Справа № 607/8640/25
Суддя: Ломакін В. Є.
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2025 Справа №607/8640/25 Провадження №2-а/607/415/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ломакін В.Є., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Самуляк Михайло Юрійович до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Самуляк М.Ю. звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовною заявою до відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, в якій просить скасувати постанову серії ЕНА №3297051 від 19 жовтня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 травня 2025 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та у відповідності до вимог ст.169 КАС України надано позивачу десятиденний термін на усунення недоліків позовної заяви, а саме вказати інші підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом, із наданням належних та допустимих та достатніх доказів на підтвердження таких підстав.

13 травня 2025 року через систему Електронний суд від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Самуляка М.Ю. надійшла заява про усунення недоліків, у якій останній просить відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення. В обґрунтування зазначеної заяви вказує, що причини пропуску звернення до суду із позовом про оскарження постанови серії ЕНА №3297051 від 19 жовтня 2024 року доведені належними та допустимими доказами, а відтак строк звернення до суду з даним позовом за вказаних позивачем підстав підлягає поновленню. Так, позивач стверджує, що 19 жовтня 2024 року, під час оформлення адміністративних матеріалів, поліцейський відмовився надати ОСОБА_1 копію оскаржувано постанови. Таким чином, вважає, що він не був належним чином повідомлений про винесення постанови, оскільки така не була йому вручена ані особисто, ані направлена поштою належним чином. Лише після фактичного отримання постанови 15 квітня 2025 року в межах виконавчого провадження позивач отримав об`єктивну можливість ознайомитись із змістом спірної постанови. Крім цього, позивач вважає, що здійснив усі можливі від себе дії задля отримання оскаржуваної постанови. З цих підстав, позивач вважає, що не мав реальної можливості вчасно звернутись до суду з причин, які не залежали від нього.

Розглянувши вказану заяву, суд приходить до наступного висновку:

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, приписи процесуального закону пов`язують початок перебігу строку звернення до суду або з дня, коли особа дізналася про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, або з дня, коли особа могла дізнатися їх порушення.

Відповідно до ст. 289 КпАП України скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Приписи ч. 2 ст. 291 КпАП України визначають, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

Аналогічні за змістом норми закріплені у ч. 2 ст. 286 КАС України, за якою позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Отже, під час вирішення питання про пропуск строку звернення з позовом до суду щодо оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху підлягає з`ясуванню дата отримання цієї постанови.

Указана позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 16.11.2023 у справі № 290/606/23.

Суд також враховує, що питання, пов`язані з оцінкою поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, неодноразово вирішувалось й Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постанові від 27.05.2020 у справі №9901/546/19, де вказано на те, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Тобто, строк звернення до адміністративного суду може бути поновлений лише за наявності поважних підстав, наявність яких підтверджена відповідними доказами.

Так, постанова серії ЕНА №3297051 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі винесена 19 жовтня 2024 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивач оскаржувану постанову серії ЕНА №3297051 від 19 жовтня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП в день її прийняття фактично не отримував.

З долучених до позову документів слідує, що копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3297051 від 19 жовтня 2024 року була направлена на адресу ОСОБА_1 рекомендованим листом, водночас повернулася на адресу УПП в Тернопільській області ДПП у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання. Дата повернення 07 листопада 2024 року.

З огляду на викладене вважаю, що строк на оскарження спірної постанови слід обраховувати з 07 листопада 2024 року, відтак такий сплив 17 листопада 2024 року.

При цьому, позивачу була надана можливість навести доводи, які, на його переконання, свідчать про поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Так, доводи позивача зводяться до того, що оскаржувану постанову на місці розгляду справи про адміністративне правопорушення він не отримав. Із матеріалів долучених до адміністративного позову вбачається, що 12 грудня 2024 року представником позивача із Управлінням патрульної поліції у Тернопільській області отримано відповідь на запит про те, що надати копію постанови серії ЕНА №3297051 від 19 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_1 не представляється можливим, оскільки оригінал вказаної постанови 02 грудня 2024 року надіслано до Тернопільського відділу ДВС для примусового виконання. 07 січня 2025 року представник позивача звернувся до Тернопільського відділу ДВС Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та отримав відповідь, що станом на 23 січня 2025 року постанова ЕНА №3297051 на виконанні у відділі ДВС не перебуває. Однак, 11 квітня 2025 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження на підставі зазначеної постанови. 15 квітня 2025 року представник позивача ознайомився із матеріалами виконавчого провадження та отримав копію оскаржуваної постанови.

Разом з тим, вказані доводи, суд вважає необґрунтованими та зауважує, що з моменту звернення із адвокатським запитом до УПП в Тернопільській області ДПП (11 грудня 2024 року) позивач та його представник не вчиняли протягом практично двох місяців будь-яких дій щодо отримання копії оскаржуваної постанови та подання цього позову в межах строку, встановленого статті 286 КАС України.

Жодних поважних причин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами та які б унеможливлювали звернення позивача або його представника із запитом про отримання копії спірної постанови, а відтак і подання цього позову у передбачений законом строк, представником позивача не зазначено та не додано до позовної заяви доказів на їх обґрунтування.

У рішенні від 21.02.1975 у справі «Голдер проти Великої Британії» Європейський суд з прав людини закріпив правило, що пункт 1 статті 6 Конвенції стосується невід`ємного права особи на доступ до суду. Прямим порушенням права на доступ до суду є необхідність отримання спеціальних дозволів на звернення до суду.

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 13.12.2011 № 17-рп/2011 у практиці Європейського суду з прав людини право на звернення до суду також пов`язується лише з волевиявленням особи. За змістом частини п`ятої статті 6 КАС України особа може відмовитися від реалізації права на звернення до суду, однак не від самого права як такого.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25.01.2000 року, пункт 33).

Європейський Суд з прав людини одноголосно постановив, що було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції (п. 53 рішення).

Отже, обставини, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, доводяться стороною і встановлюються судом.

З урахуванням викладеного, вважаю, що поважність причин пропуску строку звернення позивача до суду із позовом про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3297051 від 19 жовтня 2024 року не доведена належними та допустимим доказами, а тому приходжу до висновку, що зазначені позивачем підстави є неповажними, а відтак строк звернення до суду з даним позовом за вказаних представником позивача підстав поновленню не підлягає.

У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії», Європрейський суд з прав людини дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку . Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з ч. 6 ст. 169 КАС України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

З урахуванням викладеного доходжу висновку що позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Самуляк Михайло Юрійович до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, слід повернути позивачу.

Керуючись статтями 9, 44, 47, 169, 294, 292-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Самуляк Михайло Юрійович про поновлення строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3297051 від 19 жовтня 2024 року, відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Самуляк Михайло Юрійович до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя В. Є. Ломакін