Справа № 640/16724/22
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2025 року Справа№640/16724/22

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Кошкош О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Подільська торговельна компанія» (адреса: 04053, м. Київ, Кудрявський узвіз, буд. 7, ) до Головного управління ДПС у м. Києві (адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ ВП 44116011) про скасування податкових повідомлення-рішень,

ВСТАНОВИВ:

03.10.2022 (30.09.2022 направлено засобами поштового зв`язку) до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Подільська торговельна компанія», в якій позивач просить суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 08.09.2022 № 4;

- скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 08.09.2022 № 4.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що посадовими особами Головного управління ДПС у м. Києві проведено позапланову виїзну документальну перевірку щодо достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за грудень 2021 року.

За результатом перевірки відповідачем складено Акт від 25.07.2022 № 17341/26-15-07-04-02/37817784, яким встановлено такі порушення:

- п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України - завищення заявленої суми бюджетного відшкодування ПДВ за грудень 2021 року у розмірі 893 618,00 грн.;

- п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, завищення суми податкового кредиту за грудень 2021 року у розмірі 408 210,00 грн., що призвело до завищення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду у розмірі 57 149,00 грн. та до завищення заявленої суми бюджетного відшкодування ПДВ за грудень 2021 року у розмірі 351 061,00 грн.

На підставі Акту перевірки, відповідачем, прийнято податкові повідомлення - рішення 08.09.2022 № 4, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за грудень 2021 року на суму 351 061,00 грн. та застосовано штрафні санкції на суму 87 765,25 грн., № 4, яким зменшено від`ємне значення суми податку на додану вартість за грудень 2021 року на суму 57 149,00 грн.

Позивач вважає прийняті податкові повідомлення рішення такими, що не відповідають нормам законодавства в сфері оподаткування, оскільки під час перевірки ним було надано всі необхідні документи, що підтверджують реальність господарських операцій з контрагентом ТОВ «Потапцівське». Тому з метою скасування податкових повідомлень - рішень звернувся з цим позовом до суду.

04.10.2022 ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні). (https://reyestr.court.gov.ua/Review/106596140).

04.11.2022 на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про долучення до справи додаткових доказів.

14.11.2022 на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті у відповідності до норм чинного законодавства, на підставі Акту перевірки, яким було встановлено неможливість здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Потапцівське», у зв`язку із тим, що в штаті ТОВ «Потапцівське» наявний тільки один працівник, а тому зробити весь комплекс сільськогосподарських робіт по вирощуванню, збиранню, транспортуванню, зберіганню сільськогосподарських культур не мало можливості за відсутності достатньої кількості працівників. Таким чином реальність господарських операцій створена шляхом формального складання первинних документів, які не супроводжувалися дійсним рухом активів у процесі виконання операцій.

З огляду на викладене відповідач вказав на порушення позивачем норм ч. 5 ст. 9 Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV, п. 1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, абз. 2 розділу 1 Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України № 291 від 30.11.1999, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21.12.1999 за № 893/4186, п. 3 розділу ІІІ Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 73 від 07.02.2013, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.02.2013 за № 336/22868.

23.11.2022 на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла відповідь на відзив, у якій позивач вважає твердження викладені відповідачем у відзиві необґрунтованими.

Обґрунтовуючи відповідь на відзив позивач зазначив, що господарські відносини з ТОВ «Потапцівське» оформлені належними первинними документами, відповідно господарські операції були реальними і такими, що узгоджуються із видами діяльності позивача та відповідають вимогам чинного законодавства.

Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду.

З метою забезпечення розгляду адміністративної справи здійснено автоматизований розподіл судових справ між іншими окружними адміністративними судами України.

Адміністративну справу передано до Донецького окружного адміністративного суду. За результатами автоматизованого розподілу справи головуючим у даній справі призначено суддю Кошкош О.О.

10.03.2025 ухвалою Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу № 640/16724/22 прийнято до розгляду суддею Кошкош О.О. Зобов`язано позивача в 5-ти денний строк з дня отримання цієї ухвали надати суду засобами електронного зв`язку через підсистему ЄСІТС Електронний суд або на електронну пошту суду: актуальну інформацію про місцезнаходження, адресу електронної пошти та номер засобів зв`язку з ним; власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

12.03.2025 у встановлений судом строк представником позивача надано актуальну інформацію про місцезнаходження, адресу електронної пошти та номер засобів зв`язку Товариства з обмеженою відповідальністю «Подільська торговельна компанія».

