Справа № 160/7898/25
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2025 рокуСправа №160/7898/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛІЗЕ ГОЛД» до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішень з картками відмови,-
Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛІЗЕ ГОЛД» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Дніпровської митниці, в якому просить:
визнати протиправними та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів:
- №UA110140/2024/000049/1 від 23.11.2024 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів UA110140/2024/000229 від 23.11.2024;
- №UA110140/2024/000050/1 від 09.12.2024 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA110140/2024/000233 від 09.12.2024;
- №UA110140/2024/000053/1 від 26.12.2024 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA110140/2024/000249 від 26.12.2024.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що до митного органу були надані документи, необхідні для митного оформлення товарів з визначенням його митної вартості за першим методом (за ціною контракту), що надійшли на митну територію України на підставі зовнішньоекономічного контракту. Однак, митниця, на думку позивача, витребувавши у підприємства додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості, прийняла рішення про коригування митної вартості товарів за другорядним методом на підставі необґрунтованих та необ`єктивних зауважень. Надані документи у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 року відкрито провадження у справі №160/7898/25, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст. 257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
За ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
09.04.2025 від Дніпровської митниці надійшов відзив на позовну заяву.
Відповідач вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню, оскільки за результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, з урахуванням положень ст. 337 МК України, встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості.
У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 МК України), зазначається докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. При цьому, в даному документі відсутня інформація щодо обов`язкового зазначення інформації щодо способу формування вартості митної декларації, яка є джерелом коригування.
22.04.2025 через систему «Електронний суд» до суду від ТОВ «АЛІЗЕ ГОЛД» надіййшли пояснення до відзиву на позовну заяву.
Позивач підтримує свої позовні вимоги і вважає, що всі наведені відповідачем висновки ґрунтуються на неправдивій інформації, є хибними та такими, що виходять поза межі правового поля.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
02.09.2024 між ТОВ «АЛІЗЕ ГОЛД», Україна (Покупець) і ТАРТАР-1 ООО, Азербайджан (Продавець) укладено контракт №36А, за яким Продавець продає, а Покупець придбає товар виробнитва ТАРТАР-1 ООО, у кількості, ціні та на умовах, вказаних у виставлених Продавцем (або відправником) інвойсах. Базисні умови постачання приймаються згідно ІНКОТЕРМС 2020.
Відповідно до розділу 3 контракту ціни за товар та умови постачання визначаються у інвойсах. У випадку передоплати, товар постачається Покупцю протягом 30 днів після отримання оплати за товар. Строк поставки товару не більше 180 днів. Поставка товару на територію України.
На виконання вказаного контракту на підставі відповідних супровідних документів (ІNVOICE та інших документів), на умовах FCA AZ Тартар та СРТ UA Дніпро позивачу надійшла хурма свіжа, необроблена засобами для зберігання, придатна для безпосереднього вживання в їжу, у натуральному вигляді, не в первинній упаковці.
Відповідно до рахунку-фактури (інвойс) №41 від 11.11.2024 здійснено поставку товару на суму 15 000,00 USD (долар США).
Митна вартість товару була визначена за першим методом за ціною контракту.
На підтвердження митної вартості товарів за митною декларацією до митного органу було надано наступні документи:
декларація митної вартості №3447;
декларація митної вартості №3451;
умови поставки FCA AZ Тартар;
рахунок-фактура (інвойс) (Commercial іnvoice) №41 від 11.11.24 на суму 15 000,00 USD;
автотранспортна накладна (Road consignment note) №0012281від 11.11.2024;
фітосанітарний сертифікат № 271359 від 11.11.2024
документ, що підтверджує вартість перевезення товару №б/н від 11.11.2024;
зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №36А від 02.09.2024;
інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) №12163687 від 21.11.2024;
сертифікат про походження товару форми СТ-1 №AZUA24091820Q від 11.11.2024;
На підставі ч.3 статті 53 МК України Дніпровською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: якщо рахунок сплачено банківські платіжні докумени, що стосуються оцінюваного товару; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; договір (угоду, ктонтракт) із третіми особами, повьязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту), виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
Листом від 23.11.2024 декларант повідомив митницю про відсутність можливості надати додаткові документи.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару 23.11.2024 Дніпровською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA110140/2024/000049/1 за резервним методом визначення митної вартості-2r.
Митним органом виявлено наступні розбіжності у поданих позивачем документах:
1. Для підтвердження переміщення товару за маршрутом м. Тартар (Азербайджан) Дніпро (Україна) декларантом надано CMR від 11.11.2024 № 0012281. Перевізником товару виступає ТОВ «СЛАВУТИЧ-ТРАНС» (код 37941395) та «Довідку про транспортні розходи» від 11.11.2024 № б/н (Документ, що підтверджує вартість перевезення товару). Однак, документу щодо підтвердження договірних відносин між ТОВ «СЛАВУТИЧ-ТРАНС» (37941395) та ТОВ «АЛІЗЕ ГОЛД» (44450147) декларантом до митного контролю не надано.
