Справа № 160/28861/24
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі відповідач), в якому позивач просить:
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 за Списком №1 періоди роботи: у гірничо-рятувальних загонах з 01.09.2003 р. по 02.02.2004 р.; з 03.02.2004 р. по 29.12.2005 р.; з 30.12.2005 р. по 30.04.2013 р.; періоди роботи у російській федерації з 05.06.1998 р. по 20.08.2003, р., з 29.04.2014 р. по 23.11.2014 р., з 03.04.2015 р. по 14.07.2015 р.; з 15.07.2015 р. по 08.12.2015 р.; з 20.03.2016 р. по 05.12.2016 р.; з 08.03.2017 р. по 06.12.2017 р.; з 11.03.2018 р. по 05.06.2018 р.; з 15.06.2018 р. по 09.12.2018 р.; з 11.03.2019 р. по 12.12.2019 р.; з 24.03.2020 р. по 11.04.2020 р. та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до «а» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.1 ч.2 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення за призначенням пенсії - з 03 вересня 2024 року.
Цією ж ухвалою суду було витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області засвідчену належним чином копію пенсійної справи ОСОБА_1 ; розрахунок страхового стажу, в тому числі пільгового, станом на дату звернення за призначенням пенсії (03.09.2024).
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
Від Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, просить у їх задоволенні відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначає наступне. 03.09.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV. За результатами розгляду заяви та доданих до них документів встановлено, що страховий стаж позивача складає 16 років 1 місяць 10 днів. До пільгового стажу не зараховано жодного періоду. До страхового стажу, згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 , не зараховано період роботи в російській федерації з 05 червня 1998 року по 20 серпня 2003 року, не зараховано до страхового та пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи в російській федерації з 29 квітня 2014 року по 23 листопада 2014 року, з 03 квітня 2015 року по 14 липня 2015 року, з 15 липня 2015 року по 08 грудня 2015 року, з 20 березня 2016 року по 05 грудня 2016 року, з 08 березня 2017 року по 06 грудня 2017 року, з 11 березня 2018 року по 05 червня 2018 року, з 15 червня 2018 року по 09 грудня 2018 року, з 11 березня 2019 року по 12 грудня 2019 року, з 24 березня 2020 року по 14 грудня 2020 року, з 13 березня 2021 року по 21 грудня 2021 року, з 04 березня 2022 року по 22 грудня 2022 року згідно з записами трудової книжки та довідки №24 від 19 серпня 2024 року. До страхового стажу не зараховано період роботи з 05 січня 1994 року по 10 січня 1995 року згідно з записами трудової книжки, оскільки відсутні підстави записів про прийняття та звільнення. Не зараховано період з 01 вересня 2003 року по 31 грудня 2003 року згідно із записами трудової книжки та довідки №Т-3/149-178 від 16 червня 2023 року, так як в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутні відомості про сплату страхових внесків. Не зараховано період навчання у 1988-1989 роках згідно з атестатом №197 від 27 червня 1989 року, оскільки відсутній підпис голови екзаменаційної комісії. Не зараховано період одержання допомоги по безробіттю в Центрі зайнятості з 24 грудня 2013 року по 05 березня 2014 року згідно з записами трудової книжки, так як в даних СПОВ відсутні відомості за даний період. Відповідач зазначає, що необхідними умовами для забезпечення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону №1058-ІV є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією. Відсутність підтвердження вищевказаних обставин не породжує виникнення права на зарахування стажу до пільгового. Щодо відсутності сплати внесків згідно індивідуальних відомостей застрахованої особи (ОК-5), відповідач вказує, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. Факт сплати страхових внесків підтверджується даними Державного реєстру, який є єдиним джерелом про наявність та періоди, за які було сплачено страхові внески. Щодо позовної вимоги позивача зарахувати до страхового стажу періоди роботи в російській федерації, відповідачем зауважено, що за зверненнями, починаючи з 19 червня 2023 року, обчислення страхового стажу, набутого в республіках колишнього Союзу Радянських Соціалістичних Республік, а в подальшому в незалежних державах, в тому числі в російській федерації, та врахування нарахованої на їх території заробітної плати здійснюється відповідно до законодавства України з урахуванням двосторонніх угод/договорів. На сьогодні двостороння угода/договір в галузі пенсійного забезпечення, укладений із російською федерацією, відсутній. За зверненнями осіб, починаючи з 19 червня 2023 року, до страхового стажу відповідно до законодавства України зараховуються періоди роботи (служби, навчання) на території російської федерації по 31 грудня 1991 року. Отже, підстави для зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи в російській федерації відсутні. Таким чином, дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах не можна вважати неправомірними, оскільки відповідач діяв виключно в межах, визначених нормами чинного законодавства.
До відзиву відповідачем долучено витребувані документи.
Позивач своїм правом на подання відповіді на відзив не скористався.
Відповідно до частини п`ятої та восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Згідно з частиною п`ятою статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення у порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до пункту 8 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом громадянина України (ID-картка) № НОМЕР_2 , виданого 30.11.2018, орган, що видав 1233; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
03.09.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком за Списком №1.
Згідно з розпискою-повідомленням до заяви від 03.09.2024 за вх.№1898 позивачем до заяви долучено копії наступних документів: довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, заява про призначення/перерахунок пенсії, ID-картка, військовий квиток, диплом (свідоцтво, атестат) про навчання № НОМЕР_3 , довідка про відкритий рахунок в банку, документи про місце проживання (реєстрації) особи, пам`ятка пенсіонера, трудова книжка або документи про стаж, інші документи (№№ 178, 179, 195, 24, 44, 172, 75, 8, 60, 77 та інш).
За принципом екстериторіальності органом призначення визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 10.09.2024 №18 було відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Означене рішення від 10.09.2024 №18 обґрунтоване наступним.

