Справа № 449/524/25
Суддя: Гуняк О. Я.
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 449/524/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2025 р. м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області у складі :

головуючого - судді: Гуняк О.Я.,

з участю секретаря судових засідань: Тивонюк С.Р.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

представник ОСОБА_1 - Тимчук Володимир Юрійович, звернувся до Перемишлянського районного суду Львівської області із позовом, в якому просить: адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити; постанову № 2757 від 06.02.2025р. у справі про адміністративне правопорушення за ч.3ст.210-1 КУпАП, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень за скоєння правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП скасувати; справу про адміністративне правопорушення за ч.3ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211,2 грн..

В обґрунтування позову зазначив, що 04 лютого 2025 року провідним спеціалістом відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 державним службовцем ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення №14 за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення (КУпАП) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зауважує, що в подальшому, 06 лютого 2025 року щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_3 винесено постанову № 2757, якою визнано його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. Вважає, що ОСОБА_1 вважає протокол про адміністративне правопорушення №14 від 04.02.2025р. та дану постанову № 2757 ІНФОРМАЦІЯ_2 незаконною. Звертає увагу, що він особисто не отримував жодних повісток про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 17.12.2024 року.Йому не було відомо про необхідність з`явитися до ТЦК, оскільки він не отримував від органів поштового зв`язку за місцем проживання відповідного листа. Від отримання поштової кореспонденції не відмовлявся, місця проживання не змінював. Наголошує, що Відповідач безпідставно та без з`ясування усіх обставин справи притягнув його до відповідальності. Зауважує, що Позивач є батьком трьох неповнолітніх дітей і щорічно з`являється до ІНФОРМАЦІЯ_2 , надає відповідні підтверджуючі цей факт документи, проходить військово-лікарську комісію. Так, Позивач 02.04.2024р. проходив військово-лікарську комісію, що підтверджується Довідкою № 376 від 05.04.2024р. про проведення медичного огляду Перемишлянською територіальною позаштатною ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також Карткою обстеження та медичного огляду з метою встановлення ступеня придатності до військової служби. Зазначає, що 05.04.2025 р. За таких обставин, вважає, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3ст.210-1 КУпАП, відповідачем не доведена, оскільки відсутні будь-які докази того, що Позивач був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 17 грудня 2024 року, оскільки відсутні докази направлення поштового відправлення на вказану паспорті адресу проживання - Львівська область, Перемишлянський район, с. Липівці, за якою Позивач проживає постійно, чи докази вручення Позивачу особисто під підпис та будь-яких дій щодо відмови від її отримання. Зауважує, що твердження і в протоколі № 14 і в оскаржуваній постанові про те, що Позивач був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_5 працівниками Національної Поліції не відповідає дійсності, оскільки жодних документів про адміністративне затримання чи привід до ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо особи Позивача працівниками Національної Поліції не складались. Наголошує ,що Позивач самостійно звернувся до свого дільничого інспектора ОСОБА_4 , від якого дізнався про те, що перебуває в розшуку, з проханням допомогти йому поза чергою попасти до ТЦК та з`ясувати причини подання його в розшук, дільничий інспектор може підтвердити цей факт особисто.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, хоч про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відзиву у встановлений Законом строк не подали.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Між тим, суд зазначає, що обов`язковою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею адміністративного правопорушення, а факт вчинення особою правопорушення, в свою чергу, має бути підтверджений належними та допустимими доказами.

В свою чергу, згідно з п.1ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 7 ч.1ст.4КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади ( у тому рахунку без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно із статтею 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 65Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначення засад організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів регулює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII(далі по тексту Закон № 3543-XII).

Згідно із частиною третьою статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістка керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до абзацу 7 частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до частини першої пункту 2 Додатку 2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з частиною першою статті 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини третьої статті 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, за яке позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, у спірному випадку полягає у неявці за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, це правопорушення є одноактним, вичерпується фактом неприбуття до певного місця у визначені дату та час.