2. Для підтвердження ціни переміщення товару за маршрутом м. Тартар (Азербайджан) Дніпро (Україна) декларантом надано «Довідку про транспортні розходи» від 11.11.2024 №б/н (документ, що підтверджує вартість перевезення товару). При цьому до митного контролю не надається рахунок на оплату транспортно експедиційних витрат. Вищезазначене ставить під сумнів достовірність інформації, яка зазначена в «Довідці про транспортні розходи» від 11.11.2024 № б/н.
3. У п 1.1 контракту зазначено, що продавець продає, а покупець придбає товар у кількості , ціні та на умовах, вказаних у виставлених продавцем (або відправником) інвойсах. Пункт 3.1. контракту вказує, що «Ціни за товар та умови постачання визначаються у інвойсах». Виходячи з норм контракту випливає, що інвойс це єдиний документ, в якому сторони узгоджують поставку кожної окремої партії товару, такі як умови поставки, узгоджується асортимент, кількість, ціна товару, порядок оплати та, за необхідності, адреса здійснення поставки партії товару тощо. Разом з тим, декларантом до митного контролю товару надано Інвойс від 11.11.2024 №41, який не завірений (не підтверджений) саме покупцем, хоча реквізити відповідальної особи покупця передбачені формою документу. Вищезазначене ставить під сумнів достовірність та об`єктивність інформації, що зазначена в Інвойсі від 11.11.2024 №41.
5. За результатом аналізу наявної в митного органу цінової інформації встановлено, що заявлений рівень митної вартості товарів нижче рівня митної вартості подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснене.
6. Згідно даних графи 44 ЕМД, поставка вищезазначених товарів здійснюється на виконання зовнішньоекономічного контракту, укладеного з підприємством-виробником. Згідно п.3.2. контракту на поставку товару від 02.09.2024 № 36А «У випадку передоплати, Товар постачається покупцю протягом 30 днів після отримання оплати за Товар». Згідно п.4.1 контракту на поставку товару від 02.09.2024 № 36А «Умови оплати: оплата, передоплата». Враховуючи вищезазначені умови, а також поставку вантажу за рахунком від 11.11.2024 № 41 є підстави вважати, що товар має бути оплачено. Платіжні документи, які підтверджують оплату партії оцінюваного товару декларантом не надавались.
Відповідачем було складено також картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № A110140/2024/000229 від 23.11.2024.
Митна вартість товару була визначена за першим методом за ціною контракту.
На підтвердження митної вартості товарів за митною декларацією до митного органу було надано наступні документи:
декларація митної вартості №3454;
декларація митної вартості №3456;
умови поставки СРТ UA Дніпро;
рахунок-фактура (інвойс) (Commercial іnvoice) №53 від 28.11.2024 на суму 18 075,00 USD;
автотранспортна накладна (Road consignment note) №760152 від 29.11.2024;
фітосанітарний сертифікат №278410 від 29.11.2024;
зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №36А від 02.09.2024;
інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) №12234743 від 07.12.2024;
сертифікат про походження товару форми СТ-1 №AZUA24092280Q від 28.11.2024;
На підставі ч.3 статті 53 МК України Дніпровською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: якщо рахунок сплачено банківські платіжні докумени, що стосуються оцінюваного товару; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; договір (угоду, ктонтракт) із третіми особами, пов"язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту), виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
Листом від 09.12.2024 декларант повідомив митницю про відсутність можливості надати додаткові документи.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару 09.12.2024 Дніпровською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA110140/2024/000050/1 за резервним методом визначення митної вартості-2r.
Митним органом виявлено наступні розбіжності у поданих позивачем документах:
2. Для підтвердження ціни переміщення товару за маршрутом м. Тертер (Азербайджан) Дніпро (Україна) декларантом не надано документу, що підтверджує вартість перевезення товару.
3. У п 1.1 контракту зазначено, що продавець продає, а покупець придбає товар у кількості , ціні та на умовах, вказаних у виставлених продавцем (або відправником) інвойсах. Пункт 3.1. контракту вказує, що «Ціни за товар та умови постачання визначаються у інвойсах». Виходячи з норм контракту випливає, що інвойс це єдиний документ, в якому сторони узгоджують поставку кожної окремої партії товару, такі як умови поставки, узгоджується асортимент, кількість, ціна товару, порядок оплати та, за необхідності, адреса здійснення поставки партії товару тощо. Разом з тим, декларантом до митного контролю товару надано Інвойс від 28.11.2024 №53, який не завірений (не підтверджений) саме покупцем, хоча реквізити відповідальної особи покупця передбачені формою документу. Вищезазначене ставить під сумнів достовірність та об`єктивність інформації, що зазначена в Інвойсі від 28.11.2024 №53.
5. За результатом аналізу наявної в митного органу цінової інформації встановлено, що заявлений рівень митної вартості товарів нижче рівня митної вартості подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснене.
6. Згідно даних графи 44 ЕМД, поставка вищезазначених товарів здійснюється на виконання зовнішньоекономічного контракту, укладеного з підприємством-виробником. Згідно п.3.2. контракту на поставку товару від 02.09.2024 № 36А «У випадку передоплати, Товар постачається покупцю протягом 30 днів після отримання оплати за Товар». Згідно п.4.1 контракту на поставку товару від 02.09.2024 № 36А «Умови оплати: оплата, передоплата». Враховуючи вищезазначені умови, а також поставку вантажу за рахунком від 28.11.2024 № 53 є підстави вважати, що товар має бути оплачено. Платіжні документи, які підтверджують оплату партії оцінюваного товару декларантом не надавались.
Відповідачем було складено також картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110140/2024/000233 від 09.12.2024.
Митна вартість товару була визначена за першим методом за ціною контракту.
На підтвердження митної вартості товарів за митною декларацією до митного органу було надано наступні документи:
декларація митної вартості №3461;
декларація митної вартості №3465;
умови поставки СРТ UA Дніпро;
рахунок-фактура (інвойс) (Commercial іnvoice) №60 від 03.12.2024 на суму 18 075,00 USD;
коносамент (Bill of lading) №13.0 від 12.12.2024;
автотранспортна накладна (Road consignment note) №411994 від 05.12.2024;
фітосанітарний сертифікат №278362 від 04.12.2024;
зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №36А від 02.09.2024;
інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) №12314130 від 25.12.2024;
сертифікат про походження товару форми СТ-1 №AZUA24092412Q від 03.12.2024;
-копія експортної декларації країни відправлення від 05.12.2024;
На підставі ч.3 статті 53 МК України Дніпровською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: якщо рахунок сплачено банківські платіжні докумени, що стосуються оцінюваного товару; за наявноситі інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підиверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; договір (угоду, ктонтракт) із третіми особами, повьязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту), виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
Листом від 26.12.2024 декларант повідомив митницю про відсутність можливості надати додаткові документи.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару 26.12.2024 Дніпровською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA110140/2024/000053/1 за резервним методом визначення митної вартості-2r.
Митним органом виявлено наступні розбіжності у поданих позивачем документах:
2. Для підтвердження ціни переміщення товару за маршрутом м. Тертер (Азербайджан) Дніпро (Україна) декларантом не надано документу, що підтверджує вартість перевезення товару.
3. У п 1.1 контракту зазначено, що продавець продає, а покупець придбає товар у кількості , ціні та на умовах, вказаних у виставлених продавцем (або відправником) інвойсах. Пункт 3.1. контракту вказує, що «Ціни за товар та умови постачання визначаються у інвойсах». Виходячи з норм Контракту випливає, що інвойс це єдиний документ, в якому сторони узгоджують поставку кожної окремої партії товару, такі як умови поставки, узгоджується асортимент, кількість, ціна товару, порядок оплати та, за необхідності, адреса здійснення поставки партії товару тощо. Разом з тим, декларантом до митного контролю товару надано Інвойс від 03.12.2024 №60, який не завірений (не підтверджений) саме покупцем, хоча реквізити відповідальної особи покупця передбачені формою документу. Вищезазначене ставить під сумнів достовірність та об`єктивність інформації, що зазначена в Інвойсі від 03.12.2024 №60.
4. За результатом аналізу наявної в митного органу цінової інформації встановлено, що заявлений рівень митної вартості товарів нижче рівня митної вартості подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснене.
5. Згідно даних графи 44 ЕМД, поставка вищезазначених товарів здійснюється на виконання зовнішньоекономічного контракту, укладеного з підприємством-виробником. Згідно п.3.2. контракту на поставку товару від 02.09.2024 № 36А «У випадку передоплати, Товар постачається покупцю протягом 30 днів після отримання оплати за Товар». Згідно п.4.1 контракту на поставку товару від 02.09.2024 № 36А «Умови оплати: оплата, передоплата». Враховуючи вищезазначені умови, а також поставку вантажу за рахунком від 03.12.2024 № 60 є підстави вважати, що товар має бути оплачено. Платіжні документи, які підтверджують оплату партії оцінюваного товару декларантом не надавались.
Відповідачем було складено також картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № №UA110140/2024/000249 від 26.12.2024.
Митна вартість товару була визначена за першим методом за ціною контракту.
На підтвердження митної вартості товарів за митною декларацією до митного органу було надано наступні документи:
декларація митної вартості №3463;
декларація митної вартості №3466;
умови поставки СРТ UA Дніпро;
рахунок-фактура (інвойс) (Commercial іnvoice) №61 від 03.12.24 на суму 18 075,00 USD;
коносамент (Bill of lading): №12.0 від 12.12.2024;
автотранспортна накладна (Road consignment note) №421165 від 05.12.2024;
фітосанітарний сертифікат №278364 від 04.12.2024;
зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №36А від 02.09.2024;
інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) №та переданий декларанту в автоматичному режимі) (код документу 5509): №12323427 від 28.12.2024;
сертифікат про походження товару форми СТ-1 №AZUA24092413Q від 03.12.2024;
На підставі ч.3 статті 53 МК України Дніпровською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: якщо рахунок сплачено банківські платіжні докумени, що стосуються оцінюваного товару; за наявноситі інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; договір (угоду, ктонтракт) із третіми особами, повьязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту), виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
Листом від 30.12.2024 декларант повідомив митницю про відсутність можливості надати додаткові документи.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару 30.12.2024 Дніпровською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA110140/2024/000054/1 за резервним методом визначення митної вартості-2r.
Митним органом виявлено наступні розбіжності у поданих позивачем документах:
У п 1.1 контракту зазначено, що продавець продає, а покупець придбає товар у кількості , ціні та на умовах, вказаних у виставлених продавцем (або відправником) інвойсах. Пункт 3.1. контракту вказує, що «Ціни за товар та умови постачання визначаються у інвойсах». Виходячи з норм Контракту випливає, що інвойс це єдиний документ, в якому сторони узгоджують поставку кожної окремої партії товару, такі як умови поставки, узгоджується асортимент, кількість, ціна товару, порядок оплати та, за необхідності, адреса здійснення поставки партії товару тощо. Разом з тим, декларантом до митного контролю товару надано Інвойс від 03.12.2024 №61, який не завірений (не підтверджений) саме покупцем, хоча реквізити відповідальної особи покупця передбачені формою документу. Вищезазначене ставить під сумнів достовірність та об`єктивність інформації, що зазначена в Інвойсі від 03.12.2024 №61.
3. До митного контролю не надано експортну декларацію країни відправлення (Азербайджан), що унеможлювлює перевірку вартісних складових товару та умови поставки INCOTERMS.
4. За результатом аналізу наявної в митного органу цінової інформації встановлено, що заявлений рівень митної вартості товарів нижче рівня митної вартості подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснене.
6. Згідно даних графи 44 ЕМД, поставка вищезазначених товарів здійснюється на виконання зовнішньоекономічного контракту, укладеного з підприємством-виробником. Згідно п.3.2. контракту на поставку товару від 02.09.2024 № 36А «У випадку передоплати, Товар постачається покупцю протягом 30 днів після отримання оплати за Товар». Згідно п.4.1 контракту на поставку товару від 02.09.2024 № 36А «Умови оплати: оплата, передоплата». Враховуючи вищезазначені умови, а також поставку вантажу за рахунком від 03.12.2024 № 61 є підстави вважати, що товар має бути оплачено. Платіжні документи, які підтверджують оплату партії оцінюваного товару декларантом не надавались.
Відповідачем було складено також картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №A110140/2024/000250 від 30.12.2024.
Позивач вважає, що зазначені вище рішення про коригування митної вартості товару і картки відмови є протиправними та підлягають скасуванню у зв`язку з чим подав позовну заяву до суду.
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
Порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу, встановлені ч. 1 ст. 7 Митного кодексу України.
Згідно п. 24. ч. 1 ст. 4 МК України митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Пунктами 23, 24 ч. 1 ст. 4 МК України визначено, що митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів ст.ст. 49,50 МК України).
За частинами 1, 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 вказаної статті також передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою , контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до частин 1,2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 статті 58 цього Кодексу.
Приписами ст. 337 МК України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато - логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Згідно п.1 ч.4 ст.54 МК України контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2 4 ст.53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
За змістом вищенаведених норм митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей.
Повідомляючи позивача про необхідність надати додаткові документи, митний орган не обгрунтував вимоги щодо їх надання, узгоджуючи таке надання документів з правовідносинами, які склалися між позивачем і його контрагентом.
Витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.
Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті (ч. 3 ст. 54 МК України).
Згідно ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостоюстатті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 2 ст. 55 МК України визначено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьоюстатті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Відповідно до ч.1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2 ст. 57 МК України).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч. 3 ст. 57 МК України).
При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (ч. 6 ст. 57 МК України).
Відповідно до п. 4 ст. 57 МК України у разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1ст. 57 Митного кодексу України.
При цьому, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 та 60 цього Кодексу. Під час консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Згідно ч. 8 ст. 57 МК України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановленихстаттею 64 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:
1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:
а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;
б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);
в) не впливають значною мірою на вартість товару;
2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;
3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;
4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Щодо обгрунтування відповідача обраного методу визначення митної вартості товару, суд зазначає наступне.
В спірних рішеннях про коригування митної вартості товару відсутні відомості про порівняння умов поставки за наведеними відповідачем деклараціями.
В рішенні не вказано, які характеристики мають оформлені за ними товари (код УКТЗЕД, повний опис, призначення, аналогічність/ ідентичність), які комерційні умови поставки (місце відправлення, вартість транспортування, фактурна вартість, вид транспорту) та вид зовнішньоекономічних контрактів.
Тобто, детальне дослідження митних декларацій, на підставі яких скориговано митну вартість товару і обрано метод для визначення вартості, відповідачем проведено не було.
За висновком Верховного Суду у постанові від 04.09.2018 у справі №818/1186/17 формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом не передбачено.