Згідно наданих до заяви документів про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637 (довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, трудова книжка, диплом, військовий квиток, довідки про стаж), страховий стаж складає 16 років 1 місяць 10 днів. Пільговий стаж за Сп.№1 не визначено. До страхового стажу, згідно записів трудової книжки НОМЕР_4 , не зараховано період ??- роботи в російській федерації з 05.06.1998 по 20.08.2003, не зараховано до страхового та пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи в російській федерації з 29.04.2014 по 23.11.2014, з 03.04.2015 по 14.07.2015, з 15.07.2015 по 08.12.2015, з 20.03.2016 по 05.12.2016, з 08.03.2017 по 06.12.2017, з 11.03.2018 по 05.06.2018, з 15.06.2018 по 09.12.2018, з 11.03.2019 по 12.12.2019, з 24.03.2020 14.12.2020, з 13.03.2021 по 21.12.2021, з 04.03.2022 по 22.12.2022, згідно записів трудової книжки та довідки №24 від 19.08.2024, так як відповідно до Закону України від 23.12.2022 «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993» зупинено у відносинах, зокрема, з російською федерацією дію ??Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчинені від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року №240/94-ВР та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 03 березня 1998 року №140/98-ВР, до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території РРФСР по 31 грудня 1991 року. До страхового стажу не зараховано період роботи з 05.01.1994 по 10.01.1995 згідно з записів трудової книжки, оскільки відсутні підстави записів про прийняття та звільнення, не зараховано період з 01.09.2003 по 31.12.2003 згідно з записів трудової книжки та довідки №T-3/149-178 від 16.06.2023, так як ??в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутні відомості про сплату страхових внесків. Не зараховано період навчання у 1988-1989 роках згідно атестату №197 від 27.06.1989, оскільки відсутній підпис голови екзаменаційної комісії. Не зараховано період одержання допомоги по безробіттю в Центрі зайнятості з 24.12.2013 по 05.03.2014 згідно записів трудової книжки, так як в даних СПОВ відсутні відомості за даний період. Відповідач повідомляє, що в разі ліквідації підприємства без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується Комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і за вислугу років.

Прийняте рішення: відмовити гр. ОСОБА_1 в призначенні пенсії із зниженням пенсійного ??віку за нормами п.1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-ІV у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового та страхового стажу.

Відповідно до роздруківки розрахунку стажу з урахуванням особливостей трудової діяльності та перетину періодів (форма РС-право) номер ПС: 18 на дату звернення 03.09.2024 пільговий стаж позивача за Списком № 1 становить 0, страховий стаж 16 років 01 місяць 10 днів, до якого зараховано наступні періоди:

з 03.07.1989 по 04.11.1991 02 роки 04 місяці 02 дні;

з 03.12.1991 по 31.12.1991 військова служба строкова 0 років 0 місяців 29 днів;

з 01.01.1992 по 18.10.1993 військова служба строкова 01 рік 09 місяців 18 днів;

з 15.09.1995 по 15.01.1996 робота в колгоспі з 1966р. 0 років 04 місяці 01 день;

з 29.01.1996 по 30.04.1998 02 роки 03 місяці 02 дні;

з 01.01.2004 по 02.02.2004 0 років 02 місяці 0 днів;

з 03.02.2004 по 29.12.2005 01 рік 11 місяців 0 днів;

з 01.01.2006 по 30.09.2009 03 роки 08 місяців 18 днів;

з 02.10.2009 по 30.04.2013 03 роки 07 місяців 0 днів.

Не погодившись з відмовою в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та з не зарахуванням до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи з 01.09.2003 по 02.02.2004, з 03.02.2004 по 29.12.2005, з 30.12.2005 по 30.04.2013, з 05.06.1998 по 20.08.2003, з 29.04.2014 по 23.11.2014, з 03.04.2015 по 14.07.2015, з 15.07.2015 по 08.12.2015, з 20.03.2016 по 05.12.2016, з 08.03.2017 по 06.12.2017, з 11.03.2018 по 05.06.2018, з 15.06.2018 по 09.12.2018, з 11.03.2019 по 12.12.2019, з 24.03.2020 по 11.04.2020, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини першої статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За змістом частини першої та другої статті 4 цього Закону законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Частина третя статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною 1 статті 26 Закону №1058 визначено умови призначення пенсії за віком, відповідно до якої особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Так, згідно з частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).

Відповідно до частини третьої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

За приписами статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), визначено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників визначені пунктом 20 Порядку № 637, згідно з яким у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок №383). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до положень пунктів 2, 3 Порядку №383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Відповідно до пунктів 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Суд зазначає, що в період з 22.08.1956 року по 25.01.1991 року при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовувалися Списки № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173.

У період з 26.01.1991 року по 10.03.1994 року при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовувалися Списки № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26 січня 1991 року.

З 11.03.1994 року по 16.01.2003 року вже діяли Списки виробництв, робіт; професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

У період з 17.01.2003 року по 24.06.2016 року діяли Списки виробництв, робіт; професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36.

Починаючи з 03.08.2016 року, діють Списки виробництв, робіт; професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року № 461.

Системний аналіз наведених норм права свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Аналогічна правова позиція неодноразово виснувалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 29 березня 2023 року у справі №360/4129/20, від 12 вересня 2022 року у справі №569/16691/16-а, від 20 лютого 2020 року у справі №415/4914/16-а, від 21 травня 2020 року у справі №550/927/17, від 16 червня 2020 року у справі №682/967/17 та від 19 червня 2020 року у справі №359/2076/17.

Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

В ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, що підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах стала відсутність на час звернення (03.09.2024) необхідного пільгового та страхового стажу відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058-IV.

За розрахунком стажу з урахуванням особливостей трудової діяльності та перетину періодів (форма РС-право) номер ПС: 18 на дату звернення 03.09.2024 пільговий стаж позивача за Списком № 1 становить 0, страховий стаж 16 років 01 місяць 10 днів.

В межах спірних правовідносин, позивачем заявлено позовні вимоги щодо не зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періодів роботи з 01.09.2003 по 02.02.2004, з 03.02.2004 по 29.12.2005, з 30.12.2005 по 30.04.2013, з 05.06.1998 по 20.08.2003, з 29.04.2014 по 23.11.2014, з 03.04.2015 по 14.07.2015, з 15.07.2015 по 08.12.2015, з 20.03.2016 по 05.12.2016, з 08.03.2017 по 06.12.2017, з 11.03.2018 по 05.06.2018, з 15.06.2018 по 09.12.2018, з 11.03.2019 по 12.12.2019, з 24.03.2020 по 11.04.2020.