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Донецьким окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Подільська торговельна компанія» (попередня назва Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Промислова Компанія Співдружність Україна») (далі ТОВ «Подільська торговельна компанія») зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 20.07.2011. Видом економічної діяльності згідно КВЕД є 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (основний), 42.99 Будівництво інших споруд, н.в.і.у., 46.11 Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами, 46.12 Діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами, 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, 64.20 Діяльність холдингових компаній, 68.31 Агентства нерухомості, 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

23.02.2022 на підставі наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 14.02.2022 № 1051-п (про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АПК Співдружність Україна») виданого згідно п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України та 07.07.2022 на підставі наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 21.06.2022 № 2070-п (про поновлення проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Подільська торговельна компанія») виданого згідно п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78, п.п. 69.2 ст. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Подільська торговельна компанія» (попередня назва ТОВ «Агро-Промислова Компанія Співдружність Україна») щодо достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за грудень 2021 року.

За результатом проведеної перевірки, контролюючим органом складено Акт від 25.07.2022 № 17341/26-15-07-04-02/37817784, у якому зазначено про допущені Товариством порушення:

- п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України - завищення заявленої суми бюджетного відшкодування ПДВ за грудень 2021 року у розмірі 893 618,00 грн.;

- п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, завищення суми податкового кредиту за грудень 2021 року у розмірі 408 210,00 грн., що призвело до завищення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду у розмірі 57 149,00 грн. та до завищення заявленої суми бюджетного відшкодування ПДВ за грудень 2021 року у розмірі 351 061,00 грн.

Не погоджуючись із Актом від 25.07.2022 № 17341/26-15-07-04-02/37817784, позивачем 09.08.2022 подано заперечення до Головного управління ДПС у м. Києві.

Листом відповідача від 02.09.2022 позивача повідомлено про залишення результатів висновку Акту від 25.07.2022 № 17341/26-15-07-04-02/37817784 без змін.

На підставі Акту від 25.07.2022 № 17341/26-15-07-04-02/37817784, відповідачем, прийнято податкові повідомлення - рішення 08.09.2022 № 4, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за грудень 2021 року на суму 351 061,00 грн. та застосовано штрафні санкції на суму 87 765,25 грн., № 4, яким зменшено від`ємне значення суми податку на додану вартість за грудень 2021 року на суму 57 149,00 грн.

Позивач вважає прийняті податкові повідомлення рішення такими, що не відповідають нормам законодавства в сфері оподаткування, посилаючись на те, що під час перевірки ним було надано всі необхідні документи, що підтверджують реальність досліджуваних господарської операції з контрагентом. Тому з метою скасування податкових повідомлень - рішень звернувся з цим позовом до суду.

Аналіз аргументів сторін та встановлених судами обставин, дає підстави для висновку, що основне питання цього спору стосується доведеності обставин, що підтверджують або спростовують реальність здійснення позивачем господарських операцій із контрагентом ТОВ «Потапцівське», а відтак, і обґрунтованість формування показників податкової звітності на підставі даних бухгалтерського обліку.

Оцінюючи висновки контролюючого органу про порушення позивачем норм п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України суд виходить із таких мотивів.

Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України) (в редакції чинній на момент існування спірних правовідносин) є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно п. п. 16.1.2. п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

За правилами пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

За змістом п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг (підпункт а).

У відповідності до п. 198.2 ст. 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пункт 198.3 ст. 198 ПК України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV).

Відповідно до статті 1 Закону № 996-XIV первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

У свою чергу, господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону № 996-XIV метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону № 996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 200.1 ст. 200 ПК України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом (п. 200.2 ст. 200 ПК України).

Відповідно до п. 200.4 ст. 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Верховний Суд в постанові від 17.04.2025 № 640/10734/19 зазначив, що у справах, предмет спору в яких стосується правомірності відображення платником податків у бухгалтерському та податковому обліках фінансових показників господарських операцій, які, за висновком контролюючого органу, є нереальними (фіктивними), сталою є практика правозастосування Верховним Судом, яка, полягає в тому, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту та витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податків господарських договорах, що має підтверджуватись первинними документами відповідно до вимог, встановлених правовими нормами, зокрема й щодо змісту (обов`язкових реквізитів).

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту та витрат, якщо ж господарська операція фактично не відбулася, то платник податків не має права на податкову вигоду у вигляді податкового кредиту та/або врахування відповідних витрат при визначенні об`єкту оподаткування податком на прибуток.

На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій платник податків повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами і які в сукупності із встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для здійснення господарських операцій, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником даних податкового обліку.

Отже, підсумовуючи наведене, суд констатує, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Верховний Суд неодноразово висловлював аналогічні правові висновки, зокрема у постановах від 26.02.2020 по справі № 826/1308/18, від 28.04.2020 по справі № 826/15568/16, від 10.04.2020 по справі № 808/954/17, від 09.09.2021 по справі № 460/2315/19, від 26.09.2023 по справі № 120/6732/22.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2022 по справі № 160/3364/19 фактично підтвердила такі висновки, зазначивши, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Самі по собі такі обставини, як-от: лише наявність вироку щодо контрагента платника податків; лише факт порушення кримінального провадження відносно контрагента та отримання під час таких свідчень особи щодо не прийняття участі у створенні і діяльності підприємства; лише податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання; лише незначні помилки в оформленні первинних документів чи відсутність деяких із них - не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.

Крім того, зробивши акцент на реальному здійсненні господарської операції як складової юридичного факту, що породжує у платника податків право на податковий кредит та на збільшення витрат, Велика Палата в вказаній постанові акцентувала увагу також на тому, що платник податків не може бути обмежений у використанні первинного документа для цілей податкового обліку в тому разі, якщо безпосередньо він не вносив до такого документа неправдиві (недостовірні) відомості. Всі негативні наслідки, пов`язані з недостовірністю даних, зазначених у первинному документі, мають покладатися виключно на ту особу, яка їх внесла. Якщо іншою особою були внесені до документа відомості щодо учасника господарської операції, який має дефекти правового статусу, то добросовісний платник податків, який скористався відповідним документом для підтвердження даних свого податкового обліку, не може зазнавати жодних негативних наслідків у тому разі, якщо інші обставини, зазначені в первинному документі, зокрема рух відповідних активів, мали місце. При цьому має враховуватися реальна можливість платника податків пересвідчитися у тому, чи були достовірними відомості, що внесені до первинного документа його контрагентом.

Таким чином, сам собою факт використання первинних документів з недостовірними даними для підтвердження обставин здійснення господарської операції не повинен автоматично вказувати на безпідставність даних податкового обліку. Натомість контролюючий орган має довести, що платник податків, приймаючи від контрагентів та використовуючи певні документи для цілей податкового обліку, діяв нерозумно, недобросовісно або без належної обачності. А це також пов`язано з фактичною можливістю й економічною доцільністю перевірки самим платником податків достовірності відомостей, які були включені до первинних документів. Мають бути наявні докази того, що розумними заходами добросовісний платник податків міг перевірити правдивість відповідних документів, а також мав достатні підстави, діючи з належною обачністю, для обґрунтованих сумнівів у їх змісті.

При цьому у постанові Великої Палати Верховного Суду також зроблено висновки про те, що під час вирішення спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, наявність у платника податків первинних документів в підтвердження задекларованих сум витрат та податкового кредиту, є підставною для врахування таких при формування доходів та одержання податкової вигоди у вигляді податкового кредиту, якщо контролюючий орган не встановив і не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні, суперечливі або ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків сформував дані податкового обліку, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 КАС України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду та з огляду на положення статті 90 КАС України обставини підлягають встановленню адміністративними судами під час розгляду відповідних спорів по суті на підставі всіх належних і допустимих доказів, причому жоден з доказів не має наперед установленої сили, у тому числі будь-які дані, отримані в межах кримінальних проваджень. Ці дані підлягають ретельній перевірці безпосередньо судом, що розглядає справу, в силу офіційності з`ясування обставин справи, а також якщо платник податків обґрунтовано заперечує достовірність відповідних даних.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, Товариство повинно мати відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності з встановленими обставинами мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що є підставою для формування платником податкового обліку.

