Справа № 379/716/25
Суддя: Шабрацький Г. О.
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер: 379/716/25
Провадження № 2-а/379/12/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 рокум.Тараща

Суддя Таращанського районного суду Київської області Шабрацький Г.О. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Слободенюк Г.М. звернувся до Таращанського районного суду Київської області з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, просить суд: скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 №3/43 від 24.03.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, та провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення;

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.03.2025 року в АДРЕСА_1 про адміністративне правопорушення була винесена, начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , Демченко Денисом Вікторовичем Постанова№3/43 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за частиною 3 ст.210- 1 KУпAП, та стягнуто з нього 25500 грн штрафу. У постанові зазначено: 24.03.2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 встановлено, що Позивач засобами поштового зв`язку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення повістки від 19.02.2025 року за №2467158, був оповіщений про виклик його до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 14 березня 2025 року для уточнення своїх персональних даних, однак не з`явився визначену дaту та не повідомив про причин неявки. Позивачу жодного рекомендованого листа з повісткою за адресою його реєстрації та проживання не надходило. 11.04.2025 року надійшла лише постанова №3/43 про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності від 24.03.2025 року, яку Позивач отримав у відділенні Укрпошта 11.04.2025 року.

Зазначає, що постанова виносилась за відсутності Позивача, якого навіть не опередили, про розгляд адміністративного правопорушення та наміру винести постанову, навіть що така постанова буде розглядатись. Позивач отримав постанову листом Укрпошти 11.04.2025 року.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 28.04.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику осіб. Зокрема суд ухвалив, що відповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі має право подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень, який повинен відповідати положенням ст. 162 КАС України.

Вказану ухвалу відповідач ІНФОРМАЦІЯ_6 , отримав 12.05.2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_6 не скористався правом подати відзив, пояснення або заперечення на позовну заяву.

Згідно з ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, виходячи із таких підстав.

Судом встановлено, що 23 березня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено штраф в розмірі 25500 грн. (а.с. 17).

Згідно частини першої ст.8 КАС України усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Відповідно до частини першої ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року №69/2022 оголошено загальну мобілізацію, яку необхідно провести протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Воєнний стан та загальна мобілізація у встановленому законодавством України порядку неодноразово продовжувалися і на цей час в Україні введений воєнний стан та загальна мобілізація.

З 18 березня 2014 року в Україні діє особливий період, який розпочався з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію» і триває дотепер.

Відповідно до абзацу 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

З позовної заяви вбачається, що представник позивача просить суд скасувати скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 №3/43 від 24.03.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

З цією метою до позовної заяви як докази, зокрема, додано копію постанови від 24.03.2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та на накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 25500 грн.

В позовній заяві зазначає, що позивача безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме за Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію

Водночас жодних доказів, які б підтверджували притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності саме за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, до матеріалів справи не додано.

Частина 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) передбачає зовсім інший склад адміністративного правопорушення, а саме за порушення правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами в особливий період.

Саме за вчинення вказаного правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення. Постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП долучена до матеріалів справи, однак представник позивача не оскаржує саме постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, а просить скасувати постанову від 23 березня 2025 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Однак доказів того, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності саме за цією статтею, суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25.06.2020 по справі №520/2261/19, визначений частиною другою статті 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

За таких обставин, враховуючи, що доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП на підставі постанови від 23 березня 2025 року, яка оскаржується, до матеріалів справи не додано, а постанову від 23 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, яку додано до матеріалів справи, представник позивача не оскаржує, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, відповідно до ст.139 КАС України судові витрати позивачу не відшкодовуються.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 73, 77, 78, 134, 139, 241-246, 250, 255, 268-272, 286, 297 КАС України,статтями 210, 210-1КУпАП, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст.210-1 КУпАП-відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складене 03.06.2025 року.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 ,ЄДРПОУ НОМЕР_2 місце знаходження: АДРЕСА_1 .

Суддя:Г. О. Шабрацький