Справа № 380/23591/24
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2025 рокусправа № 380/23591/24

Львівський окружний адміністративний суд в складі судді Желік О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області із вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №46 від 08.11.2024 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити з 01.11.2024 ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723 «Про державну службу», п. п 10, 12 Закону України від 10.12.2015 № 889 «Про державну службу» на підставі довідки про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 року працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) (Додаток 4 Порядку) №213/7.4-22/51 від 01.11.2024, та довідок про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, який до 1 січня 2024 року працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд) (Додаток 5 Порядку) №13-70-05/38-43 від 01.11.2024; №15/7.4-22/38 від 01.11.2024; № 214/7.4-22/51 від 01.11.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач звертався до відповідача із заявою про переведення з пенсії по віку на загальних підставах на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу. Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області рішенням №46 від 08.11.2024 відмовило позивачу у переведені на пенсію за віком згідно з Законом України Про державну службу у зв`язку з відсутністю підстав та умов для призначення такого виду пенсії.

Відповідач правом на подання відзиву, передбаченим статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України, не скористався, свою позицію стосовно позову не висловив.

Частиною 6 ст. 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою судді від 21.11.2024 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Розглянувши позов, подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за віком, призначену згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 , пенсію позивачу призначено починаючи з 21.09.2022.

Як вбачається з трудової книжки серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 :

- 06.04.1993 призначений інспектором Львівської митниці;

- 01.06.1993 переведений на посаду старшого інспектора митниці;

- 16.12.1993 переведений на посаду головного інспектора митниці;

- 20.11.1995 переведений на посаду заступника начальника відділу;

- 20.11.1995 прийняв присягу державного службовця України;

- 31.03.1997 звільнений з посади в зв`язку з ліквідацією Львівської митниці;

- 01.04.1997 прийнятий на посаду заступника начальника відділу Західної регіональної митниці;

- 08.07.1998 присвоєно персональне звання «Радник митної служби 3-го рангу»;

- 30.07.2001 присвоєно персональне звання «Радник митної служби 2-го рангу»;

- 01.04.2004 присвоєно спеціальне звання «Радник митної служби 2-го рангу»;

-17.04.2005 звільнений в порядку переведення в Львівську митницю;

- 18.04.2005 призначений на посаду заступника начальника відділу статистики, контролю та аналізу Львівської митниці;

- 19.09.2005 переведений на посаду заступника начальника відділу інформаційної роботи та митної статистики;

- 31.12.2006 звільнений з займаної посади в порядку переведення в Західну регіональну митницю;

- 01.01.2007 переведений на посаду заступника начальника відділу інформаційної роботи та митної статистики Західної регіональної митниці;

- 30.04.2008 звільнений з займаної посади в порядку переведення у Львівську митницю;

- 01.05.2008 призначений на посаду заступника начальника відділу інформаційної роботи та митної статистики Львівської митниці;

- 04.02.2012 переведений на посаду заступника начальника відділу митних інформаційних технологій;

- 11.06.2013 переведений на посаду головного інспектора загального відділу адміністративно-господарського управління Львівської митниці Міндоходів;

- 11.06.2013 присвоєний 12-й ранг державного службовця;

- 28.10.2013 переведений на посаду головного спеціаліста загального відділу адміністративно- господарського управління;

- 01.01.2014 присвоєно спеціальне звання «Радник податкової та митної справи ІІ рангу»;

- 31.12.2013 переведений на посаду головного державного інспектора відділу органцізації митного контролю Львівської митниці ДФС;

- 18.11.2014 переведений на посаду заступника начальника відділу митної статистики, як такий, що успішно пройшов стажування;

- 02.02.2015 переведений на посаду заступника начальника відділу ІТ;

- 11.03.2016 переведений на посаду заступника начальника відділу інформаційних технологій;

- 04.12.2019 звільнений з займаної посади в порядку переведення до Галицької митниці Держмитслужби;

- 05.12.2019 призначений на посаду начальника відділу супроводження ІТ систем управління інформаційних технологій, митної статистики та захисту інформації Галицької митниці Держмитслужби, в порядку переведення з Львівської митниці ДФС;

- 05.12.2019 присвоєний 5-й ранг державного службовця;

- 25.06.2020 присвоєно спеціальне звання «Радник митної служби ІІ рангу»;

- 28.07.2020 переведений на посаду начальника відділу супроводження ІТ систем управління митних інформаційних технологій та статистики;

- 16.04.2021 переведений на посаду начальника відділу супроводження ІТ систем управління митних інформаційних технологій;

- 14.07.2021 звільнений з займаної посади в порядку переведення до Львівської митниці;

- 15.07.2021 призначений на посаду заступника начальника відділу митних інформаційних технологій, в порядку переведення з Галицької митниці Держмитслужби;

- 24.10.2022 звільнений із займаної посади за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію.

Стаж роботи на митниці підтверджується також довідкою №7.4-12/46-382 від 26.09.2024 Львівської митниці.

18.10.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Галицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України м.Львова, із заявою №8381 про перехід з пенсії за віком, на інший вид пенсії (Державна служба) відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058 (далі ЗУ №1058) на пенсію за віком відповідно Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі ЗУ №889), як державному службовцю, який має стаж державної служби понад 20 років та якому раніше не призначалась пенсія за віком державного службовця.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецький області за екстериторіальним принципом прийнято рішення №46 від 25.10.2024 про відмову в перерахунку пенсії.

Згідно вказаного рішення, позивачу було відмовлено в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» зокрема через те, що під час розгляду наданих заявником документів встановлено, що станом на 01.05.2016 заявник має стаж державної служби -20 років 5 місяців 13 днів, але надані довідки не відповідають вимогам чинного законодавства Постанові КМУ №823 від 12.07.2024.

01.11.2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Галицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України м.Львова, із заявою №8717 про перехід на пенсію державного службовця відповідно до пунктів 10, 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 889-VIII, як державного службовця, який має стаж державної служби понад 20 років та якому раніше не призначалась пенсія за віком державного службовця, надавши зокрема наступні оновлені довідки, оформлені відповідно до Постанові КМУ №823 від 12.07.2024, а саме:

- довідку про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, який до 1 січня 2024 року працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд) (Додаток 5 Порядку), № 13-70-05/38-43 від 01.11.2024 за період з жовтня 2017 року по грудень 2019 року; №15/7.4-22/38 від 01.11.2024, за період з грудня 2019 року по липень 2021 року; № 214/7.4-22/51 від 01.11.2024 за період з липня 2021 року по вересень 2022 року;

- довідку про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 року працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) (Додаток 4 Порядку), №213/7.4-22/51 від 01.11.2024, станом на 01.11.2024;

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Відділом перерахунків пенсій № 1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг, за екстериторіальним принципом прийнято рішення №46 від 08.11.2024 про відмову в перерахунку пенсії

Згідно вказаного рішення, позивачу було відмовлено в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» зокрема через те, що згідно ст.3 Закону № 889, його дія не поширюється до осіб рядового складу і начальницького складу правоохоронних органів та працівників інших органів, яким присвоюється спеціальне звання, якщо інше не передбачене Законом. В довідці від 01.11.2024 №213/7.4-22/51 про складові заробітної плати держслужбовця зазначена надбавка за спеціальне звання (РМС-2 рангу).

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Вирішуючи справу суд керується таким.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом.

Закон України Про державну службу регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу. Він визначає загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті.

Згідно зі статтею 37 Закону України Про Державну службу від 16.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV), який набрав законної сили з 01.01.2004.

Абзацом 1 частини першої статті 28 Закону № 1058-ІV визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

01.05.2016 набув чинності Закон України Про державну службу № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), згідно із пунктом 2 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України Про державну службу №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до статті 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно із пунктом 8 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (пункт 10 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення).

Пунктом 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі Порядок № 622, дата набрання чинності 23.09.2016, застосовується з 01.05.2016).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 622 згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII Про державну службу на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII Про державну службу (далі - Закон) мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII Про державну службу:

- мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України;

- займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Згідно із пунктом 3 Порядку № 622 право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII Про державну службу не призначалася пенсія відповідно до Закону, мають, зокрема: чоловіки, які досягли віку 62 роки.

Відповідно до абзацу 1 частини третьої Закону № 1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Аналіз змісту наведених правових норм дає підстави вважати, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень України Закону № 889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби.

Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи:

1) які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII, та

2) мають передбачені частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Так, відповідно до копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 , позивач у період з 06.04.1993 по теперішній час працює в митних органах.

Щодо посилань відповідача в оскарженому рішенні на те, що займані позивачем посади не належать до посад, віднесених до категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII, суд зазначає таке.

Спеціальним законом, що визначає статус посадових осіб митних органів в Україні, був Митний кодекс України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі - МК України).

Частиною першою статті 569 МК України передбачено, що працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.

Відповідно до частини першої статті 588 МК України пенсійне забезпечення посадових осіб митних органів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в митних органах зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Аналогічні положення щодо віднесення посадових осіб органів доходів і зборів до державних службовців та пенсійного забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", передбачені і Митними кодексами України від 12.12.1991 та від 11.07.2002.

Отже, посадові особи митних органів, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в митних органах зараховується до стажу державної служби, який дає право на набуття пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у рішенні Верховного Суду від 04.04.2018 (зразкова справа № 822/524/18) та постанові Верховного Суду від 10.07.2018 справа № 591/6970/16-а.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивач займав посади в митних органах, час роботи на яких зараховується до стажу державної служби.

Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в Дніпропетровській області №46 від 08.11.2024 про відмову у перерахунку пенсії, прийняте без урахуванням вищевказаних обставин, тому є таким, що прийняте всупереч нормам чинного законодавства, отже є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд встановив, що на час звернення до відповідача із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" у позивача наявний необхідний вік, стаж державної служби та страховий стаж (підтверджується записами трудової книжки позивача).

Досягнення позивачем пенсійного віку та наявність у нього необхідного страхового стажу відповідач не заперечує.

Отже, на момент звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у нього були наявні умови, які необхідні для переведення на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ Про держану службу на підставі п.п. 10, 12 Закону України від 10.12.2015 № 889 № Про державну службу.

Згідно з ч. 3 ст. 45 Закон № 1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Оскільки заява позивача про переведення пенсії подана ним 01.11.2024, тому суд вважає за можливим покласти на відповідача обов`язок щодо переведення позивача на пенсію за віком державного службовця з моменту звернення з відповідною заявою.

При цьому, довідки №213/7.4-22/51 від 01.11.2024, №13-70-05/38-43 від 01.11.2024; №15/7.4-22/38 від 01.11.2024; № 214/7.4-22/51 від 01.11.2024 є документами, які підтверджують нарахований заробіток позивача під час роботи у Львівській митниці, а тому підлягають врахуванню відповідачем для визначення розміру пенсії позивача.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №46 від 08.11.2024 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.11.2024 переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723 «Про державну службу», п. п 10, 12 Закону України від 10.12.2015 № 889 «Про державну службу», з урахуванням довідки про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 року працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) (Додаток 4 Порядку) №213/7.4-22/51 від 01.11.2024, та довідок про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, який до 1 січня 2024 року працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд) (Додаток 5 Порядку) №13-70-05/38-43 від 01.11.2024; №15/7.4-22/38 від 01.11.2024; № 214/7.4-22/51 від 01.11.2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Желік О.М.