Крім того, при вирішенні податкових спорів суд враховує презумпцію добросовісності платника податків за якою передбачається економічна виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Згідно доктрини реальності господарської операції, яка застосовується у судовій практиці Верховного Суду, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів.

Нормами ПК України презюмується вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов`язкова ознака господарської операції.

Надаючи оцінку операції позивача із його контрагентом ТОВ «Потапцівське», суд встановив наступне.

03.12.2021 між ТОВ «Подільська торговельна компанія» (попередня назва ТОВ «Агро-Промислова Компанія Співдружність Україна») (Покупець) та ТОВ «Потапцівське» (Продавець) укладено договір поставки № JP/02711 (далі Договір № JP/02711).

Відповідно до п.п.1 Договору № JP/02711, продавець зобов`язується продати, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити кукурудзу 3-го класу (код ), українського походження, врожаю 2021 року, відповідно до умов цього договору.

Згідно п.п.3.1-3.3 Договору № JP/02711, загальна кількість товару складає 300 метричних тон +/- 10,0% на розсуд продавця.

На розсуд покупця товар може бути поставлений партіями відповідно до інструкції покупця.

Остаточна кількість поставленого товару визначається в пункті призначення (п.п.4.1 Договору № JP/02711) і є остаточною згідно складських документів.

Відповідно до п.п.4.1 Договору № JP/02711, передача товару продавцем проводиться на умовах EXW Зерновий склад ПАТ «Таганча» ідентифікаційний код 33062540, місцезнаходження зерносховища: 09724, Київська обл., Богуславський р-н, вул. Залізнична, 1 (згідно з Міжнародними правилами тлумачення торгових термінів «Інкотермс-2010»).

Продавець поставляє товар покупцю не пізніше 10.12.2021 (включно) для загальної кількості товару, що підлягає поставці відповідно до Договору (п.п.4.2 Договору № JP/02711).

Згідно п.п.4.4 Договору № JP/02711, право власності на товар переходить від продавця до покупця на підставі із момент оформлення складом на ім`я покупця і передачі покупцеві або експедитору покупця складських документів на товар, а саме: складської квитанції, трьохстороннього акту прийому-передачі товару, картки аналізу товару (форма № 47).

Відповідно до п.п.5.1 Договору № JP/02711, ціна товару без ПДВ становить гривень/тонна 6140,35 грн.; сума ПДВ гривень/тонна 859,65 грн.; ціна товару з ПДВ становить гривень/тонна 7000,00 грн.

Загальна вартість товару становить: вартість товару без ПДВ, гривень +/- 10% - 1 842 105,00 грн.; сума ПДВ, гривень +/- 10% - 257 894,70 грн.; загальна вартість товару з ПДВ, гривень +/- 10% - 2 099 999,70 грн. (п.п.5.2 Договору № JP/02711).

Згідно п.п.5.3 Договору № JP/02711, покупець здійснює оплату 86% вартості товару на розрахунковий рахунок продавця протягом 3-х банківських днів, наступного за днем отримання таких документів: копії оригіналу договору, підписаного продавцем; копії оригіналу складської квитанції та товар, оформленого складно на ім`я покупця; копії картки аналізу товару (форми № 47); копії рахунку-фактури на товар із зазначенням номенклатури, кількості, вартості товару, включаючи суми ПДВ; копії оригіналів видаткової накладної на товар, оформленої продавцем на ім`я покупця.

Остаточний розрахунок за кожну поставлену партію товару протягом 3-х банківських днів, після виконання продавцем наступних умов: реєстрація податкової накладної в ЄРПН; оплата останньої партії товару здійснюється покупцем з урахуванням фактичної кількості поставленого товару згідно п.п.4.3 Договору та раніше здійснених оплат.

17.12.2021 між ТОВ «Подільська торговельна компанія» (попередня назва ТОВ «Агро-Промислова Компанія Співдружність Україна») (Покупець) та ТОВ «Потапцівське» (Продавець) укладено договір поставки № JP/02711 (далі Договір № JP/02736).

Відповідно до п.п.1 Договору № JP/02736, продавець зобов`язується продати, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити кукурудзу 3-го класу (код ), українського походження, врожаю 2021 року, відповідно до умов цього договору.

Згідно п.п.3.1-3.3 Договору № JP/02736, загальна кількість товару складає 180 метричних тон +/- 10,0% на розсуд продавця.

На розсуд покупця товар може бути поставлений партіями відповідно до інструкції покупця.

Остаточна кількість поставленого товару визначається в пункті призначення (п.п.4.1 Договору № JP/02736) і є остаточною згідно складських документів.

Відповідно до п.п.4.1 Договору № JP/02736, передача товару продавцем проводиться на умовах EXW Зерновий склад ПАТ «Таганча» ідентифікаційний код 33062540, місцезнаходження зерносховища: 09724, Київська обл., Богуславський р-н, вул. Залізнична, 1 (згідно з Міжнародними правилами тлумачення торгових термінів «Інкотермс-2010»).

Продавець поставляє товар покупцю не пізніше 22.12.2021 (включно) для загальної кількості товару, що підлягає поставці відповідно до Договору (п.п.4.2 Договору № JP/02736).

Згідно п.п.4.4 Договору № JP/02736, право власності на товар переходить від продавця до покупця на підставі із момент оформлення складом на ім`я покупця і передачі покупцеві або експедитору покупця складських документів на товар, а саме: складської квитанції, трьохстороннього акту прийому-передачі товару, картки аналізу товару (форма № 47).

Відповідно до п.п.5.1 Договору № JP/02736, ціна товару без ПДВ становить гривень/тонна 5964,91 грн.; сума ПДВ гривень/тонна 835,09 грн.; ціна товару з ПДВ становить гривень/тонна 6800,00 грн.

Загальна вартість товару становить: вартість товару без ПДВ, гривень +/- 10% - 1 073 683,80 грн.; сума ПДВ, гривень +/- 10% - 150 315,73 грн.; загальна вартість товару з ПДВ, гривень +/- 10% - 1 223 999,53 грн. (п.п.5.2 Договору № JP/02736).

Згідно п.п.5.3 Договору № JP/02736, покупець здійснює оплату 86% вартості товару на розрахунковий рахунок продавця протягом 3-х банківських днів, наступного за днем отримання таких документів: копії оригіналу договору, підписаного продавцем; копії оригіналу складської квитанції та товар, оформленого складно на ім`я покупця; копії картки аналізу товару (форми № 47); копії рахунку-фактури на товар із зазначенням номенклатури, кількості, вартості товару, включаючи суми ПДВ; копії оригіналів видаткової накладної на товар, оформленої продавцем на ім`я покупця.

Остаточний розрахунок за кожну поставлену партію товару протягом 3-х банківських днів, після виконання продавцем наступних умов: реєстрація податкової накладної в ЄРПН; оплата останньої партії товару здійснюється покупцем з урахуванням фактичної кількості поставленого товару згідно п.п.4.3 Договору та раніше здійснених оплат.

На підтвердження реального характеру господарської операції з ТОВ «Потапцівське», позивачем окрім вказаних вище документів (Договору № JP/02711, Договору № JP/02736) надано видаткові накладні, товарно транспортні накладні та платіжні доручення.

Зокрема на виконання умов укладених договорів оформлені:

1) документи, що підтверджують зміни в майновому стані ТОВ «Подільська торговельна компанія» (попередня назва ТОВ «Агро-Промислова Компанія Співдружність Україна»):

- видаткові накладні від 06.12.2021 № 9 на загальну суму 2 099 999,70 грн., у тому числі ПДВ на суму 257 894,70 грн.; від 20.12.2021 № 10 на загальну суму 1 223 999,53 грн., у тому числі ПДВ на суму 150 315,73 грн.;

- рахунки на оплату від 06.12.2021 № 7 на загальну суму 2 099 999,70 грн., у тому числі ПДВ на суму 257 894,70 грн.; від 20.12.2021 № 8 на загальну суму 1 223 999,53 грн., у тому числі ПДВ на суму 150 315,73 грн.; від 31.12.2021 № 144 на загальну суму 115 020,37 грн., у тому числі ПДВ на суму 19 170,06 грн.; від 31.01.2022 № 3 на загальну суму 133 903,57 грн., у тому числі ПДВ на суму 22 317,26 грн.; від 28.02.2022 № 26 на загальну суму 383 312,65 грн., у тому числі ПДВ на суму 63 885,44 грн.; від 21.02.2022 № 151 на загальну суму 92 140,82 грн., у тому числі ПДВ на суму 15 356,80 грн.; від 14.02.2022 № 114 на загальну суму 339 133,98 грн., у тому числі ПДВ на суму 56 522,33 грн.;