З аналізу вищезазначених правових норм у контексті спірних правовідносин слідує, що для висновку щодо правомірності оскаржуваної постанови необхідно встановити: факт отримання позивачем повістки для необхідності з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; факт відповідності змісту повістки вимогам законодавства; наявність поважних причин неприбуття позивача до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк, визначений у повістці.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 04.02.2025 р., «четвертого лютого 2025 р. близько 10 год. 05 хв. громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був доставлений працівниками НП до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення військово-облікових даних, як такий, що був поданий в розшук за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого статтею 210-1 КУпАП, а саме: неприбуття по повісті до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення військово-облікових даних (підтверджується повісткою N?1546509 від 04.12.2024 року), яку було надіслано засобами поштового зв?язку. На вказану в повісті дату та час, саме 17.12.2024 року на 12 годину 00 хвилин громадянин ОСОБА_1 не прибув, про поважність та причини неприбуття не повідомив. Згідно вимог Закону України «Про оборону України», враховуючи Укази Президента України від 17.03.2014 N? 303/2014 «Про часткову мобілізацію», від 24.02.2022 N? 65/2022 «Про загальну мобілізацію», від 17.05.2022 N?342/2022 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», від 12.08.2022 N?574/2022 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», від 07.11.2022 N?758/2022 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації від 06.02.2023 N?59/2023 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», від 01.05.2023 N?255/2023 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», від 26.07.2023 N?452/2023 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», від 06.11.2023 N?735/2023 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», від 05.02.2024 N?50/2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», від 06.05.2024 року №272/2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» та роз`яснення Верховного Суду викладені у листі від 13.04.2018 р. №60-1543/0/2-18, в Україні діє особливий період, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 ст.210-1 КУпАП.

Постановою по справі про адміністративне правопорушення за ч.3. ст.210-1 КУпАП №2757 від 06.02.2025 р., на ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 17000 грн.

Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 20.06.2015 р., між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 укладено зареєстрвоано шлюб 20.06.2015 р. Після реєстрації шлюбу, дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_7 ».

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 21.03.2016 р., батьками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_9 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 22.01.2022 р., батьками ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_9 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 02.05.2018 р., батьками ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_9 .

Як вбачається із посвідчення виданого Управлінням соціального захисту населення Львівської РДА Львівської області від 22.03.2023 р., ОСОБА_9 та ОСОБА_1 , такі мають право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей. Строк дії до 14.03.2034 р.

Згідно паспорта серії НОМЕР_5 від 25.12.2007 р., місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване за адресою: с.Липівці Львівського району Львівської обалсті.

Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади №2024/003415009 від 05.04.2024 р., адреса місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 АДРЕСА_1 .

Як вбачається із долученого позивачем до матеріалів справи скріну з програми «Резерв+», ОСОБА_1 надано відстрочку до 08.05.2025 року, останній перебуває на обліку і документ оновлений вчасно.

Згідно картки обстеження та медичного огляду з метою встановлення ступеня придатності до військової служби, 02.04.2024 р., ОСОБА_1 проходив військово-лікарську комісію, що підтверджується Довідкою № 376 про проведення медичного огляду Перемишлянською територіальною позаштатною ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до підпункту 2) пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560: «Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання».

Змінами, внесеними постановою уряду від 8 жовтня 2024 р. №1147до Правил надання послуг поштового зв`язку передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). Рекомендовані листи з позначками «Повістка ТЦК», «Вручити особисто» підлягають врученню особисто адресатам.

У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

Якщо ж протягом 3 робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за неявку до ТЦК необхідна сукупність обставин: 1) направлення судової повістки за адресою, повідомленою військовозобов`язаним під час оновлення даних чи адресою реєстрації військовозобов`язаного, та 2) відомості про спробу вручити таку повістку особі, що матиме наслідком або вручення повістки без подальшої явки, або не вручення з причин відмови отримати повістку, або з причин відсутності адресата за такою адресою.

Однак, докази повідомлення позивача за наявним номером телефону та/або вкладення до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК» в матеріалах справи відсутні.

Долучені відомості свідчать про те, що з моменту взяття на облік, відповідач мав військово-облікові дані на позивача. Оскільки можливість отримання таких даних виключає підстави для застосування статті 210-1 КУпАпП, що відповідає примітці ст. 210 КУпАП.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 уточнив свої персональні дані через електронний кабінет у встановлений законодавством строк.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення(далі по тексту -КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з пунктом 1статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що в силу вищевказаних норм, позивач не був належним чином повідомленим про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 за повісткою №1546509 від 04.12.2024 р., добровільно у вказаний в Законі спосіб оновив дані та з`явився для проходження медичного огляду, тобто не допустив порушення ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

За змістом норм частини 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.77,229,268-271, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

позов задовольнити.

Скасувати постанову винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 по справі про адміністративне правопорушення № 2757 від 06.02.2025 р. про притягнення ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп..

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , проживаючий за адесою: с.Липівці, Львівського району Львівської області.

Відповідач:

ІНФОРМАЦІЯ_9 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 , місце знаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя О. Я. Гуняк