Справа № 120/5755/25
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2025-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про прийняття адміністративної

справи до провадження (в межах суду)

м. Вінниця

04 червня 2025 р. Справа № 120/5755/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Маслоід Олени Степанівни, розглянувши матеріали адміністративної справи

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: начальника РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях Гайду Сергія Васильовича (вул. Ботанічна, 24, м. Вінниця, 21010)

про: скасування рішення, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до начальника РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях Гайду Сергія Васильовича (далі - відповідач) про скасування рішення, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями вказані матеріали передані на розгляд судді Вінницького окружного адміністративного суду Вільчинського Олександра Ванадійовича.

Ухвалою суду від 19.05.2025 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, цією ухвалою у відповідача витребувано належним чином засвідчені копії усіх наявних у нього доказів, що стосуються позовних вимог, а саме: відео складання практичного іспиту 08.02.2025 та незалежну проведену експертизу чи мало місце порушення ПДР зі сторони ОСОБА_1

23.05.2025 за вх.№33278/25 на адресу суду від позивача надійшла заява про відвід судді Вільчинського О.В.

Ухвалою від 28.05.2025 заяву позивача про відвід задоволено, відведено від розгляду справи №120/5755/25 суддю Вільчинського Олександра Ванадійовича, адміністративну справу №120/5755/25 передано для повторного автоматизованого розподілу справ у порядку ст. 31 КАС України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2025 дану справу передано для розгляду судді Вінницького окружного адміністративного суду Маслоід Олені Степанівні.

Враховуючи наведене, справу №120/5755/25 слід прийняти до свого провадження.

За приписами ч. 2 ст. 35 КАС України у разі зміни складу суду розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Вирішуючи питання щодо порядку розгляду даної адміністративної справи, суд зважає на те, що ч. 1, 2 ст. 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КАС України умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Так, ухвалою від 19.05.2025 судом відкрито провадження та вирішено розгляд цієї справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Водночас, 23.05.2025 позивачем подано до суду заперечення проти такого порядку розгляду справи та заявлено клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження у зв`язку резонансним, на переконання позивача, характером справи та суспільного інтересу. Крім того, позивач вважає, що з огляду на предмет спору, значний склад учасників справи, характер спірних правовідносин, ця справа не належить до категорії малозначних справ.

В контексті наведеного суд зазначає, що згідно з ч. 1, 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до положень п. 20 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Приписами з ч. 4 ст. 257 КАС України визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 КАС України загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

При цьому, виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд зауважує, що в даному випадку, попри заяву позивача про суспільний інтерес та важливість справи, наведені нею обставини не свідчать про особливу складність справи або необхідність проведення детального судового розгляду у порядку загального позовного провадження.

Крім того, суд вказує, що суспільний інтерес це прагнення усього суспільства або переважної його більшості до задоволення благ як матеріальних, так і нематеріальних що на противагу особистісному інтересу має не персоніфікований характер та виникає, змінюється і втрачається в процесі взаємодії людей у суспільних відносинах.

Верховний Суд в ухвалі від 05.04.2021, постановленій у справі №420/8512/20, зазначив, що вжите законодавцем словосполучення «значний суспільний інтерес» необхідно розуміти як серйозну, обґрунтовану зацікавленість, яка має неабияке виняткове значення для усього суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об`єднань громадян тощо до певної справи в контексті можливого впливу ухваленого у ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Вказане поняття охоплює ті потреби суспільства або окремих його груп, які пов`язані із збереженням, примноженням, захистом існуючих цінностей девальвація та/або втрата яких мала б значний негативний вплив на розвиток громадянського суспільства. Наявність значного суспільного інтересу може мати місце й тоді, коли предмет спору зачіпає питання загальнодержавного значення, як от визначення і зміни конституційного ладу в Україні, виборчого процесу (референдуму), обороноздатності держави, її суверенітету, найвищих соціальних цінностей, визначених Конституцією України тощо.

Водночас подана позовна заява не містить жодних аргументів, які б свідчили про значний суспільний інтерес саме до цієї конкретної справи й вказували на те, що предмет даного спору стосується питань, які мають виняткове значення для суспільства в контексті наведених вище критеріїв.

Важливість справи для позивача не робить її автоматично значущою для суспільства, особливо якщо предмет спору не є надзвичайно складним чи принциповим для державної політики.

Щодо інших аргументів стосовно наявності підстав для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, то суд враховує, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі є незначної складності, склад учасників є типовим (один позивач, один відповідач), що, в свою чергу, відповідає умовам для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, яке є ефективним інструментом для розгляду таких справ, забезпечуючи при цьому процесуальну економію.

Також слід звернути увагу й на практику Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08.12.1983 у справі "Axen v. Germany", рішення від 25.04.2002 "Varela Assalino contre le Portugal"). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду з прав людини, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання.

Враховуючи наведене в сукупності, оцінивши характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників та встановивши, що предмет спору не віднесений до переліку справ, які підлягають розгляду виключно за правилами загального позовного провадження, суд дійшов висновку, що ця справа є справою незначної складності та підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

При цьому, суд зауважує, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження жодним чином не обмежує права сторін по справі та не впливає на вирішення справи по суті. Сторони як і при розгляді справи за правилами загального позовного провадження вільні у наданні додаткових документів, доказів чи інших пояснень, які на їх думку мають значення для вирішення справи по суті. Вибір провадження, в якому здійснюється розгляд справи, має значення виключно стосовно строків розгляду справи та безпосередньо процесу (зокрема, відсутність дебатів у спрощеному позовному провадженні). Таким чином, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження жодним чином не впливає на всебічність та повноту дослідження обставин справи, на обґрунтованість та законність прийнятого за результатами розгляду справи рішення, а також жодним чином не применшує значимість та важливість справи для сторін.

Дата постановлення цієї ухвали обумовлена перебуванням судді Маслоід О.С. в період з 02.06.2025 по 03.06.2025 у відпустці.

Керуючись ст.ст. 12, 35, 248, 256, 257, 262 КАС України,

УХВАЛИВ:

Прийняти до свого провадження адміністративну справу № 120/5755/25 за позовом ОСОБА_1 до начальника РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях Гайду Сергія Васильовича про скасування рішення, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Розгляд справи здійснюватиметься суддею Маслоід Оленою Степанівною одноособово в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Роз`яснити відповідачу, що відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Запропонувати відповідачеві протягом 15-денного строку, з дня отримання даної ухвали, подати відзив на позовну заяву в порядку ст. 261 КАС України. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України, а також докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 162 КАС України одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 6 ст. 162 КАС України).

Встановити позивачеві 3-денний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив в порядку, визначеному ст. 163 КАС України.

Встановити відповідачу 3-денний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечень в порядку, визначеному ст. 164 КАС України.

Витребувати у відповідача та зобов`язати надати у строк, встановлений для подання відзиву, належним чином засвідчені копії усіх наявних у нього доказів, що стосуються позовних вимог, а саме: відео складання практичного іспиту 08.02.2025 та незалежну проведену експертизу чи мало місце порушення ПДР зі сторони позивача.

Попередити відповідача про те, що у разі ненадання доказів, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

- невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

- зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

- неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Маслоід Олена Степанівна