- платіжні доручення від 07.12.2021 № 82 на суму 1 805 999,74 грн.; від 12.01.2022 № 1615 на суму 293 999,96 грн.; від 17.01.2022 № 1623 на суму 171 359,93 грн.; від 21.12.2021 № 28 на суму 1 052 639,60 грн.;

2) документи, що підтверджують транспортування, зберігання товару:

- договір складського зберігання від 06.09.2021 № 8/21-з укладений між ТОВ «Подільська торговельна компанія» (попередня назва ТОВ «Агро-Промислова Компанія Співдружність Україна») та ПАТ «Таганча» щодо зберігання зерна;

- додаток № 1 до Договору складського зберігання від 06.09.2021 № 8/21-з;

- додаткова угода № 3 до Договору складського зберігання від 06.09.2021 № 8/21-з;

- додаток № 1/4 до Договору складського зберігання від 06.09.2021 № 8/21-з;

- договір на транспортно-експедиторське обслуговування від 05.03.2021 № Авто-1503 укладений між ТОВ «Подільська торговельна компанія» (попередня назва ТОВ «Агро-Промислова Компанія Співдружність Україна») та ТОВ «Райдо транс логістик» щодо доставки вантажів автомобільним транспортом;

-додаток № 4 до Договору на транспортно-експедиторське обслуговування від 05.03.2021 № Авто-1503;

- додатки до акту надання послуг від 21.02.2022 № 167; від 14.02.2022 № 132;

- акти надання послуг від 31.12.2021 № 157 щодо зберігання кукурудзи 3-го класу на загальну суму 115 020,37 грн., у тому числі ПДВ на суму 19 170,06 грн.; від 31.01.2022 № 5 щодо зберігання кукурудзи 3-го класу на загальну суму 133 903,57 грн., у тому числі ПДВ на суму 22 317,26 грн.; від 28.02.2022 № 29 щодо зберігання та відвантаження кукурудзи 3-го класу на загальну суму 383 312,65 грн., у тому числі ПДВ на суму 63 885,44 грн.; від 21.02.2022 № 167 щодо транспортування кукурудзи 3-го класу на загальну суму 92 140,82 грн., у тому числі ПДВ на суму 15 356,80 грн.; від 14.02.2022 № 132 щодо транспортування кукурудзи 3-го класу на загальну суму 339 133,98 грн., у тому числі ПДВ на суму 56 522,33 грн.;

- товарно-транспортні накладні від 16.02.2022 № 227; від 17.02.2022 № 232, № 233, № 234; від 09.02.2022 № 156, № 157, № 158; від 10.02.2022 № 162, № 164, № 166, № 167, № 168, № 170, № 171, № 182; від 12.02.2022 № 180, № 183, № 184, № 181, № 185;

- складська квитанція на зерно від 06.12.2021 № 443; від 20.12.2021 № 452;

- картка аналізу зерна від 06.12.2021 № 11, від 20.12.2021 № 14.

Також з матеріалів справи встановлено, що товари, які поставлено ТОВ «Подільська торговельна компанія» (попередня назва ТОВ «Агро-Промислова Компанія Співдружність Україна») були продані компанії «Сіеранс глобал мерчантс сарл». Також під час експорту товару було надано послуги митно-брокерського обслуговування.

Так в матеріалах справи наявні:

- контракт від 27.01.2022 № SGG-22-P-140, укладений між ТОВ «Подільська торговельна компанія» (попередня назва ТОВ «Агро-Промислова Компанія Співдружність Україна») та компанією «Сіеранс глобал мерчантс сарл» щодо поставки кукурудзи 3-го класу українського походження врожаю 2021 року;

- доповнення № 1 від 18.02.2022 до контракту від 27.01.2022 № SGG-22-P-140;

- інвойси від 16.02.2022 № 01-SGG-22-P-140, від 18.02.2022 № 02-SGG-22-P-140, від 20.02.2022 № 03-SGG-22-P-140, від 22.02.2022 № 04-SGG-22-P-140;

- вантажно-митні декларації від 24.08.2022 № UA500530/2022/004131, від 30.08.2022 № UA500530/2022/004334, № UA500530/2022/004333;

- повідомлення про фактичне вивезення від 28.08.2022 № UA500530/2022/004131;

- коносамент № 3, № 4, № 5 від 26.08.2022;

- платіжне доручення від 02.09.2022 № 1;

- договір від 23.08.2022 № МБП/2022-004 укладений між ТОВ «Подільська торговельна компанія» та ТОВ «Омега 3», щодо надання послуг з декларування експортних вантажів;

- акт надання послуг від 31.08.2022 № 3;

- рахунок на оплату від 01.09.2022 № 10, від 24.08.2022 № 2.

Оцінивши вищевказані первинні документи, суд зазначає, що вони містять назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції; первинні документи виписані реально існуючими суб`єктами права.

Щодо досліджених судом видаткових накладних, то такі є доказом по перше - передачі товару постачальником та отримання його покупцем, по друге - підтверджують кількість, вартість та назву товару, який постачався на підставі Договору № JP/02711 та Договору № JP/02736.

За таких обставин, суд доходить висновку, що первинні документи позивача не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст. 9 Закону № 996-XIV, ст. 44 ПК України вказували б на їх недопустимість як доказів реальності господарської операції позивача із його контрагентом.

Щодо твердження відповідача про відсутність у ТОВ «Потапцівське» достатньої кількості працівників для ведення сільськогосподарських робіт по вирощуванню, збиранню, транспортуванню, зберіганню сільськогосподарських культур, то таке судом оцінюється критично, оскільки суд зауважує, що в законодавстві відсутня норма, яка б зобов`язувала підприємство перевіряти наявність трудових ресурсів у контрагентів.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13.01.2022 по справі № 440/1208/20, відповідно до якої твердження податкового органу про відсутність у контрагентів позивача необхідної для ведення господарської діяльності кількості працівників, технічних, транспортних, інших виробничих ресурсів саме по собі, не свідчить про безтоварність угод поставки.

Суд зазначає, що можлива відсутність у контрагента виробничих потужностей для самостійного виконання договірних зобов`язань, не свідчить про неможливість виконати відповідні роботи, послуги чи поставки.

Законодавство не ставить умовою виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів або спеціальних дозволів у останніх. Тому, позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентом своїх зобов`язань, адже поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальником правил оподаткування.

Отже, чинне законодавство не зобов`язує платника податків перевіряти безпосередніх контрагентів або третіх осіб у відносинах з контрагентами на предмет виконання ними вимог податкового законодавства.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25.02.2021 по справі № 640/3515/19, від 18.04.2025 по справі № 813/702/18, від 09.04.2025 по справі № 320/7062/24.

При цьому суд зазначає, що в матеріалах справи наявні документи щодо наявності в ТОВ «Потапцівське» матеріальних та виробничих ресурсів, а саме:

- договір про проведення сільськогосподарських робіт від 01.11.2020, укладений між ТОВ «Потапцівське» та КП «Степ-Агробут», щодо вискування грунту на площі 270 га по ціні 450,00 грн. за 1 га та оранки грунту на площі 270 га по ціні 700,00 грн. за 1 га;

- акт наданих послуг від 10.11.2021 № 1, щодо дискування грунту;

- акт наданих послуг від 20.11.2021 № 2, щодо оранки грунту;

- договір про надання послуг від 02.06.2021 № 04-2021, укладений між ТОВ «Потапцівське» та АТ «Миронівське», щодо внесення засобів захисту рослин;

- додаток № 1 до договору про надання послуг від 02.06.2021 № 04-2021;

- акти надання послуг від 23.06.2021 № 126, щодо внесення засобів захисту соняшника, кукурудзи; від 15.07.2021 № 141, щодо внесення засобів захисту соняшника, кукурудзи, сої;

- договір оренди приміщення від 13.01.2020, укладений між ТОВ «Потапцівське» та Степанецьким сільським комунальним підприємством «Благоустрій», щодо оренди приміщення під офіс за адресою: вул. Шевченка, 30, с. Степанці, Черкаська обл., терміном на 3 роки;

