Справа № 465/3147/24
Суддя: Кузь В. Я.
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 465/3147/24
Провадження 2-а/465/62/25
РІШЕННЯ

Іменем України

03.06.2025 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кузь В.Я.

за участю секретаря судового засідання Гайдучок І.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, юридична адреса: м. Львів, вул. Перфецького 19, про скасування постанови серії ЕНА № 1910689 від 14.04.2024р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, юридична адреса: м. Львів, вул. Перфецького 19, про скасування постанови серії ЕНА № 1910689 від 14.04.2024р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що постановою серії ЕНА № 1910689 від 14.04.2024 на нього, позивача,накладено стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн., згідно якої він 14.04.2024 о 18 год. 13 хв. у місті Львові по вулиці Зелена 63, керуючи транспортним засобом AUDI A4 НОМЕР_1 , не виконав вимогу д.з. 5.16 рух по смугах та здійснив рух праворуч із смуги, яка дозволяє рух прямо та поворот ліворуч, а також, як виявилося, водія позбавлено права керувати даним транспортним засобом, а саме водійського посвідчення відповідної категорії, чим порушив п.2.1а ПДР.

Вважає вказану постанову незаконною та такою, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства, а відтак такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що відповідачем не надано позивачу жодних доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, при зазначених в оскаржуваній постанові обставинах.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2024р., справу перелано судді Франківського районного суду м. Львова Мартинишин М.О.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.11.2024р., на підставі розпорядження керівника апарату Франківського районного суду м. Львова М. Турчак від 12.11.2024р. №350/Р, справу передано судді Франківського районного суду м. Львова Кузю В.Я.

У поданому відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що за обставин справи, які мали місце згідно оскаржуваної постанови, поліцейський чітко спостерігав факт допущення позивачем порушення вимог ПДР та відповідно до вимог чинного законодавства відреагував на даний факт. В подальшому у відповідності до інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення з"ясовано всі необхідні обставини та проведено розгляд справи на місці події. Зазначає, що постановою Жовківського районного суду Львівської області від 13.10.2023 у справі №444/2586/23, яка залишена без змін після перегляду в апеляційній інстанції, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Станом на 14.04.2024 позивач був позбавлений права керування транспортними засобами, тому поліцейський, керуючись власною дискрецією , нормами чинного законодавства правомірно виніс оскаржувану постанову, з урахуванням ч.2 ст.36 КУпАП.

У відповіді на відзив позивач просить позов задоволити в повному обсязі. Зазначає, що відповідачем не надано суду доказів вчинення ним порушення ПДР України на підтвердження законності зупинки працівником поліції його транспортного засобу. Так само, як і не надано доказів вчинення ним, позивачем, адміністративного правопорушення згідно оскаржуваної постанови.

У додаткових поясненнях позивач зазначає та долучає судову практику, оскільки такі, на його думку, стосуються розглядуваного предмету спору. Крім того, звертає увагу на те, що працівником поліції не дотримано встановлену процедуру, яка передбачена для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Судовий розгляд здійснювався за відсутності учасників справи в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 229 КАС України.

Згідно з ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного його тексту.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 14 квітня 2024 року поліцейським 1 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області сержантом поліції Дорошем Русланом Васильовичем винесено постанову серії ЕНА №1910689 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Згідно постанови, 14.04.2024 об 18 год. 13 хв. у місті Львові по вулиці Зелена 64 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Audi A4 д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу д.з.5.16 "Рух по смугах" та здійснив рух праворуч із смуги, яка дозволяє рух прямо та поворот ліворуч, та керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1.а ПДР України.

Даною постановою позивача притягнено до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладено штраф в розмірі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Між тим, згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому, як неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення законодавства, судом з власної ініціативи здійснено пошук судового рішення в справі про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП відносно позивача в Єдиному державному реєстрі судових рішень, відповідно до Закону України "Про доступ до судових рішень".

Судом встановлено, що постановою Жовківського районного суду у Львівській області від 13 жовтня 2023 року в адміністративній справі №444/2586/23, яка залишена без змін постановою Львівського апеляційного суду від 20.12.2023, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнено в дохід держави 536,80 грн. судового збору.

Згідно ч.4 ст.126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно п.2.4 «а» Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

У відповідності до п.2.1 «а» Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії і на вимогу працівника поліції пред`явити для перевірки такий документ.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписучи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Аналізуючи докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи, суд вважає, що в судовому засіданні знайшло своє повне підтвердження порушення позивачем вимог п.2.1.а ПДР України, тому дії відповідача щодо складення оскаржуваної постанови були обґрунтованими і законними.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивачем не надано суду будь-яких доказів, які б містили підстави для задоволення адміністративного позову.

Жодних доказів, які б спростовували факт вчинення порушення, позивачем суду не надано, а наданий представником відповідача відзив на позовну заяву, підтверджує обставини, які узгоджуються із постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

При цьому, суд враховує те, що згідно змісту позовної заяви позивач оскаржує винесену відносно нього постанову з підстав недотримання працівником поліції вимог чинного законодавства, які стосуються порядку оформлення матеріалів при вчиненні адміністративного правопорушення, а не з підстав не здійснення керування ним, позивачем, транспортним засобом за обставин справи, які мали місце згідно оскаржуваної постанови.

Крім того, суд не бере до уваги долучені позивачем судові рішення в інших адміністративних справах як судову практику, зважаючи на те, що такі рішення ухвалені судами першої та апеляційної інстанції, які не є найвищими судовими органами у системі судів загальної юрисдикції.

Також в матеріалах адміністративної справи відсутні будь - які судові рішення, які набрали законної сили, щодо оскарження дій працівника поліції як особи, наділеної владними повноваженнями, і якими підтверджено факт недотримання посадовою собою процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

На підставі наведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, статтями 9, 121, 245, 251, 280 КУпАП, статтями 9, 72-74, 77, 229, 241-246, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, юридична адреса: м. Львів, вул. Перфецького 19, про скасування постанови серії ЕНА № 1910689 від 14.04.2024р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, юридична адреса: м. Львів, вул. Перфецького 19, .

Суддя В. Кузь