати цей обов`язок, унеможливлює притягнення такого платника податків до відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 26 листопада 2018 року у справі №826/19172/16, від 23 липня 2019 року у справі №620/3609/18, від 14 серпня 2018 року у справі №803/1583/17, від 30 січня 2018 року у справі №815/2745/17, №816/390/17 від 2 липня 2019 року у справі №2340/3802/18, від 20 серпня 2019 року у справі №1640/3125/18.

Так, судом встановлено, що перелічені вище податкові накладні було складено та надіслано на реєстрацію у ЄРПН позивачем у останній день граничного строку для їх реєстрації, встановленого пунктом 201.10 статті 201 ПК України.

Слід зазначити, що в процедурі внесення інформації (відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування) до ЄРПН є дві окремі стадії: 1) надання платником податку на додану вартість податкової накладної (розрахунку коригування); 2) прийняття/неприйняття податкової накладної (розрахунку коригування) та внесення відомостей щодо неї (нього) безпосередньо до ЄРПН. Перша із цих стадій залежить від платника податку на додану вартість і є результатом його дій, тоді як друга - це результат виконання роботи програмного забезпечення, що контролюється ДПС, та/або безпосередніх дій працівників ДПС, на яку (які) платник податку не має впливу.

Встановлена нормою пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України відповідальність платника податку на додану вартість за порушення граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в ЄРПН, у вигляді накладення штрафу може застосовуватися в разі якщо платник податку не надав (не надіслав) податкову накладну (розрахунок коригування) у строк, встановлений статтею 201 цього Кодексу.

Враховуючи положення пункту 201.10 статті 201 ПК України, у разі відсутності у межах операційного дня надісланої контролюючим органом квитанції, що підтверджує прийняття податкової накладної або відмову у її прийнятті, така податкова накладна вважається зареєстрованою датою її надсилання.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28.09.2022 справі №200/4176/20-а.

Судом встановлено, що перелічені спірні податкові накладні подані на реєстрацію в межах операційного дня, що підтверджується відомостями із протоколів із системи «M.Е.Doc» та інформацією, наданою Товариством з обмеженою відповідальністю «M.E.Doc» про надання інформації з її документальним підтвердженням про точну дату та час надіслання Товариством з обмеженою відповідальністю "АВТОЛЕНД-КИЇВ" засобами електронного зв`язку (системи) податкових накладних на реєстрацію у Єдиний реєстр податкових накладних (арк. справи 64).

Так, згідно листа ТОВ «M.Е.Doc» № 19/01 від 19.02.2020 відправка документів за допомогою програми «M.Е.Doc» можлива двома каналами зв`язку залежно від налаштувань користувача через «Пряме з`єднання» чи «Електронну пошту».

Відправка спірних податкових накладних була виконана позивачем з використанням прямого з`єднання на сервер ДПС України 31.12.2019 о 18.04 год.

Суд зауважує, що відомості з програмного забезпечення для подання звітності до контролюючих органів та обміну юридично значущими первинними документами між контрагентами в електронному вигляді "M.E.Doc" є належними та допустимим доказами, з яких можливо ідентифікувати номер, зміст операцій, точну дату та час відправлення спірних податкових накладних.

Аналогічну правову позицію неодноразово висловлював Верховний Суд, зокрема й у постановах від 28.04.2020 у справі №810/198/16, від 20.10.2020 у справі №620/817/19, від 24.11.2021 у справі №200/12604/19-а.

Водночас суд зазначає, що квитанції про прийняття або неприйняття вказаних податкових накладних не були направлені позивачу протягом операційного дня, хоча самі податкові накладні - направлено на реєстрацію в межах строку, встановленого статтею 201 ПК України. Доказів на спростування вказаних обставин податковим органом не надано, а судом не здобуто.

Окрім того, позивач не несе відповідальність за надходження на технічному рівні податкових накладних до контролюючого органу, оскільки на нього покладений лише обов`язок щодо їх надіслання до ДПС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем.

Верховний Суд у постанові від 22.11.2021 у справі №160/10558/19 вказував на помилковість висновку про те, що принциповим є не дата відправлення, а дата фактичного надходження податкових накладних до ЄРПН, оскільки такий висновок не відповідає встановленому технічному способу реєстрації податкових накладних.

У силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України суд враховує вказаний висновок Верховного Суду при вирішенні спірних правовідносин, та зазначає, що позивачем не пропущено граничного терміну реєстрації вищеописаних 19 податкових накладних.

Відповідно до статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи оскаржуване рішення на предмет відповідності вказаним критеріям суд дійшов висновку, що воно винесене відповідачем без дотримання вимог закону, є необґрунтованим, а тому наявні законні підстави для його скасування.

Щодо інших доводів сторін, викладених у заявах по суті справи то, з огляду на вищевказані мотиви, якими суд керується вирішуючи даний спір, необхідність давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, - відсутня, позаяк вони не є визначальними для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, відповідно до частини першої статті 90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовільнити у повному обсязі.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір, який в силу вимог частини першої статті 139 КАС України підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Відповідно до положень п.1 ч.3 ст.132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну (правничу) допомогу суд, відповідно до положень ч.5, ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч.5 ст. 242 КАС України враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права.

Так, відповідно до висновків Верховного Суду, які викладені у постанові від 15 травня 2018 року у справі №821/1594/17, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що компенсація таких витрат здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України, яка не обмежує розмір таких витрат.

За змістом статті 134 КАС України за результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Цей висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі №814/698/16.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених витрат представником позивача надано до суду наступні документи: договір про надання правової допомоги від 10.02.2020, акт виконаних робіт за договором про надання правової допомоги від 17.02.2020, ордер.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, належить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Відповідно до акту виконаних робіт за договором про надання правової допомоги від 17.02.2020, адвокатом надані наступні послуги: надання консультацій, узгодження правової позиції 800 грн.; підготовка документів, що підлягають подачі разом з адміністративним позовом 400 грн.; складання та подання позовної заяви 2400 грн, відтак усього 3600 грн.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Дослідивши матеріали справи, надані представником позивача на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3600,00 грн. письмові докази, суд дійшов висновку про неспівмірність заявлених до відшкодування коштів із розглядом даної справи.

Під час визначення суми відшкодування суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Під час вирішення судом питання відшкодування витрат на правову допомогу, суд повинен дослідити відповідність наданих видів допомоги критеріям видів правової допомоги, визначених статтями 19, 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.11.2019 року у справі № 826/7375/18.

Суд зазначає, що консультація клієнта, а також підготовка копій документів і подача позову до суду, фактично охоплюються виконаною роботою щодо складення позовної заяви, а тому не є такими, що належать до стягнення.

З врахуванням всіх викладених обставин, суд вважає обґрунтованими витрати представника позивача на правову допомогу в розмірі 2400,00 грн., а тому суд вважає, що розмір витрат на професійну правову допомогу представника позивача у цьому повинен бути стягнутим з відповідача частково.

Окрім того, представник позивача після початку розгляду справи по суті 30.05.2025 надіслала до суду відповідь на відзив з клопотанням про приєднання до матеріалів акту виконаних робіт від 27.05.2025 та платіжної інструкції від 27.05.2025 щодо вартості послуг адвоката у розмірі 3000 грн. Однак, представник позивача не долучила до клопотання указаних документів, що за відсутності підтвердження понесення таких витрат внаслідок ненадання суду відповідних доказів, свідчить про необхідність відмови у їх стягненні з відповідача.

З огляду на зазначене та згідно із ст.139 КАС України підтверджені судові витрати на професійну правову допомогу у розмірі 2400,00 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві ().

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОЛЕНД-КИЇВ" до Головного управління ДПС у м. Києві (), Головного управління ДПС у м.Києві як відокремленого підрозділу ДПС України () про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві № від 31 січня 2020 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОЛЕНД-КИЇВ" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м.Києві як відокремленого підрозділу ДПС України () судові витрати на суму 2102,00 грн сплаченого судового збору повністю та частково на суму 2400,00 грн витрат на правничу допомогу. У стягненні решти витрат на правничу допомогу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 02 червня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОЛЕНД-КИЇВ" (місцезнаходження: вул. Маланюка Євгена, 114Б,м. Київ,02005 );

відповідач:

- Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ (місцезнаходження: вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116 ).

- Головне управління ДПС у м. Києві (місцезнаходження: вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ,04116 ).

Головуючий суддя Грицюк Р.П.