Справа № 160/11642/25
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОГІСТИК ЮНІОН» на користь держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю суму адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2024 рік у розмірі 46 723 978,99 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістик Юніон" перебуває на обліку в Дніпропетровському обласному відділенні Фонду соціального захисту інвалідів. За 132 робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайнятих особами з інвалідністю у 2024 році, відповідач до 15.04.2025 повинен був самостійно сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі 46 723 978,99 грн. Оскільки вищезазначена сума, у визначений законодавством строк, відповідачем не сплачена, утворилась заборгованість в розмірі 46 723 978,99 грн., що підлягає стягненню у судовому порядку.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2025 відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.
02.05.2025 до суду через систему «Електронний суд» представником відповідача подано відзив на позов, в якому просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що позивач помилково та необґрунтовано зробив розрахунок адміністративно-господарських санкцій виходячи з даних, які не відповідають дійсності, оскільки загальна кількість працівників ТОВ «Логістик Юніон» за 2024 рік складала не 9 387 осіб як зазначає позивач а 4 970 осіб, крім того, середньооблікова чисельність осіб з інвалідністю має бути не 375 осіб, як зазначає позивач у позовній заяві, а 199 осіб за розрахунком Відповідача, за умови, що середньооблікова чисельність штатних працівників, яким встановлена інвалідність за 2024 рік склала 243 особи, а отже, Відповідач не порушив норм чинного законодавства щодо нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, а тому відсутні правові підстави для стягнення з відповідача адміністративно-господарських санкцій у заявленому розмірі.
12.05.2025 до суду через систему «Електронний суд» представником позивача подано відповідь на відзив, в якій зазначає, що чинними нормативно-правовими актами передбачено можливість платника податків подати до органів Державної податкової служби України у разі виявлення помилки уточнюючого Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску. Як наслідок, ці дані повинні бути враховані при застосуванні до суб`єкта владних повноважень відповідних адміністративно-господарських санкцій. У відповідності до ч. 13 ст. 19 Закону № 875-XII у разі зміни до 31 березня показників за попередній рік у Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, що впливають на визначену згідно із частиною дванадцятою цієї статті суму адміністративно-господарських санкцій, Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю до 10 червня в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності формує та надсилає уточнений розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 цього Закону. Але, відповідач не скористався своїм правом, відповідно відповідачем не була подана коригуюча звітність за 2024 рік шляхом подання контролюючим органам «уточнюючої» звітності за 2024 рік, яка стосувалася лише виправлення інформації у графі 105 Кількість застрахованих осіб у звітному періоді, яким нараховано заробітну плату….» до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за I квартал 2024 року. З огляду на вищезазначене, у позивача не має законних повноважень щодо врахування інформації щодо технічної помилки (описки), яка допущена у Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також перевірки достовірності заповнення та правильності подання таких розрахунків, у зв`язку з чим у позивача не має законних підстав приймати до уваги, що відповідачем вжито всіх заходів щодо виконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю у 2024 році.
В судове засідання 26.05.2025 сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи всі учасники повідомлені належним чином, від представника позивача та представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без їх участі.
За викладених обставин, враховуючи, що в судове засідання прибули не всі особи, що беруть участь у розгляді справи, суд не вбачає підстав для відкладання розгляду справи, та вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній доказами у письмовому провадженні за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, відповідно до частин 3 статті 194 та частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2024 рік, надісланого відповідачу 04.03.2025, середньооблікова чисельність штатних працівників, що працювали у відповідача, за рік склала 9 387 осіб, таким чином середньооблікова чисельність осіб з інвалідністю, відповідно до нормативу, встановленого частиною 1 статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 №875-ХІІ (далі Закон №875-ХІІ), відповідача повинна складати 375 особи.
Середньооблікова чисельність штатних працівників, яким встановлена інвалідність, у роботодавця склала 243 особи, що є менше ніж встановлено нормативом.
Таким чином у 2024 році 132 робочих місць, призначених для осіб з інвалідністю, залишились не зайнятими.
За недотримання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю позивачем нараховано відповідачу адміністративно-господарські санкції у розмірі 46 723 978,99 грн., виходячи з розрахунку розміру середньої річної заробітної плати.
Вважаючи наявними порушення з боку відповідача, що призвели до застосування до нього адміністративно-господарських санкцій, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення належної до сплати суми.
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами, є Закон України від 21 березня 1991 року №875-ХІІ "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" (далі - Закон №875-ХІІ).
Згідно частини 2 статті 17 Закону №875-ХІІ, підприємства, установи і організації за рахунок коштів Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю або за рішенням місцевої ради за рахунок власних коштів у разі потреби створюють спеціальні робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснюючи для цього адаптацію основного і додаткового обладнання, технічного оснащення і пристосування тощо з урахуванням обмежених можливостей осіб з інвалідністю.
Частиною 3 статті 18 Закону №875-ХІІ передбачено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для таких осіб умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Частинами 1 - 3 статті 19 Закону №875-ХІІ встановлено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.
Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.
Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.
- про працевлаштованих осіб з інвалідністю;
- про створення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю;
- необхідну для обчислення кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті.
Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю щороку до 10 березня в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення підприємств, установ та організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, та надсилає їм розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 цього Закону.
Відповідно до положень частин 1, 4 статті 20 Закону №875-ХІІ, підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.
Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.
Відповідно до частини 1 статті 18 Закону № 875-ХІІ, забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.
Частиною 3 статті 18 цього Закону визначено, що підприємства, підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для таких осіб умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Судом встановлено, що позивач для визначення середньооблікової чисельності штатних працівників в розмірі 9 387 використав дані щоквартальних звітів в розрізі кожного місяця, а саме:
- 5 258 середньооблікова чисельність штатних працівників за січень 2024 року;
- 5 278 середньооблікова чисельність штатних працівників за лютий 2024 року;
- 58 302 середньооблікова чисельність штатних працівників за березень 2024 року;
- 4 831 середньооблікова чисельність штатних працівників за квітень 2024 року;
- 4 808 середньооблікова чисельність штатних працівників за травень 2024 року;
- 4 815 середньооблікова чисельність штатних працівників за червень 2024 року;
- 4 835 середньооблікова чисельність штатних працівників за липень 2024 року;
- 4 862 середньооблікова чисельність штатних працівників за серпень 2024 року;
- 4 881 середньооблікова чисельність штатних працівників за вересень 2024 року;
- 4 914 середньооблікова чисельність штатних працівників за жовтень 2024 року;
- 4 925 середньооблікова чисельність штатних працівників за листопад 2024 року;
- 4 932 середньооблікова чисельність штатних працівників за грудень 2024 року;
Визначена позивачем середньооблікова чисельність штатних працівників за 2024 рік склала 9 387 осіб (5 258 + 5 278 + 5 8302 + 4 831 + 4 808 + 4 815 + 4 835 + 4 862 + 4 881 + 4 914 + 4 925 +4 932 = 112 641/12).
Необхідна чисельність штатних працівників з інвалідністю у 2024 році, яка була визначена позивачем склала 375 осіб (9 387 х 4%).
Відповідач зазначає, що вказана кількість 58 302 осіб за березень 2024 року є технічною помилковою (опискою), і жодним чином не встановлює таку кількість працівників, означене також підтверджується штатними розкладами Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістик Юніон" в 2024 році, які були затверджені на 01.01.2024, 01.05.2024, 30.08.2024.
Таким чином, середньооблікова чисельність штатних працівників Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістик Юніон" за 2024 рік становить 4 970 осіб (5 258 + 5278 + 5302 + 4831 + 4808 + 4815 + 4835 + 4862 + 4881 + 4914 + 4925 + 4932 = 59 641/12).
Отже, необхідна чисельність штатних працівників з інвалідністю у 2024 році складає 199 осіб (4 970 х 4%).
Як вже було встановлено судом та не заперечується позивачем, середньооблікова чисельність штатних працівників Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістик Юніон", яким встановлена інвалідність склала 243 особи.
Підсумовуючи вищевикладене можливо прийти до висновку, що відповідачем здійснено всіх заходів для працевлаштування осіб з інвалідністю, а тому застосування до нього адміністративно-господарських санкцій є безпідставним.
З урахуванням вищезазначеного, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістик Юніон" адміністративно-господарських санкцій у сумі 46 723 978,99 грн. грн. є безпідставними.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтримку заявлених позовних вимог та докази надані відповідачем, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову належить відмовити.
Згідно норм ст.139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 242-244, 246, 250, 255, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судове рішення в повному обсязі складено 04.06.2025.

Суддя Е.О. Юрков