З приводу зауважень відповідача у п. 33 спірних рішеннь суд зазначає наступне.

Змістом кожного спірного рішення про коригування митної вартості товарів митний орган висловив одні й ті самі зауваження про надання декларантом до митного оформлення відповідних інвойсів (зокрема, від 11.11.2024 №41, від 28.11.2024 №53, від 03.12.2024 №60, від 03.12.2024 № 61), які виключно на його особисту суб`єктивну думку мають бути завірені, і ніби-то тим самим підтверджені, саме покупцем , а не особою, яка їх склала, незалежно від того, ким саме (покупцем чи продавцем) і в якій саме країні (країні продавця чи країні покупця) вони були оформлені.

Разом з тим, інвойс в комерційній практиці оформлює саме продавець , а не покупець, і цей документ вміщує відомості про перелік товарів, їх кількість і ціну, за якою вони будуть поставлені покупцеві, формальні особливості товару (колір, вага тощо), умови постачання і зведення про відправника та одержувача.

Зміст кожного поданого декларантом і отриманого відповідачем комерційного рахунку (або інвойсу), як і зміст інших поданих ним за даним Контрактом документів, становить волевиявлення сторін зовнішньоекономічного договору, в тому числі і стосовно умов оплати за товар, що придбаний за погоджених сторонами умов поставки в редакції Інкотермс-2020. При цьому, жоден з цих інвойсів не тільки не містить ознак підробки чи виправлень, а й взагалі засвідчений особистими відмітками відповідача про перетин митного кордону України саме тим товаром і у тій кількості, що наведені у інвойсах, які відповідач вважає непідтвердженими.