Як вбачається з трудової книжки від серії НОМЕР_4 від 04.07.1989, у спірні періоди позивач працював на наступних посадах та у таких підприємствах:

-з 05.06.1998 по 20.08.2003 теслярем 3 розряду за вахтовим методом у фірмі «Континент» ЗАТ «Моспромбуд» (записи №№12-13);

-з 01.09.2003 по 02.02.2004 служба до ОВГРВ Марганецького ВГРЗ на посаді респіраторника за контрактною формою трудового договору (записи №№14-15);

-з 03.02.2004 по 29.12.2005 прийнятий по переводу з ОВГРЗ Марганецького ВГРЗ респіраторником Оперативного взводу Марганецького СВГРЗ (записи №№16-17);

-з 30.12.2005 по 19.03.2012 прийнятий до оперативного воєнізованого гірничорятувального взводу Марганецького воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону на посаду респіраторника за контрактом (записи №№18-21);

-з 20.03.2012 по 30.04.2013 командиром відділення в тому ж структурному підрозділі загону (записи №№19-20);

-з 29.04.2014 по 23.11.2014 токарем гірничої дільниці в ЗАТ «Артель старателів «Вітім» (Іркутська область) (записи №№24-25);

-з 03.04.2015 по 14.07.2015 токарем гірничої дільниці в ЗАТ «Артель старателів «Вітім» (Іркутська область) (записи №№26-27);

-з 15.07.2015 по 08.12.2015 токарем гірничої дільниці в ЗАТ «Артель старателів «Вітім» (Іркутська область) (записи №№28-29);

-з 20.03.2016 по 05.12.2016 гірничим майстром дільниці відкритих гірничих робіт в ЗАТ «Артель старателів «Вітім»(Іркутська область) (записи №№30-31);

-з 08.03.2017 по 06.12.2017 гірничим майстром дільниці відкритих гірничих робіт в ЗАТ «Артель старателів «Вітім» (Іркутська область) (записи №№32-33);

-з 11.03.2018 по 05.06.2018 гірничим майстром дільниці відкритих гірничих робіт в ЗАТ «Артель старателів «Вітім»(Іркутська область) (записи №№34-35);

-з 15.06.2018 по 09.12.2018 гірничим майстром дільниці відкритих гірничих робіт в ЗАТ «Артель старателів «Вітім» (Іркутська область) (записи №№36-37);

-з 11.03.2019 по 12.12.2019 гірничим майстром дільниці відкритих гірничих робіт в ЗАТ «Артель старателів «Вітім» (Іркутська область) (записи №№38-39);

-з 24.03.2020 по 11.04.2020 гірничим майстром дільниці відкритих гірничих робіт в ЗАТ «Артель старателів «Вітім» (Іркутська область) (записи №№40-41).

Суд зазначає, що трудова книжка позивача в частині спірних періодів оформлена у відповідності до вимог законодавства, в трудовій книжці містяться відомості про роботу позивача респіраторником в ОВГРВ Марганецького ВГРЗ, респіраторником Оперативного взводу Марганецького СВГРЗ, респіраторником та командиром Марганецького воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону, а також теслярем, токарем гірничої дільниці та гірничим майстром дільниці відкритих гірничих робіт на підприємствах, розташованих на території РФ, вказані записи вчинені на підставі наказів на підприємствах, однак не містять відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, як-то повної інформації щодо характеру виконуваної роботи, атестації робочого місця, зайнятості повний робочий день для поширення пільг пенсійного забезпечення.

В таких випадках законодавцем обумовлена необхідність надання довідок уточнюючого характеру на підтвердження пільгового стажу роботи на відповідних посадах або за професіями.

Матеріалами справи також підтверджено, що позивачем разом із трудовою книжкою до заяви про призначення пенсії надавалась довідка Закритого акціонерного товариства «Артель старателів «Вітім», що уточнює особливий характер роботи або умов праці за періоди роботи, які зараховуються до стажу, що дає право на дострокове призначення страхової пенсії, №24 від 19.08.2024.

Відповідно до довідки №24 від 19.08.2024, вона видана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що він працював повний робочий день в наступні періоди з особливим характером і в особливих умовах, які зараховуються до стажу, що дає право на дострокове призначення трудової пенсії: з 29.04.2014 по 23.11.2014 токар 3 розряду; з 03.04.2015 по 14.07.2015 токар 3 розряду; з 15.07.2015 по 08.12.2015 токар 3 розряду; з 20.03.2016 по 05.12.2016 гірничий майстер 27-2; з 08.03.2017 по 06.12.2017 гірничий майстер 27-2; з 11.03.2018 по 05.06.2018 гірничий майстер 27-2; з 15.06.2018 по 09.12.2018 гірничий майстер 27-2; з 11.03.2019 по 12.12.2019 гірничий майстер 27-2; з 24.03.2020 по 14.12.2020 гірничий майстер 27-2, на роботах, передбачених Списком №2, затверджених Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, розділ ХХХІІІ «Гірничі роботи»: 227 гірничий майстер.

Довідка видана на підставі книги наказів, картки форми №Т-2, особові рахунки, розрахунково-платіжні відомості.

Отже, вказана довідки містить всі необхідні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах для підтвердження спеціального трудового стажу (періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, а також містить підписи уповноважених осіб (директора, головного бухгалтера, начальника відділу кадрів) та печатку підприємства, є чинною, доказів протилежного матеріали справи не містять, а відповідачем не надано.

З урахуванням записів в трудовій книжці в частині вказаних спірних періодів та відомостей з довідки, що уточнює особливий характер роботи чи умов праці, необхідних для призначення пенсії на пільгових умовах, Закритого акціонерного товариства «Артель старателів «Вітім» №24 від 19.08.2024, підтверджено зайнятість позивача повний робочий день на роботах за Списком №2, а саме: з 29.04.2014 по 23.11.2014, з 03.04.2015 по 14.07.2015, з 15.07.2015 по 08.12.2015 токарем гірничої дільниці, з 20.03.2016 по 05.12.2016, з 08.03.2017 по 06.12.2017, з 11.03.2018 по 05.06.2018, з 15.06.2018 по 09.12.2018, з 11.03.2019 по 12.12.2019, з 24.03.2020 по 11.04.2020 гірничим майстром відкритих гірничих робіт.

Зауважень щодо записів трудової книжки в частині вказаних спірних періодів, щодо довідки №24 від 19.08.2024 відповідачем не зазначено.

В оспорюваному рішенні Головне управління ПФУ у Волинській області вказує на єдину підставу для не зарахування вказаних спірних періодів роботи до пільгового стажу за Списком №2 - відповідно до Закону України від 23.12.2022 №2783-IX «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» зупинено у відносинах, зокрема, з російською федерацією, дію ??Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчинені від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року №240/94-ВР та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 03 березня 1998 року №140/98-ВР.

Суд критично оцінює означену позицію відповідача.

Частиною першою статті 4 Закону № 1058-IV встановлено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається, зокрема, з міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі - Угода) пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 5 Угоди визначено, що ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди.

Частинами другою та третьою статті 6 Угоди передбачено, що для встановлення права на пенсію громадянам держав-учасників Угоди враховується трудовий стаж, придбаний на території будь-якої з цих держав, а так само на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цієї Угоди. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Згідно із абзацами 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, від 14.01.1993, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтва та інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.

Частиною другою статті 4 Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників-мігрантів» від 15.04.1994, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, рф, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому, Указами Президента України строк дії режиму воєнного стану неодноразово продовжувався та на час спірних відносин і розгляду справи не припинений та не скасований.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 №1328 постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 у м. Москві. Ця постанова набрала чинності 02.12.2022.

Разом з цим, в силу положень частини другої статті 13 Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Тож позиція відповідача суперечить принципу верховенства права.

Припинення участі РФ в Угоді, так само, як і прийняття постанови Кабінетом Міністрів України від 29.11.2022 №1328 про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення не може бути підставою для відмови у зарахуванні стажу, набутого особою до ухвалення відповідних рішень.

За таких обставин, оскільки право позивача на обрахунок стажу при призначенні пенсії, набутого на території країни-учасниці Угоди, не може пов`язуватись з такими чинниками, як припинення дипломатичних відносин з такою країною, оскільки у період роботи позивача в російській федерації вказана Угода була чинною та передбачала право на пенсію громадянам держав - учасниць Угоди з врахуванням трудового стажу, набутого на території будь-якої з цих держав. При цьому, суд зазначає, що за наявності чинних, у період роботи позивача, положень Угоди, що передбачали відповідне право, позивач не має нести негативні наслідки у вигляді відмови у зарахуванні періодів роботи на території РФ до стажу, що надає право на пенсійне забезпечення.

З огляду на викладене, відмовляючи позивачу у зарахуванні означених спірних періодів трудової діяльності в Закритому акціонерному товаристві «Артель старателів «Вітім» (Іркутська область) до пільгового стажу, відповідач діяв протиправно, тому з метою відновлення порушеного права суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 періодів його роботи з 29.04.2014 по 23.11.2014, з 03.04.2015 по 14.07.2015, з 15.07.2015 по 08.12.2015, з 20.03.2016 по 05.12.2016, з 08.03.2017 по 06.12.2017, з 11.03.2018 по 05.06.2018, з 15.06.2018 по 09.12.2018, з 11.03.2019 по 12.12.2019, з 24.03.2020 по 11.04.2020.

Щодо позовних вимог в частині зарахування до пільгового стажу за Списком №1 інших спірних періодів: з 05.06.1998 по 20.08.2003, з 01.09.2003 по 02.02.2004, з 03.02.2004 по 29.12.2005, з 30.12.2005 по 30.04.2013.

Суд повторно зазначає, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналогічна позиція неодноразово виснувалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 05 березня 2024 року у справі № 500/5342/21, від 04 липня 2023 року у справі № 580/4012/19, від 21 травня 2020 року у справі №550/927/17, від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка чи відповідні записи у трудовій книжці.

Однак, з трудової книжки позивача не вбачається відомостей, які б свідчили про зайнятість позивача у періоди з 05.06.1998 по 20.08.2003, з 01.09.2003 по 02.02.2004, з 03.02.2004 по 29.12.2005, з 30.12.2005 по 30.04.2013 на відповідних підприємствах повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, відсутні і відомості щодо найменування Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Щодо посилань позивача в позовній заяві на те, що трудовою книжкою належним чином підтверджено його роботу в особливо шкідливих умовах теслярем та респираторником, суд зазначає, що інформації в трудовій книжці щодо назви посади (професії) та періоду роботи у даному випадку недостатньо для зарахування періодів роботи до відповідного пільгового стажу, оскільки пільгова пенсія призначається працівникам за умови їх зайнятості на відповідних роботах повний робочий день, що необхідно встановити.

Тобто, відомості про прийняття на роботу та звільнення з роботи у вказані періоди не можуть підтвердити факт роботи позивача повний робочий день на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, а зазначення у трудовій книжці періодів роботи та назви посади не свідчить про наявність у позивача права на зарахування вказаних спірних періодів до пільгового стажу, оскільки не звільняє від врахування інших умов, встановлених статтею пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», необхідних для зарахування вказаних періодів трудової діяльності періодів до пільгового стажу.

Поряд з цим, наявні в матеріалах справи документи не підтверджують зайнятість позивача повний робочий день на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці по Списку № 1, тоді як підтвердження зайнятості повний робочий день на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці є однією з обов`язкових умов при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах. І таке підтвердження може містити безпосередньо трудова книжка, проте, у разі відсутності в ній необхідних записів, подання уточнюючої довідки є обов`язковим.

Разом з цим, доказів наявності довідки(ок) уточнюючого характеру на підтвердження пільгового стажу роботи на відповідній посаді за спірні періоди трудової діяльності позивача із зазначенням характеру виконуваної роботи, віднесення даної професії до відповідних Списків, що надають право на призначення пільгової пенсії, та інформації про зайнятість на роботах із особливо шкідливими умовами праці повний робочий день, позивачем до позовної заяви не надано, а матеріали не містять.

Позивачем необґрунтовано неможливості отримання необхідних документів на підтвердження спеціального (пільгового) стажу роботи у спірні періоди.

Водночас, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Марганецький СВГЗ (Аварійно-рятувальний загін) не ліквідоване, не перебуває в стадії припинення.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що у разі відмови роботодавця надати його працівнику довідку, яка підтверджує пільговий характер роботи, така особа в має можливість скористатись своїм правом на судовий захист у іншому судовому провадженні, пред`явивши позов до роботодавця щодо видачі відповідної довідки.

Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 11.07.2019 у справі № 336/3067/17.

Верховний Суд у вказаному рішенні зазначив, що для призначення пенсії за віком на пільгових умовах необхідно підтвердити пільговий характер умов праці, уточнюючою довідкою підприємства, саме про зайнятість в шкідливих та важких умовах праці повний робочий день.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, з урахуванням наведених законодавчих норм, висновків Верховного Суду та встановлених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач правомірно відмовив у зарахуванні позивачу до пільгового стажу за Списком №1 періодів його роботи з 05.06.1998 по 20.08.2003, з 01.09.2003 по 02.02.2004, з 03.02.2004 по 29.12.2005, з 30.12.2005 по 19.03.2012 та з 20.03.2012 по 30.04.2013, оскільки позивачем не надано уточнюючих довідок про характер виконуваної роботи, доказів щодо віднесення посади, на якій працював, до Списків посад, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах, а відомості про роботу позивача у період його роботи на відповідному підприємстві, що зазначені у трудовій книжці, не підтверджують факту його роботи повний робочий день на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці та насамперед віднесення цих посад до Списків посад, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах,.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що позивач не позбавлений права звернутись до територіального органу Пенсійного фонду України, надавши такі документи.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області № 18 від 10.09.2024 не відповідає критеріям, визначених частиною другою статті 2 КАС України, тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 03.09.2024, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини першої статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4 частини другої статті 245 КАС України).

Відповідно до частини четвертої статті 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Нормами частини другої статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

Як вбачається з матеріалів справи, спір стосується наслідків розгляду відповідачем заяви позивача від 03.09.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, у вигляді рішення від 10.09.2024 № 18, яке скасовано судом як протиправне.

При цьому, судом зроблено висновок про неправомірність відмови відповідача у зарахуванні періодів роботи позивача в Закритому акціонерному товаристві «Артель старателів «Вітім» (Іркутська область) до пільгового стажу та зобов`язано відповідача зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 періодів його роботи з 29.04.2014 по 23.11.2014, з 03.04.2015 по 14.07.2015, з 15.07.2015 по 08.12.2015, з 20.03.2016 по 05.12.2016, з 08.03.2017 по 06.12.2017, з 11.03.2018 по 05.06.2018, з 15.06.2018 по 09.12.2018, з 11.03.2019 по 12.12.2019, з 24.03.2020 по 11.04.2020.

Суд зазначає, обрахунок стажу, що враховується у призначенні пенсії, є дискреційним повноваженням пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Оскільки відповідачем було протиправно відмовлено позивачеві у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, що встановлено судом, поряд з цим на час судового розгляду матеріали справи не містять доказів обрахунку пільгового стажу з урахуванням зобов`язальних вимог суду, зважаючи також на дискрецію пенсійного органу в питаннях обрахунку стажу (в тому числі пільгового), необхідного для призначення пенсії, суд з метою належного та ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Волинській області повторно розглянути заяву позивача від 03.09.2024 про призначення пенсії за віком з урахуванням зобов`язальних вимог суду та правової оцінки, наданої судом у рішенні, тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом положень частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірності свого рішення у спірних правовідносинах.

Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на викладене, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою у розмірі 605,60 грн. підлягають стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись ст.ст.9, 72-90, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (, місцезнаходження: 43026, Волинська область, м. Луцьк, Київський майдан, буд.6) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (, місцезнаходження: 43026, Волинська область, м. Луцьк, Київський майдан, буд.6) від 10.09.2024 №18 про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (, місцезнаходження: 43026, Волинська область, м. Луцьк, Київський майдан, буд.6) зарахувати ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до пільгового стажу за Списком №2 періоди його роботи: з 29.04.2014 по 23.11.2014, з 03.04.2015 по 14.07.2015, з 15.07.2015 по 08.12.2015, з 20.03.2016 по 05.12.2016, з 08.03.2017 по 06.12.2017, з 11.03.2018 по 05.06.2018, з 15.06.2018 по 09.12.2018, з 11.03.2019 по 12.12.2019, з 24.03.2020 по 11.04.2020.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (, місцезнаходження: 43026, Волинська область, м. Луцьк, Київський майдан, буд.6) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 03.09.2024 про призначення пенсії за віком з урахуванням зобов`язальних вимог суду та правової оцінки, наданої судом у рішенні

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (, місцезнаходження: 43026, Волинська область, м. Луцьк, Київський майдан, буд.6) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Бухтіярова