- договір про надання сільськогосподарських послуг від 28.04.2021 № 3, укладений між ТОВ «Потапцівське» та ПП «Обласний торговий дім Черкасиагро», щодо посіву насіння кукурудзи;

- додаткова угода № 1 до договору про надання сільськогосподарських послуг від 28.04.2021 № 3;

- акт приймання-передачі № 1 до договору про надання сільськогосподарських послуг від 28.04.2021 № 3;

- довідка Виконавчого комітету Бобрицької сільської ради Черкаської області від 19.02.2021 № 126, яка підтверджує наявність в ТОВ «Потапцівське» по Потапцівському старостинському округу земельних ділянок загальною площею 107,8936 га, з яких: 27,6900 га відповідно до договорів оренди на невитребувані земельні частки (паї); 15,3440 га відповідно до договору оренди землі, вид угіддя сіножаті; 49,4596 га - відповідно до договору оренди землі, вид угіддя пасовища; 15,4000 га - відповідно до договору оренди землі, вид угіддя багаторічні насадження;

- довідка Виконавчого комітету Степанецької сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області від 06.12.2021 № 78, яка підтверджує наявність в ТОВ «Потапцівське» на правах оренди земельних ділянок загальною площею 415,0448 га, з яких: орендовані землі сільськогосподарського призначення комунальної власності - 119,3646 га; суборендовані земельні ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності 43,5892 га; орендовані землі сільськогосподарського призначення приватної власності 252,0910 га.

Крім того, в підтвердження наявності у користуванні земельних ділянок сільськогосподарського призначення в матеріалах справи наявний Звіт про посів площі сільськогосподарських культур під урожай 2021 року на території с. Потапці Черкаської обл. та Звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2021 році на території Бобрицької та Степанецької об`єднаних територіальних громад Черкаської області

Суд зазначає, що правова підстава використання земель контрагентом позивача (використання земельної ділянки без достатніх правових підстав чи її нераціонального використання), може бути підставою для встановленої законом відповідальності саме фермерського господарства (його посадових осіб) та не повинна оцінюватися як обставина, що виключає підстав для формування позивачем податкового кредиту чи податкових зобов`язань за результатом таких операцій.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, вказану у рішенні, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Так, наведені відповідачем в акті перевірки аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що спростовують реальність господарських операцій між позивачем та контрагентами, факт чого підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні положень ст. 77 КАС України.

Досліджені судом докази підтверджують зміну майнового стану позивача та його контрагента, переміщення товару, дійсну господарську мету операцій та їх зв`язок із господарською діяльністю позивача. Натомість свої висновки контролюючий орган обґрунтовував виключно твердженнями про ймовірні порушення контрагентом позивача, а не безпосередньо позивачем вимог законодавства щодо ведення господарської діяльності, що не може вважатися достатньою підставою для покладення на позивача негативних наслідків згідно оскаржених податкових повідомлень - рішень. Тому, прийняті Головним управлінням ДПС у м. Києві податкові повідомлення - рішення від 08.09.2022 № 4 та № 4 є протиправними та підлягають скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, підстави винесення оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 7439,64 грн., належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу не вирішується, оскільки докази на підтвердження понесених позивачем витрат, як зазначено в позовній заяві, буде надано відповідно до вимог ч. 7 ст. 139 КАС України протягом п`яти діб з дня проголошення рішення суду.

Тому, питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу може бути вирішено шляхом ухвалення додаткового рішення після надання позивачем доказів, що підтверджують розмір понесених судових витрат в порядку та строки передбачені ст. 139, 143, 252 КАС України.

Керуючись ст. 2, 77, 78, 94, 139, 241-246, 257-258, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Подільська торговельна компанія» (адреса: 04053, м. Київ, Кудрявський узвіз, буд. 7, ) до Головного управління ДПС у м. Києві (адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ ВП 44116011) про скасування податкових повідомлення-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати прийняті Головним управлінням ДПС у м. Києві податкові повідомлення - рішення від 08.09.2022 № 4 та № 4

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Подільська торговельна компанія» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 7439,64 гривень (сім тисяч чотириста тридцять дев`ять гривень 64 копійки).

Повний текст рішення складено та підписано 03 червня 2025 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя О.О. Кошкош