З огляду на те, що згідно з постановою Верховної Ради України від 19.06.92 № 2479- XII Україна приєдналась до Конвенції про створення Ради Митного Співробітництва 1950 року, слід зазначити, що зміст кожного поданого декларантом комерційного інвойсу відповідає нормам і вимогам Рекомендації Європейської економічної комісії ООН №6 (Женева, вересень 1983р.), якою встановлено формуляр-зразок уніфікованого комерційного рахунку для використання у міжнародній торгівлі (ECE/TRADE/148), і який узгоджується з формуляром-зразком ООН (п.8 розділ II Рекомендації № 6). Згідно саме з цим документом відомості про умови поставки та платежу мають наводитись АБО певним посиланням на стандартні умови, такі як Інкотермс, АБО шляхом точного опису умов, які застосовуються (див. рекомендацію ЕЭК N 18 (995_991), Міра по спрощенню 3.4). Можуть використовуватись загальноприйняті кодові позначення (див. рекомендації ЕЭК N 5 "Скорочення для ІНКОТЕРМС" (995_984) та N 17 "УМОВИ ПЛАТЕЖУ" та ін.)

Отже, кожний з поданих декларантом інвойсів можна ідентифікувати саме з поставкою оцінюваного товару і кожний з них містить відомості, які підтверджують відомості щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті. А погоджені Сторонами умови поставок (в редакції Інкотермс-2020) не вимагають від покупця бути особисто присутнім на території іншої держави (держави продавця) для нанесення відміток про його отримання саме під час передачі товару на умовах, зазначених у відповідному інвойсі згідно з контрактом №36А від 02.09.2024р.

Як було встановлено вище судом за умовами п.1.1 та п.1.2 зовнішньоекономічного Контракту №36А від 02.09.2024р., сторони погодили, що Продавець продає, а Покупець придбає товар виробництва ТАРТАР1 ООО, у кількості, ціні та на умовах, вказаних у виставлених Продавцем (або відправником) інвойсах. Базисні умови постачання приймаються згідно ІНКОТЕРМС 2020

Відповідно до обраних і погоджених сторонами умов поставки СРТ UA Дніпро, Продавець зобов`язаний поставити товар шляхом передачі його перевізнику, з яким саме ним має бути укладено договір (контракт) перевезення з узгодженого пункту поставки до названого місця призначення. Договір (контракт) перевезення повинен бути укладений на звичайних умовах за рахунок Продавця і передбачати перевезення звичайним маршрутом і звичайним способом, який використовується для перевезення даного типу товару, що продається.

