Справа № 396/477/25
Суддя: Цесельська О. С.
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 396/477/25
Провадження № 2-а/396/38/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2025 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Цесельської О.С., за участю секретаря судового засідання Луценко Ю.В., представника позивача - адвоката Ларіна Анатолія Сергійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні під час судового розгляду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Ларін Анатолій Сергійович до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Ларін А.С. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення, що постановою ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 25500 грн. Із притягненням до адміністративної відповідальності він не погоджується, вказуючи, що ОСОБА_1 був неправомірно затриманий та доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 , деякий час його неправомірно утримували в закритому приміщенні протиправно позбавивши волі, не маючи жодної підстави на затримання.

Згідно протоколу №171/2025 року від 07.03.2025 року суть правопорушення в тому, що гр. ОСОБА_1 являючись військовозобов`язаним відмовився від проходження ВЛК чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Вказуючи, що жодних правопорушень ОСОБА_1 не вчиняв, повістки про виклик не отримував, навпаки повідомив, що має намір пройти ВЛК в Кіровоградській обласній лікарні так як має проблеми з здоров`ям і довіряє лише фахівцям саме цієї установи.

Однак т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 07.03.2025 року винесено постанову №171/2025 якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП.

Вважає безпідставним притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП, однак адміністративна відповідальність за відмову проходження ВЛК передбачена ст. 210-1 КУпАП, а тому правова кваліфікація не відповідає суті порушення.

Представник відповідача надав відзив, у якому просив у задоволенні позову відмовити, вказуючи, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою.

Під час судового розгляду позивач, представник позивача підтримали позовні вимоги, вказуючи що позивач належним чином не повідомлявся про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відмовлявся проходити ВЛК. Представник вказав, що в постанові не правильно визначено кваліфікацію адміністративного правопорушення, а тому вважає, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є неможливим та протиправним.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив, щодо позову та просив відмовити в його задоволенні з обставин викладених у відзиві.

Дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Постановою ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 № 171/2025 від 07.03.2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 25500грн. (а.с. 11-12).

Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 , являючись військовозобов`язаним, 07.03.2025 року відмовився від проходження військово-лікарської комісії на встановлення придатності до проходження військової служби, чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку і мобілізацію. Порушуючи вимоги Законів України «Про військовий обов`язок та військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Постанови КМУ від 16.05.2024 року № 560 "Порядок проведення призову громадян на військову службупід час мобілізації на особливий період", під час дії правового стану в державі «військовий час», та "Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов"язаних та резервістів" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1487, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП.

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Судом враховується положення ст. 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із урахуванням приписів ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Україна проголошена демократичною, правовою державою, в якій права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст. 1, ч. 2 ст. 3 Конституції України).

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Органи законодавчої, виконавчої та судової влади повинні здійснювати свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України (ч. 2ст. 6 Конституції України).

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При вивченні матеріалів позовної заяви, судом встановлено, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, як громадянина, за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, яке вчинено в особливий період, що в судовому засіданні підтверджується оскаржуваною постановою.

Також в постанові, яка оскаржується по справі про адміністративне правопорушення від 07.03.2025 року про притягнення позивача за ч. 3 ст. 210 КУпАП зазначено, що він відмовився від проходження ВЛК.

Стаття 210 КУпАП передбачає відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Згідно ч. 3 ст. 210 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері встановленого порядку управління.

Об`єктивна сторона виражається у порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Суб`єктивна сторона правопорушення полягає у наявності умислу на порушення встановлених правил.

Суб`єктом правопорушення може бути лише призовник, військовозобов`язаний або резервіст.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно допозиції ВерховногоСуду,викладеної впостанові від18липня 2020року усправі №216/5226/16-а, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення позивачем Правил військового обліку. Сама постанова без обґрунтування її доказами не дає підстав для висновку про скоєння адміністративного правопорушення.

Отже, судом встановлено, що правова кваліфікація вчиненого правопорушення не відповідає частині та пункту статті зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення №171/2025 та постанові №171/2025.

Що ж стосується інших підстав, на які посилається представник позивача у позові та представник відповідача у відзиві, то вони, на думку суду, не мають значення для правильного вирішення даного спору, так як судом першочергово було встановлено про невідповідність зазначеної статті постанови кваліфікації вчиненого правопорушення, тобто відсутністю події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, та справа відносно нього підлягає закриттю, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.8,9,122,126,222,283,284 КУпАП, ст. ст. 2, 5-10, 14, 72-79, 90, 94, 241-246,250,251,255,293,295 КАС України,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення № 171/2025 від 07.03.2025 року відносно ОСОБА_1 .

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Повний текст рішення суду складено 03.06.2025 року.

Суддя: О. С. Цесельська