Справа № 580/2569/25
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2025-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року справа № 580/2569/25
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Кульчицького С.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Золотоніської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Золотоніської міської ради (далі - відповідач), в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви (вх.№15284/25 від 26.03.2025) просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Золотоніської міської ради від 22.11.2024 № 55-53/VIII; від 22.12.2021 №16-56/ VIII; від 28.04.2023 №29-65/VIII;

- зобов`язати Золотоніську міську раду у встановленому законом порядку на сесії міської ради повторно розглянути проект землеустрою ОСОБА_1 щодо відведення мені земельної ділянки площею 9,3000 га земель водного фонду в оренду терміном на 10 років для сінокосіння, за рахунок земель державної власності, на території Золотоніської міської ради за межами с. Коробівка, площею 9,300 га з кадастровим номером :06:003:0699, та відповідно до вимог Земельного кодексу України прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням правової оцінки суду наданої у цьому рішенні суду.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що оскаржувані рішення є протиправними та незаконним, та такими, що спрямовані на уникнення у подальшому виконання відповідачем рішення Черкаського окружного адміністративного суду у справі №580/1343/22, яким Золотоніську міську раду у встановленому законом порядку на сесії міської ради повторно розглянути проект землеустрою ОСОБА_1 щодо відведення йому земельної ділянки площею 9,3000 га земель водного фонду в оренду терміном на 10 років для сінокосіння, за рахунок земель державної власності, на території Золотоніської міської ради за межами с.Коробівка, площею 9,300 га з кадастровим номером :06:003:0699, та відповідно до вимог Земельного кодексу України прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням правової оцінки суду наданої у цьому рішенні суду. Дії відповідача щодо вжиття ним заходів стосовно поділу спірної земельної ділянки з кадастровим номером :06:003:0699 не можуть вважатися добросовісними, за обставин, коли правовідносини щодо такої земельної ділянки між позивачем та відповідачем не є остаточно вирішеними та завершеними, оскільки стосовно неї існує спір про право, який знаходиться на стадії його вирішення судом. Позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 31.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 30.05.2025 закрито провадження у справі №580/2569/25 за позовом ОСОБА_1 до Золотоніської міської ради, в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Золотоніської міської ради від 22.12.2021 №16-56/VIII.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надав.

Дослідивши подані письмові докази, суд встановив таке.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 29.11.2021 вх.№1165 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 9,3000 га земель водного фонду позивачу в оренду терміном на 10 років для сінокосіння, за рахунок земель державної власності, на території Золотоніської міської ради за межами с. Коробівка, площею 9,300 га з кадастровим номером :06:003:0699.

Золотоніською міською радою 22.12.2021 на сесії ради розглянуто питання про затвердження позивачу проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 9,3000 га земель водного фонду позивачу в оренду терміном на 10 років для сінокосіння, за рахунок земель державної власності, на території Золотоніської міської ради за межами с. Коробівка, площею 9,300 га з кадастровим номером :06:003:0699 та прийнято рішення №16-67/VIII Про відмову ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для сінокосіння.

Також Золотоніською міською радою 22.12.2021 на сесії ради прийнято рішення №16-56/VIII Про реєстрацію права комунальної власності на земельні ділянки про надання дозволу виконавчому комітету Золотоніської міської ради на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу чи об`єднання земельної ділянки, розташованої в адміністративних межах Золотоніської міської ради за межами с. Коробівка, площею 9,300 га (кадастровий номер :06:003:0699), для сінокосіння (код КВЦПЗ-10.06).

Не погоджуючись з такими рішення Золотоніської міської ради позивач звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12.04.2022 у справі №580/1343/22, яке набрало законної сили 13.05.2022 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Золотоніської міської ради від 22.12.2021 №16-67/VIII Про відмову ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для сінокосіння. Зобов`язано Золотоніську міську раду у встановленому законом порядку на сесії міської ради повторно розглянути проект землеустрою ОСОБА_1 щодо відведення йому земельної ділянки площею 9,3000 га земель водного фонду в оренду терміном на 10 років для сінокосіння, за рахунок земель державної власності, на території Золотоніської міської ради за межами с .Коробівка, площею 9,300 га з кадастровим номером :06:003:0699, та відповідно до вимог Земельного кодексу України прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням правової оцінки суду наданої у цьому рішенні суду.

Рішенням Золотоніської міської ради від 28.04.2023 №29-65/VIII «Про реєстрацію права комунальної власності на земельні ділянки» міська рада вирішила зареєструвати право комунальної власності за Золотоніською міською радою на земельні ділянки:

- 1.1 площею 0,8000 га, кадастровий номер :05:001:0508;

- 1.2 площею 0,8000 га, кадастровий номер :05:001:0509;

- 1.3 площею 4,6500 га, кадастровий номер :06:003:0726;

- 1.4 площею 4,6500 га, кадастровий номер :06:003:0727;

- 1.5 площею 0,7057 га, кадастровий номер :06:003:0050;

- 1.6 площею 2,1891 га, кадастровий номер :05:005:0070;

- 1.7 площею 0,1217 га, кадастровий номер :01:007:0126;

- 1.8 площею 3,9000 га, кадастровий номер :03:003:0065;

- 1.9 площею 1,3255 га, кадастровий номер :01:004:0510;

- 1.10 площею 0,8848 га, кадастровий номер :02:001:0516;

- 1.11 площею 0,2311 га, кадастровий номер :01:002:0512;

- 1.12 площею 0,7862 га, кадастровий номер :01:002:0511;

- 1.13 площею 0,8848 га, кадастровий номер :01:003:0108;

- 1.14 площею 0,0661 га; кадастровий номер :03:007:0545;

- 1.15 площею 0,0335 га, кадастровий номер :02:003:0537;

- 1.16 площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:004:0547;

- 1.17 площею 0,0144 га, кадастровий номер :02:004:0555;

- 1.18 площею 0,0440 га, кадастровий номер :02:004:0554.

Рішенням Золотоніської міської ради від 22.11.2024 №55-53/VIII «Про відмову ОСОБА_1 у затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для сінокосіння» вирішено відмовити ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки водного фонду площею 9,3000 га в оренду, для сінокосіння (код КВЦПЗ - 10.06) кадастровий номер :06:003:0699). Рішення прийняте у зв`язку з відсутність об`єкта цивільних прав (земельної ділянки з кадастровим номером :06:003:0699) у зв`язку із поділом на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 9,3000 га, та утворенням нових земельних ділянок з кадастровими номерами :06:003:0726 та :06:003:0727).

Вважаючи вищезазначені рішення протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 142 Конституції України встановлено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Як визначено у статті 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Земельні відносини, що виникають при використанні надр, лісів, вод, а також рослинного і тваринного світу, атмосферного повітря, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про надра, ліси, води, рослинний і тваринний світ, атмосферне повітря, якщо вони не суперечать цьому Кодексу (стаття 3 Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768-III, тут і надалі в редакції від 28.05.2024, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення).

У відповідності до положень ст. 19 Земельного кодексу України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення.

У відповідності до ч.1 ст.122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Приписами ч.1 ст.123 Земельного кодексу України обумовлено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

У ч.3 ст.123 Земельного кодексу України передбачено, що орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.79-1 Земельного кодексу України формування земельних ділянок здійснюється шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у користуванні, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Справжність підпису на такій згоді засвідчується нотаріально.

Земельні ділянки можуть бути об`єднані, якщо вони мають однакове цільове призначення. У разі поділу земельної ділянки, об`єднання земельних ділянок сформовані земельні ділянки зберігають своє цільове призначення.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі: поділу або об`єднання земельних ділянок.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про землеустрій» від 22 травня 2003 року №858-IV (далі - Закон № 858-IV) документація із землеустрою розробляється в електронній та паперовій формах у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Особливим видом такої документації є документація із землеустрою, яка одночасно є містобудівною документацією, - комплексні плани просторового розвитку територій територіальних громад, генеральні плани населених пунктів, детальні плани територій. Затверджена документація із землеустрою є публічною та загальнодоступною.

Серед видів документації із землеустрою є технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Згідно із ст. 50 Закону № 858-IV проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок розробляються у разі формування нових земельних ділянок із земель державної, комунальної власності (крім випадків формування земельних ділянок за іншою документацією із землеустрою) та у разі зміни цільового призначення земельних ділянок у випадках, визначених законом. Проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки також можуть передбачати поділ, об`єднання земельних ділянок, які перебувають у власності однієї особи.

27 травня 2021 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28 квітня 2021 року № 1423-ІХ (далі - Закон № 1423-ІХ).

Згідно закону № 1423-ІХ розділ X Земельний кодекс України доповнено пунктом 24, відповідно до якого землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад.

З урахуванням вказаного пункту виключення становлять землі оборони, природо-заповідного та іншого природоохоронного призначення, лісогосподарського призначення, землі, що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (зокрема, земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських та водогосподарських підприємств), а також землі, щодо яких до набрання чинності цим пунктом надано дозволи на розроблення проектів землеустрою з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природо-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам.

Законом № 1423-ІХ та пунктом 24 розділ X Земельного кодексу України визначено момент переходу права власності на земельні ділянки від держави до територіальних громад у залежності від державної реєстрації такого права.

Так, земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Як встановлено судом, Рішенням Золотоніської міської ради від 28.04.2023 №29-65/VIII «Про реєстрацію права комунальної власності на земельні ділянки» міська рада вирішила зареєструвати право комунальної власності за Золотоніською міською радою на земельні ділянки:

- 1.1 площею 0,8000 га, кадастровий номер :05:001:0508;

- 1.2 площею 0,8000 га, кадастровий номер :05:001:0509;

- 1.3 площею 4,6500 га, кадастровий номер :06:003:0726;

- 1.4 площею 4,6500 га, кадастровий номер :06:003:0727;

- 1.5 площею 0,7057 га, кадастровий номер :06:003:0050;

- 1.6 площею 2,1891 га, кадастровий номер :05:005:0070;

- 1.7площею 0,1217 га, кадастровий номер :01:007:0126;

-1.8 площею 3,9000 га, кадастровий номер :03:003:0065;

- 1.9площею 1,3255 га, кадастровий номер :01:004:0510;

- 1.10площею 0,8848 га, кадастровий номер :02:001:0516;

- 1.11площею 0,2311 га, кадастровий номер :01:002:0512;

- 1.12 площею 0,7862 га, кадастровий номер :01:002:0511;

- 1.13 площею 0,8848 га, кадастровий номер :01:003:0108;

- 1.14 площею 0,0661 га; кадастровий номер :03:007:0545;

- 1.15 площею 0,0335 га, кадастровий номер :02:003:0537;

- 1.16 площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:004:0547;

- 1.17 площею 0,0144 га, кадастровий номер :02:004:0555;

- 1.18 площею 0,0440 га, кадастровий номер :02:004:0554.

Рішенням Золотоніської міської ради від 22.11.2024 №55-53/VIII «Про відмову ОСОБА_1 у затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для сінокосіння» вирішила відмовити ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки водного фонду площею 9,3000 га в оренду, для сінокосіння (код КВЦПЗ - 10.06) кадастровий номер :06:003:0699). Рішення прийняте у зв`язку з відсутність об`єкта цивільних прав (земельної ділянки з кадастровим номером :06:003:0699) у зв`язку із поділом на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 9,3000 га, та утворенням нових земельних ділянок з кадастровими номерами :06:003:0726 та :06:003:0727).

До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. (підпункти "а", "в" частини першої статті 12 Земельного кодексу України).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування», рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності не рідше ніж один раз на місяць (ч. 5 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування»).

Сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради (ч. 12 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування»).

Враховуючи приписи статті 79-1 Земельного кодексу України, Золотоніська міська рада, має повноваження стосовно прийняття рішень щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо поділу земельної ділянки та, відповідно, прийняття рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок комунальної власності.

Суд звертає увагу, що затвердження технічної документації із землеустрою є наступною за наданням дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою стадією формування земельної ділянки.

У даному випадку повноваження щодо розпорядження землями комунальної власності територіальної громади є виключною компетенцією відповідача.

При цьому, суд, з урахуванням доводів позивача про невиконання відповідачем рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12.04.2022 у справі №580/1343/22, зазначає, що 15.09.2021 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи № 740/4635/16-а, адміністративне провадження №К/9901/43117/18, дійшов висновку, що дозвіл і проект землеустрою, розроблений на його підставі, є стадіями єдиного процесу надання земельної ділянки у власність чи користування. При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність. Як слідує з приписів ст. 79-1 ЗК України, метою надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок є формування земельної ділянки, яке полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Отже, надання дозволу на розробку проекту землеустрою має на меті лише формування земельної ділянки як окремого об`єкта. При цьому, не суттєво за чиїм замовленням такий проект буде розроблено. Закон не виключає ситуації, коли проекти одночасно розробляються різними замовниками. Під час розробки проекту, серед іншого, визначаються (узгоджуються) її межі та з`ясовується наявність правових та фактичних перешкод для надання її у власність, зокрема спірність прав щодо ділянки. Ці обставини повинні враховуватися органом, що розпоряджається землями, під час затвердження проекту та надання земельної ділянки у власність, а не на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою. Надання дозволу на розробку проекту відведення не свідчить, що проект радою буде затверджено. Якщо буде виявлено обставини, що за законом є підставами для відмови у затвердженні проекту, рада може відмовити. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що ст. 118 Земельного кодексу України встановлює вичерпний перелік таких підстав, серед яких відсутня така підстав, як надання дозволу на розробку проекту землеустрою іншій особі на ту ж саму земельну ділянку.

Відповідно до ч. 8 - 10 ст. 186 Земельного кодексу України підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Аналізуючи наведені положення, суд приходить до висновку, що закон наділяє відповідача правом відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою лише в разі невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Враховуючи вищенаведене, наявність у позивача чинного дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння, не є підставою для скасування рішення про реєстрацію права комунальної власності.

Інших доводів щодо протиправності рішення відповідача № 29-65/VIII від 28.04.2023 та від 22.11.2024 № 55-53/VIII позовна заява не містить.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судові витрати не підлягають розподілу.

Керуючись ст.ст. 2-20, 72-78, 138-139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