До того ж, за даними умовами поставки саме Продавець несе всі ризики втрати чи пошкодження товару до моменту його поставки. Отже, викладне свідчить про те, що посиланням на правила Інкотермс у зовнішньоекономічному контракті чітко визначені відповідні зобов`язання сторін щодо тих питань, які виникли у відповідача.

У позивача, який виступає покупцем за даним зовнішньоекономічним контрактом, об`єктивно відсутня необхідність укладати будь-який інший договір (угоду, контракт) із третіми особами, який був би пов`язаний із договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається.

Беручи ж до уваги, що продавець є суб`єктом іншої, відмінної від України, держави, у Відповідача взагалі відсутні підстави витребовувати саме у декларанта будь-які документи (договори, угоди, контракти), у яких він (декларант) взагалі не виступав стороною, і які укладені між постачальником товару та будь-ким іншим (наприклад, перевізником) взагалі без участі декларанта і навіть поза межами митної території України.

За змістом ч.3 ст.53 МК України визначена необхідність надання транспортних (перевізних) документів, а також документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, для підтвердження витрат на транспортування, але тільки за певних умов.

Зокрема за п.6 ч2. ст.53 МК України : «документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: (6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.»

Позивачем також повідомлено про те, що за умовами поставки СРТ UA Дніпро: безпосередньо він не укладав будь-яких договорів і не має жодних фінансово-господарських взаємовідносин з перевізником, зазначеним у наданій міжнародній транспортній накладній (яка за міжнародними правилами засвідчує факт переміщення (транспортування) товару до місця призначення); безпосередньо він не здійснював перерахувань грошових коштів на користь зазначених у транспортних документах суб`єктів господарювання (зокрема, перевізника); ані з боку постачальника, а-ні з боку відповідної компанії-перевізника, ані з боку страхової компанії до декларанта не висувались вимоги про відшкодування відповідних витрат (транспортування, страхування, маркування тощо).

Отже, і відсутність фінансово-господарських взаємовідносин з перевізником, і відсутність перерахувань грошових коштів на користь зазначених у транспортних документах суб`єктів господарювання, і відсутність вимог про відшкодування відповідних витрат (транспортування, страхування, маркування тощо), свідчать про те, що відповідні витрати були враховані постачальником у ціні товару.

Зі змісту гр.20, гр.22 Декларацій митної вартості (скорочено ДМВ), які позивач також подавав відповідачу разом з кожною відповідною ЕМД, вбачається, що витрати на транспортування товарів до місця їх доставки, так само, як і витрати на страхування товарів, дорівнюють 0,00 грн.

Згідно Правил заповнення декларації митної вартості (ДМВ), затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 червня 2012 р. за № 984/21296, саме у наведених графах ДМВ підлягають відображенню: витрати на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України (гр.20) та витрати на страхування оцінюваних товарів (гр.22). Але їх відображення передбачене виключно за певних умов : тільки якщо всі ці витрати (і транспортування, і страхування) відповідно до умов поставки (графа 3 ДМВ) не були включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті (графа 14(а) ДМВ).

Таким чином, відсутність даних у гр.20 та гр.22 додатково свідчить про те, що відповідні витрати були враховані постачальником саме у ціні товару.

Відповідно до обраних і погоджених сторонами умов поставки FCA AZ Тартар визначає, що Продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем Перевізнику у названому місці.

Слід зазначити, що за змістом Інкотермс вибір місця поставки впливає на зобов`язання щодо завантаження й розвантаження товару у такому місці . Якщо поставка здійснюється на площах Продавця, продавець відповідає за завантаження. Якщо ж поставка здійснюється в іншому місці, продавець не несе відповідальності за розвантаження товару.

За даними умовами поставки, які сторони обрали і погодили:

Продавець зобов`язаний одержати на власний ризик і за власний рахунок будь-яку експортну ліцензію або інший офіційний дозвільний документ і виконати, де це належить, усі митні формальності, необхідні для експорту товару;

Продавець не має зобов`язань а-ні по договору перевезення, а-ні стосовно страхування;

Продавець зобов`язаний нести всі ризики втрати чи пошкодження товару до моменту здійснення його поставки.

Поставка вважається здійсненою, якщо названим місцем поставки є площі Продавця: коли товар завантажений на транспортний засіб, наданий перевізником, що призначений покупцем, чи іншою особою, що діє від імені останнього.

Отже, продавець зобов`язаний нести всі витрати, пов`язані з товаром, виключно до моменту здійснення його поставки, а також сплатити, коли це належить, витрати митних процедур, та усі мита, податки та інші збори, що підлягають сплаті при експорті товару.

У спірних правовідносинах місцем призначення товару фактично є площі продавця (Узбекистан).

Таким чином, погоджуючи обрані умови поставки, сторони виходили з того, що за самим визначенням термінів Інкотермс-2020 ціна товару, яка вказана в інвойсі, долученому до матеріалів даної справи, не включає в себе витрати на транспортування.

Відповідачем не враховано довідки про транспортні розходи від 11.11.2024р., якою повідомлено про вартість перевезення по маршруту м.Тартар Азербайджан м.Дніпро Україна, в якій вказано не тільки Інвойс №41 від 11.11.2024р., а й відповідно CMR №0012281.

Разом з тим, відповідно до п.6 ч.2 ст.53 Митного Кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Отже, наведена норма не обмежує декларанта надати митному органу довідку про відповідні витрати разом з відповідною CMR, які й відображають вартість перевезення.

Зі змісту гр.20, гр.23 Декларацій митної вартості №3447 та №3451 (скорочено ДМВ), які позивач також подавав відповідачу разом з кожною відповідною ЕМД по поставці за інвойсом №41 від 11.11.2024р. вбачається, що витрати на транспортування товарів до місця їх доставки, дорівнюють 87 526,32 грн.

Наявність даних у гр.20 та гр.23 додатково свідчить про вартість відповідних витрат, які не були враховані Постачальником саме у ціні товару.

Відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 31.05.2019 року у справі №804/16553/14 зазначено, що оскільки Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), довідка про транспорті витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Виходячи з наведеного, доводи, які зазначені відповідачем у рішеннях про коригування митної вартості, не є підставою для коригування митної вартості товару, оскільки в документах відсутні розбіжності, або явні ознаки підробки. Не надано доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми, чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари. У відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.

Частиною 1 ст. 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є обгрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню.

За ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено повністю, сплачений платіжною інструкцією №181 від 12.03.2025 судовий збір в сумі 6189,69 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛІЗЕ ГОЛД» (вул. Січеславська Набережна, буд. 15-А, м. Дніпро, 49000, ) до Дніпровської митниці (вул. Ольги княгині, буд. 22, м. Дніпро, 49038, ) про визнання протиправними та скасування рішень з картками відмови - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів:

- №UA110140/2024/000049/1 від 23.11.2024 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів UA110140/2024/000229 від 23.11.2024;

- №UA110140/2024/000050/1 від 09.12.2024 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA110140/2024/000233 від 09.12.2024;

- №UA110140/2024/000053/1 від 26.12.2024 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA110140/2024/000249 від 26.12.2024.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛІЗЕ ГОЛД» (вул. Січеславська Набережна, буд. 15-А, м. Дніпро, 49000, ) за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці (вул. Ольги княгині, буд. 22, м. Дніпро, 49038, ) судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 6189 (шість тисяч сто вісімдесят дев`ять) грн. 69 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона