Справа № 520/15851/24
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 р. Справа № 520/15851/24

Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_2 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2025 р. (постановлену суддею Рубан В.В.) по справі № 520/15851/24

за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2

до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області в особі Барвінківського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_8 , ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_9 звернулися до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області в особі Барвінківського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, в якому просили: з урахуванням правових висновків, викладених у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи № 806/3265/17 (Пз/9901/2/18), у т.ч. встановлену суддями Великої Палати Верховного Суду невідповідність Конституції України (неконституційність) Закону України від 20.11.2012 р. № 5492-У1 «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», та, відповідно до ч. 4 ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України, визнати протиправною бездіяльність Головного Управління Державної міграційної служби України в Харківській області (в подальшому ГУДМС у Харківській області) в особі Барвінківського відділу ГУДМС у Харківській області щодо не оформлення та видачі паспорту громадянина України у формі паспортної книжечки зразка 1994 року неповнолітньому на ім`я: ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 р. № 2503-XI1; зобов`язати ГУДМС у Харківській області в особі Барвінківського відділу ГУДМС у Харківській області оформити та видати паспорт громадянина України неповнолітнім на ім`я: ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 у формі паспортної книжечки, відповідно до Положення про паспорт громадянина України затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 р. № 2503-Х11, з проставленою відміткою місця проживання (що передбачено пунктами 6, 7 Положення № 2503-ХІІ) без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки його персональних даних.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 р. позовну заяву повернуто позивачам.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2024 р. ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 р. по справі № 520/15851/24 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 р. позовну заяву в частині позовних вимог заявлених ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 повернуто, у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на час звернення з даним позовом до суду 06.06.2024 р., досягла повноліття та є адміністративно процесуально дієздатною.

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з заявою в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , в якій просила: через процедуру виправлення описки чи помилки, застосувавши вірну дату подання (направлення) 04.06.2024 р. оригіналу позовної заяви від 04.06.2024 р. разом із додатками та її копії до відповідача в єдиний спосіб, а саме, шляхом надсилання 04.06.2024 р. засобом поштового зв`язку «НОВА ПОШТА» листом № 4329 об`єднаної в одну позовну заяву до адміністративного суду поштою, і є днем подання об`єднаного позову є дата його направлення, а не дата отримання поштової кореспонденції судом чи будь-яка інша дата; не перешкоджаючи їй у доступі до правосуддя - для продовження розгляду справи № 520/15851/24, відкрити провадження в частині позовних вимог заявлених ОСОБА_1 на правах законного представника та в інтересах доньки ОСОБА_2 , неповнолітньої на момент подання 04.06.2024 р. позову, та справу розглянути по суті в найкоротший строк, не виходячи за межі позовних вимог, та, враховуючи, що документи, необхідні для розгляду, у тому числі й свідоцтво про народження ОСОБА_2 , на підтвердження її, позивача ОСОБА_1 , законного представництва вже надавались в якості додатків до позовної заяви і мають міститись в матеріалах даної справи № 520/15851/24.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2025 р. відмовлено у задоволенні вищевказаної заяви.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2025 р. та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті в частині позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянтка посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме: вимог Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зокрема, про внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що в ухвалі Харківського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 р. відсутня описка або помилка та відсутні підстави для вирішення питання про відкриття провадження в частині повернутих позовних вимог у справі № 520/15851/24, оскільки ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 р. у справі № 520/15851/24 про повернення позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 набрала законної сили.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 253 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що поняття описки і очевидної арифметичної помилки, визначає, що опискою слід вважати помилку, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, що мають вплив на зміст судового рішення та його виконання. Так, суд може допустити помилку у найменуванні органу чи особи, у назві та реквізитах рішення, яке визнано протиправним, тощо.

Очевидною арифметичною помилкою є порушення правил арифметики при розрахунках завданої шкоди, невиплаченої зарплати тощо. Така помилка може призвести до неправильного визначення розміру задоволення позовних вимог грошового характеру.

Під опискою необхідно розуміти помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може ускладнити виконання судового рішення. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його невірного сприйняття. При цьому, виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Згідно із ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 року у справі № 520/15851/24 про повернення позовної заяви в частині позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже станом на час звернення з даним позовом до суду - 06.06.2024 р., ОСОБА_2 досягла повноліття та є адміністративно процесуально дієздатною.

Як вбачається зі змісту заяви про виправлення описки, заявниця просить виправити дату звернення до суду з адміністративним позовом, вказавши дату звернення 04.06.2024 р., оскільки позов надісланий поштою до Харківського окружного адміністративного суду 04.06.2024 р. на час відсутності у ОСОБА_2 процесуальної дієздатності, що підтверджується копією експрес - накладної № 4329 ТОВ «НОВА ПОШТА» від 04.06.2024 р.

Згідно із копією експрес - накладної № 4329 ТОВ «НОВА ПОШТА», відправник приватна особа ОСОБА_7 направила одержувачу приватній особі ОСОБА_7 04.06.2024 р. о 19:06:10 посилку, вагою 2 кг, плановий час доставки якої 07.06.2024 р.

У вищевказаній експрес-накладній відсутні відомості щодо направлення вказаної посилки Харківському окружному адміністративному суду.

Інших доказів направлення 04.06.2024 р. позовної заяви Кравченко О.Л. в інтересах ОСОБА_2 заявницею ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надано.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що відсутні підстави для виправлення описки в ухвалі Харківського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 р. у справі № 520/15851/24 про повернення позовної заяви в частині позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 .

Щодо вимог заявниці про відкриття провадження у справі № 520/15851/24 в частині позовних вимог заявлених ОСОБА_1 на правах законного представника та в інтересах доньки ОСОБА_2 суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 р. у справі № 520/15851/24 позовну заяву в частині позовних вимог заявлених Кравченко О.Л. в інтересах ОСОБА_2 повернуто, у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на час звернення з даним позовом до суду 06.06.2024 р., досягла повноліття та є адміністративно процесуально дієздатною.

Вказана ухвала, згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень набрала законної сили.

Доказів апеляційного оскарження вказаної ухвали заявницею ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надано.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що оскільки ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 р. у справі № 520/15851/24 набрала законної сили та на теперішній час не оскаржена, то відсутні підстави для вирішення питання про відкриття провадження в частині повернутих позовних вимог у справі № 520/15851/24, оскільки чинним законодавством така можливість не передбачена.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 , оскільки заявниця фактично не погоджується з ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 р. у справі № 520/15851/24 в частині повернення позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2025 р. без змін, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2025 р. по справі № 520/15851/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді О.А. Спаскін Л.В. Любчич