Справа № 520/1854/25
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 червня 2025 р.Справа № 520/1854/25

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши у письмовому провадженні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зупинення провадження у адміністративній справі № 2040/6211/18 за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 року по справі № 520/1854/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають в обмеженні розміру виплати пенсії із суми - 39617,09 грн. до суми - 29356,53 грн. на підставі ст. 46 Закону № 4059-ІХ та п. 1 Постанови № 1, з 01.01.2025;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату пенсії з 01.01.2025 у повному обсязі у розмірі - 39617,09 грн., здійснивши виплату недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2025 з урахуванням проведених платежів.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають в обмеженні розміру виплати пенсії ОСОБА_1 із суми 39617,09 грн. до суми 29356,53 грн. відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ з 01.01.2025.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2025 у повному обсязі у розмірі - 39617,09 грн., здійснивши виплату недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2025 з урахуванням проведених платежів.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

До суду надійшло клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі № 320/2229/25.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Зупинення провадження у справі - це врегульована законом тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї з передбачених в законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд.

Статтею 236 КАС України визначені підстави обов`язкового зупинення провадження у справі та випадки, коли суд має право зупинити провадження у справі, а також строки зупинення провадження та порядок поновлення зупиненого провадження у справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зазначена норма передбачає обов`язок суду зупинити провадження у справі у разі неможливості її розгляду до вирішення іншої справи у взаємопов`язаному спорі, що розглядається іншим судом. Неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються та встановлюються іншим судом, впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, тобто мають преюдиційне значення для цієї справи та не можуть бути встановлені адміністративним судом самостійно у цій справі.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі відповідно до вказаної норми процесуального права є саме об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої.

Разом з цим об`єктивна неможливість розгляду справи полягає у взаємозв`язку підстав позову, що розглядається, з юридичними фактами, які будуть встановлені судовим рішенням в іншій справі.

Зупинення провадження в адміністративній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій, справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених в адміністративній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Обставини неможливості розгляду справи судом встановлюються у кожному конкретному випадку залежно від змісту та предмета справи.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі адміністративний суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати: чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається, з предметом доказування в конкретній іншій справі та зазначити чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2025 у справі № 420/15146/24.

Так, згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.01.2025 у справі № 320/2229/25 відкрито провадження у справі про визнання нечинним та протиправним з моменту прийняття абзацу першого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1"Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану" в частині застосування до осіб, яким пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" коефіцієнтів до відповідних сум перевищення пенсії, розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Колегія суддів зазначає, що у межах справи № 320/2229/25 оскаржується абзац перший пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1"Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", яка є нормативно-правовим актом.

Оскільки, як на момент виникнення спірних відносин, так і на даний час норми законодавства, якими врегульовано такі відносини, є чинними, а зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у межах даної справи, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для зупинення провадження у справі, яка розглядається.

Також, судом першої інстанції не наведено підстав та обґрунтування на підтвердження його висновку про неможливість розгляду позовних вимог у цій справі до вирішення справи № 320/2229/25.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 у справі № 913/204/18, від 10.03.2020 у справі №160/1088/19; постанова Великої Палати Верховного Суду від 09.06.2022 у справі №520/2098/19).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає наявною об`єктивну можливість розглянути дану справу без зупинення провадження у справі, оскільки у випадку встановлення того, що положення Постанови № 1 від 03.01.2025 не відповідають нормам Конституції та законів України, суд вправі не застосовувати вказану Постанову навіть з урахуванням того, що станом на даний час вона є чинною.

Таким чином, колегія суддів зазначає про відсутність підстав для зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судового рішення у справі № 320/2229/25.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зупинення провадження у справі.

Керуючись ст. 236 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зупинення провадження у справі - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Ральченко І.М.
Судді Катунов В.В. Подобайло З.Г.