Справа № 560/14877/24
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

03 червня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення: Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 47 від 04 червня 2024 р. та Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 47 від 21 серпня 2024 р. про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до страхового стажу період роботи в колгоспі згідно записів трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 24 січня 1986 р. з 12 листопада 1985 р. по 06 серпня 1993 р., період навчання згідно атестата № 2220 від 27 квітня 1979 р., періоди роботи у колгоспі "Промінь" згідно архівної довідки № 273/01-32 від 31 травня 2024 р. що видана КУ ГМР "Городоцький трудовий архів" Городоцької міської ради Хмельницького району Хмельницької області та довідок про заробітну плату № 291/01-32 (за період з вересня 1993 р. по грудень 1997 р.) та № 292/01-32 (з січня 1998 по червень 2000 р.) від 11 червня 2024р., що видана КУ ГМР "Городоцький трудовий архів" Городоцької міської ради Хмельницького району Хмельницької області.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що до страхового стажу позивача протиправно не зараховано періоди роботи та навчання за наявності підтверджуючих документів.

До суду надійшов відзив, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що відсутні підстави для зарахування до страхового стажу позивача спірних періодів.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області правом подати відзиви не скористалися.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.10.2024 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.10.2024 відкрито провадження у справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Відповідно до трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 24.01.1986 позивач з 02.11.1985 по 06.08.1993 працював в колгоспі.

Згідно з атестатом №2220, виданим 27.04.1979, позивач навчався 8 місяців в Лісоводському сільському професійно-технічному училищі №10 с. Лісоводи Хмельницької області в період з 01.09.1978 по 27.04.1979.

Позивач, 20.05.1961 р.н., звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України з заявою від 28.05.2024 про призначення пенсії за віком згідно з статтею 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 04.06.2024 №47 відмовлено в призначенні пенсії позивачу у зв`язку з відсутністю необхідного стажу 21 рік. Вік заявника 63 роки. Страховий стаж заявника становить 8 років 2 місяці 1 день. Зазначено, що до страхового стажу не зараховано період роботи в колгоспі згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 24.01.1986 з 12.11.1986 по 06.08.1993, оскільки інформація про відпрацьовані вихододні та встановлений мінімум трудової участі в громадському господарстві завірені не належним чином. Не зараховано період навчання згідно атестата №2220 від 27.04.1979, оскільки початок навчання має виправлення.

Позивач звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України з заявою від 13.08.2024 про призначення пенсії за віком згідно з статтею 26 Закону №1058-IV.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 21.08.2024 №47 позивачу відмовлено в призначенні пенсії. Зазначено, що вік заявника 63 роки. Страховий стаж становить 15 років 11 місяців 20 днів. До страхового стажу не враховано періоди роботи у колгоспі «Промінь» згідно архівної довідки № 273/01-32 від 31.05.2024, виданої Городоцьким трудовим архівом Городоцької міської ради Хмельницького району Хмельницької області, оскільки довідка містить розбіжність з паспортними даними заявника, а саме, зазначено скорочення по батькові заявника (Йос.). Не взято до уваги довідки про заробітну плату №291/01-32 від 11.06.2024 (за період роботи з вересня 1993 року по грудень 1997 року) та №292/01-32 від 11.06.2024 (з січня 1998 року по червень 2000 року), оскільки згідно актів зустрічних перевірок від 16.08.2024 №2200-1103-1/5007 та №2200-1103-1/5008 зазначено по батькові (за період 1993 по 1997 - « ОСОБА_2 », за період з 1998 по 1999 по батькові не зазначено, за 2000 рік - «Й»), що не відповідає паспортним даним заявника ( ОСОБА_3 ).

Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Статтею 26 Закону №1058-IV визначено, що право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 Порядку №637).

Зі змісту наведених норм слідує, що положення Порядку №637 щодо підтвердження стажу роботи, який є спеціальним по відношенню до Закону України "Про пенсійне забезпечення", мають бути застосовані лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме: за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Разом з тим, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Визначаючись щодо доводів відповідача про відсутність підстав для зарахування до страхового стажу позивача періоду з 12.11.1986 по 06.08.1993, суд зазначає таке.

Постановою Держкомтруда СРСР від 20.06.1974 №162 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях (далі - Інструкція №162).

Відповідно до абзацу 1 пункту 1.1 Інструкції №162 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.

Згідно з абзацами 2, 3 пункту 2.2 Інструкції №162 заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства у присутності робітника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу. До трудової книжки вносяться відомості про роботу: прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Абзацом 1 пункту 2.10 Інструкції №162 встановлено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Згідно з пунктом 2.11 Інструкції №162 першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції №162 при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, що внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, завіряються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Аналогічні вимоги закріплені в Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58.

Постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310 затверджено Основні положення про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників (далі - Основні положення), згідно з пунктом 1 яких трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність члена колгоспу.

Відповідно до пунктів 5, 6 Основних положень до трудової книжки колгоспника заносились, зокрема, відомості про трудову участь (прийнятий у колгоспі річний мінімум участі в громадському господарстві, його виконання), відомості про нагородження та заохочення, переведення на іншу роботу, припинення роботи.

Всі записи в трудовій книжці завіряються в усіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою.

Пунктом 13 Основних положень передбачено, що відповідальність за своєчасне і правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа.

Як встановив суд, у трудовій книжці колгоспника НОМЕР_1 від 24.01.1986 містяться відомості про те, що позивач працював в колгоспі у спірний період.

Суд зауважує, що працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

В свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Правова позиція щодо того, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для зазначеної у такій трудовій книжці особи, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №677/277/17.

При цьому суд також бере до уваги те, що обставини, які слід встановити у цій справі, значно віддалені у часі, а також, враховує відсутність вини позивача, оскільки обов`язок належного оформлення підтверджуючих стаж документів покладається не на працівника, а на роботодавця чи інших уповноважених осіб.

Водночас, відповідач не довів, що позивач, як член колгоспу, без поважних причин не відпрацював вихододні та не виконував встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві.

Крім того, суд враховує, що зазначений в трудовій книжці колгоспника НОМЕР_1 від 24.01.1986 період роботи позивача (з 02.11.1985 по 06.08.1993) є неперервним.

Тому доводи відповідача, що інформація про відпрацьовані вихододні та встановлений мінімум трудової участі в громадському господарстві завірена не належним чином, є безпідставними.

Отже, період з 12.11.1986 по 06.08.1993 слід зарахувати до страхового стажу позивача.

Щодо твердження відповідача про відсутність підстав для зарахування до страхового стаду позивача періоду навчання згідно атестата №2220 від 27.04.1979, оскільки початок навчання має виправлення, суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

В атестаті №2220 від 27.04.1979 зазначено період початку та завершення навчання, відомості про присвоєння позивачу кваліфікації, є пiдписи директора училища та голови екзаменаційної комісії, засвідчені печаткою навчального закладу, проставлена вiдмiтка про видачу та реєстраційний номер атестата.

Посилання відповідача на те, що в атестаті початок періоду навчання має виправлення суд оцінює критично, з урахуванням відсутності виправлень в кінцевій даті навчання та зазначеного в атестаті строку навчання (8 місяців).

Отже, з вказаного атестата можна визначити вci данi для встановлення навчання позивача з метою зарахування до страхового стажу.

При цьому, відповідач не заперечує вцілому право позивача на зарахування до страхового стажу періоду навчання.

Суд зазначає, що пенсійний орган, аналізуючи надані особою документи, перш за все має виходити з їх змісту, а не лише суто з форми, адже органи Пенсійного фонду, переслідуючи в цілому законну мету попередження зловживання громадянами своїми правами та запобігання необґрунтованому призначенню пенсії, при виконанні своїх повноважень повинні діяти обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та пропорційно, як це передбачено частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, з тим, щоб не створювати штучних і необґрунтованих перешкод для реалізації особами їх прав.

Таким чином, наявні підстави для зарахування до страхового стажу позивача періоду навчання з 01.09.1978 по 27.04.1979 згідно з атестатом №2220, виданим 27.04.1979.

Критеріями обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень є: 1) логічність та структурованість викладення мотивів, що стали підставою для прийняття відповідного рішення; 2) пов`язаність наведених мотивів з конкретно наведеними нормами права, що становлять правову основу такого рішення; 3) наявність правової оцінки фактичних обставин справи (поданих документів, інших доказів), врахування яких є обов`язковим у силу вимог закону під час прийняття відповідного рішення; 4) відповідність висновків, викладених у такому рішенні, фактичним обставинам справи; 5) відсутність немотивованих висновків та висновків, які не ґрунтуються на нормах права.

З урахуванням зазначеного в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 04.06.2024 №47 страхового стажу позивача (8 років 2 місяці 1 день) і періодів роботи в колгоспі з 12.11.1986 по 06.08.1993 та навчання з 01.09.1978 по 27.04.1979, страховий стаж позивача становитиме менше 21 року.

Наведене у своїй сукупності є підставою для висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 04.06.2024 №47 в частині відмови зарахувати до страхового стажу позивача періодів роботи в колгоспі з 12.11.1986 по 06.08.1993 згідно з трудовою книжкою колгоспника НОМЕР_1 від 24.01.1986 та навчання з 01.09.1978 по 27.04.1979 відповідно до атестату № НОМЕР_2 , виданого 27.04.1979, та, відповідно, наявність підстав для його скасування в зазначеній частині.

Досліджуючи правомірність висновків відповідача про відсутність підстав для зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи у колгоспі «Промінь», оскільки архівні довідки №273/01-32 від 31.05.2024, №291/01-32 від 11.06.2024 та №292/01-32 від 11.06.2024 містять розбіжності з паспортними даними в частині зазначення по батькові, суд зазначає та враховує таке.

Згідно з паспортними даними по батькові позивача " ОСОБА_3 ".

В архівній довідці №273/01-32 від 31.05.2024, виданій КУ ГМР "Городоцький трудовий архів" Городоцької міської ради Хмельницького району Хмельницької області, зазначено скорочення по батькові (Йос.).

У довідках про заробітну плату №291/01-32 від 11.06.2024 та №292/01-32 від 11.06.2024, виданих КУ ГМР "Городоцький трудовий архів" Городоцької міської ради Хмельницького району Хмельницької області, зазначено по батькові "Йос." та "Й".

Пунктом 26 Порядку №637 встановлено, що якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Відповідно до положень пункту 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У статті 315 Цивільного процесуального кодексу України наведений перелік фактів, які встановлюються судом. Згідно з частиною 2 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд зазначає, що до повноважень адміністративного суду не відноситься встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі й приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, особі, яка звернулась за призначенням пенсії. Розгляд заяв щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється місцевими загальними судами у порядку цивільного судочинства.

Позивач до матеріалів справи не надав рішення суду, яким встановлено факт приналежності позивачу наданих архівних довідок.

Водночас, суд враховує те, що у вказаних архівних довідках відсутнє застереження, що у документах КСП «Промінь» с. В. Яромирка Городоцького району Хмельницької області та ТОВ «Промінь» с. В. Яромирка Городоцького району Хмельницької області значиться один ОСОБА_1 ., ОСОБА_1 . Тобто не підтверджено того, що вказані відомості в архівних документах стосуються однієї людини. Крім того, періоди роботи позивача, зазначені в наведених архівних довідках не підтверджені відомостями трудової книжки.

Враховуючи викладене, позовні вимоги у частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №47 від 21.08.2024 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи у колгоспі "Промінь" згідно архівної довідки № 273/01-32 від 31 травня 2024 р. що видана КУ ГМР "Городоцький трудовий архів" Городоцької міської ради Хмельницького району Хмельницької області та довідок про заробітну плату № 291/01-32 (за період з вересня 1993 р. по грудень 1997 р.) та № 292/01-32 (з січня 1998 по червень 2000 р.) від 11 червня 2024р., що видані КУ ГМР "Городоцький трудовий архів" Городоцької міської ради Хмельницького району Хмельницької області є необґрунтованими та задоволенню не належать з огляду на їх передчасність.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Предметом позову є одна вимога немайнового характеру, яка хоч і задоволена частково, але розмір компенсації за сплачений судовий збір суд визначає, виходячи з кількості (а не з розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог. Такий механізм розподілу витрат зі сплати судового збору застосовано Верховним Судом у рішенні від 16.06.2020 у справі №620/1116/20.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн за дві вимоги немайнового характеру. Водночас, за наявності підстав для часткового задоволення однієї немайнової вимоги, на користь позивача слід стягнути 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (відповідача, рішення якого визнано в частині протиправним та скасовано). Інші докази документально підтверджених судових витрат, понесених позивачем, у матеріалах справи відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 04.06.2024 №47 в частині відмови зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи в колгоспі з 12.11.1986 по 06.08.1993 згідно з трудовою книжкою колгоспника НОМЕР_1 від 24.01.1986 та навчання з 01.09.1978 по 27.04.1979 відповідно до атестату №2220, виданого 27.04.1979.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в колгоспі з 12.11.1986 по 06.08.1993 згідно з трудовою книжкою колгоспника НОМЕР_1 від 24.01.1986 та навчання з 01.09.1978 по 27.04.1979 відповідно до атестату №2220, виданого 27.04.1979.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 )
Відповідачі:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди 10, м. Хмельницький, Хмельницька обл., 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна 7А, м. Кропивницький, Кіровоградська обл., 25009 , код ЄДРПОУ - 20632802) Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (просп. Соборний 158Б, м. Запоріжжя, Запорізька обл., 69005 , код ЄДРПОУ - 20490012)

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк