Справа № 320/11138/20
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2025-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменко В.О.

Ключковича В.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 пенсії ОСОБА_1 по інвалідності, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком та доплати у розмірі однієї мінімальної заробітної плати призначеної відповідно до статей 39, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок пенсії та виплатити ОСОБА_1 з 01.01.2014 по 02.08.2014 у відповідності до ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, з 01.01.2014 по 02.08.2014, у відповідності до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи із мінімального розміру пенсії за віком та доплати у розмірі однієї мінімальної заробітної плати за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 у відповідності до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням раніше виплачених сум.

23 квітня 2024 року до Київського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду, подана в порядку ст. 383 КАС України.

В даній заяві ОСОБА_1 просила:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року у справі № 320/11138/20, щодо здійснення перерахунку пенсії та виплати ОСОБА_1 з 01.01.2014 по 02.08.2014 у відповідності до ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, з 01.01.2014 по 02.08.2014, у відповідності до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи із мінімального розміру пенсії за віком та доплати у розмірі однієї мінімальної заробітної плати за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 у відповідності до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати керівника Головного управління Пенсійного фонду України Київській області вжити відповідних заходів для забезпечення виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року у справі № 320/11138/20 та вжити заходів для усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судового рішення.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року повернуто ОСОБА_1 заяву про визнання протиправною бездіяльності щодо невиконання рішення суду у справі №320/11138/20 без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач - ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити заяву, подану в порядку статті 383 КАС України, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

24 грудня 2024 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 312 КАС України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на ухвалу, перегляд якої можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, повертаючи без розгляду заяву позивача, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 заява подана з пропуском десятиденного строку, визначеного ч. 4 ст. 383 КАС України, а доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку звернення до суду з цією заявою не надано.

З такими висновками суду колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

За приписами частини 2 статті 372 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Положеннями частини 1 статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною 2 статті 383 КАС України закріплено, що у такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються. На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Згідно абзацу 2 частини 5 статті 383 КАС України, у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Матеріали справи свідчать, що 05 липня 2021 року Київським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист з строком пред`явлення його до виконання 27 квітня 2024 року.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костюченко А.П. від 10.09.2021 року ПВ № НОМЕР_1 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого Київським окружним адміністративним судом 05.07.2021 року № 320/11138/20.

В подальшому, постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костюченко А.П. від 01.11.2021 ВП НОМЕР_1 накладено штраф на Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області у розмірі 5100,00 грн.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костюченко А.П. від 03.02.2022 ВП НОМЕР_1 накладено штраф на Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області у розмірі 10200,00 грн.

30 вересня 2022 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костюченко А.П. прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі ч. 3 ст. 63 Закону України «про виконавче провадження».

У даній постанові державного виконавця вказано, що станом на 30.09.2022 рішення суду в повному обсязі не виконано. Державним виконавцем вжито всіх заходів примусового виконання рішень. Виплату заборгованості у розмірі 57 087,45 грн. буде здійснено в межах бюджетних асигнувань виділених на цю мету.

В силу вимог частини 4 статті 383 КАС України, заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Отже, частиною четвертою статті 383 КАС України передбачений строк, протягом якого особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Такий строк є спеціальним строком звернення до адміністративного суду, який відрізняється від загального строку своєю тривалістю (є коротшим) і обумовлюється специфікою відповідних відносин, у яких визначеності (ясності) у спірних правовідносинах потрібно досягнути якомога швидше.

Колегія суддів звертає увагу на те, що із заявою про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду, поданою в порядку ст. 383 КАС України, ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду 23 квітня 2024 року.

Так, апелянт зазначає, що ч. 4 ст. 383 КАС України передбачено подання заяви в порядку ст. 383 КАС України не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 вважає, що строк звернення до суду із такою заявою нею не пропущений.

Колегія суддів вважає необґрунтованими вищевказані доводи апелянта, з огляду на наступне.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2023 року у справі № 9901/988/18 наголосила наступне:

«…учасники справи та суд не можуть ігнорувати своєрідність, особливість запровадженого процесуальним законом способу забезпечення виконання акта суду адміністративної юрисдикції власне суб`єктом владних повноважень, який своєю бездіяльністю, дією чи рішенням протиправно не виконує судового рішення, ухваленого по суті спору. Для реалізації права на оскарження дій суб`єкта владних повноважень на цій стадії судового провадження і особа, на користь якої постановлено судове рішення, і суд повинні відповідно дотримуватися і застосовувати веління процесуального закону стосовно форми, порядку та умов звернення за захистом права на виконання судового рішення. У цьому сегменті спірних правовідносин їхні суб`єкти мають розуміти винятковість способу забезпечення виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, тому повинні неухильно дотримуватися строків подання заяви в порядку статті 383 КАС України, особливо граничного (крайнього, кінцевого) терміну звернення, передбаченого цією статтею.

Приміром, за частиною четвертою цієї статті заяву, зазначену у її частині першій, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Ця норма вказує на дотримання двох строків: перший - це десять днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а другий - це строк пред`явлення до виконання виконавчого листа.

Отож, якщо особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, то таку заяву ця особа повинна подати виключно в межах строку пред`явлення до виконання виконавчого листа з дотриманням десятиденного строку з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, оскільки встановлення й дотримання цього строку зумовлено не тільки і не стільки діями, зокрема, органів та/чи осіб, які здійснюють примусове виконання рішень, скільки передбаченими процесуальним законом додатковими особливими «спонуками», які можуть бути застосовані до суб`єкта владних повноважень для належного, повного та вчасного виконання судового рішення.

Тобто, коли заявник вирішив звернутися до суду в порядку статті 383 КАС України, він, окрім дотримання вимог самої заяви, зобов`язаний зважати на строки звернення, пропуск яких унеможливлює прийняття судом до розгляду такої заяви та розгляд її по суті».

Враховуючи вищевказані висновки Великої Палати Верхового Суду, колегія суддів погоджується з доводами апелянта в частині дотримання нею граничного строку звернення із заявою в порядку статті 383 КАС України, а саме, в частині звернення до суду не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа.

Разом з тим, ОСОБА_1 заявником не дотримано встановленого ч. 4 ст. 383 КАС України десятиденного строку з дня, коли вона дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, матеріали справи містять заяву ОСОБА_1 до начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 14 березня 2024 року, в якій заявник просила надати інформацію, зокрема, зазначити, яка вона в черзі на виплату коштів і коли будуть виплачені кошти.

При цьому, у даній заяві 14 березня 2024 року ОСОБА_1 зазначила, що вона ознайомилась із станом виконавчого провадження за допомогою Автоматизованої системи виконавчого провадження.

Отже, з вищевказаної заяви вбачається, що станом на 14 березня 2024 року ОСОБА_1 була ознайомлена з виконавчим провадженням, в тому числі, і з постановою державного виконавця від 30 вересня 2022 року про закінчення виконавчого провадження на підставі ч. 3 ст. 63 Закону України «про виконавче провадження».

Таким чином, станом на 14 березня 2024 року ОСОБА_1 було відомо про закінчення виконавчого провадження ВП НОМЕР_1, як наслідок, було відомо про порушення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області її прав в частині невиконання рішення суду.

Беручи до уваги викладене, при зверненні 23 квітня 2024 року до Київського окружного адміністративного суду із заявою, поданою в порядку статті 383 КАС України, заявником було попущено десятиденний строк звернення, встановлений ч. 4 ст. 383 КАС України.

Посилання апелянта на те, що нею 27.07.2022 року (до закінчення виконавчого провадження) було подано до Київського окружного адміністративного суду заяву про визнання протиправною бездіяльності та встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, на підставі статті 382 КАС України, шляхом зобов`язання відповідача подати у встановлений судом термін звіт про виконання рішення суду, є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Так, вищевказану заяву було розглянуто судом та ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.08.2022 у задоволенні заяви було відмовлено. При цьому, однією з підстав у задоволенні зави судом першої інстанції вказано, що в матеріалах справи відсутні докази закриття виконавчого провадження, отже примусове виконавче провадження по справі не завершено і у сторін спору існує правова можливість контролювати виконання рішення суду відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Водночас, як встановлено вище, при зверненні ОСОБА_1 із заявою від 23.04.2024, в порядку статті 383 КАС України, виконавче провадження ВП НОМЕР_1 вже було закрито.

Крім того, звернення ОСОБА_1 27.07.2022 до Київського окружного адміністративного суду із заявою в порядку статті 382 КАС України, ніяким чином не свідчить про дотримання нею десятиденного строку, при зверненні 23.04.2024 до суду із заявою, в порядку ст. 383 КАС України.

Враховуючи вищезазначене, судом першої інстанції обґрунтовано повернуто без розгляду заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності щодо невиконання рішення суду у справі №320/11138/20.

Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Від повідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Суд апеляційної інстанції, також, враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував положення чинного законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали із дотриманням норм процесуального права, а тому, підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 383 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Ключкович В.Ю.