Справа № 460/618/25
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 червня 2025 року м. Рівне №460/618/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловне управління Пенсійного фонду України в м. Києві Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі відповідач), в якому він просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Київ від 24.07.2024 №03 про відмову ОСОБА_1 у допризначенні пенсії шляхом врахування стажу та заробітній платі відповідно за період роботи з 01.12.2005 по 31.12.2009 у КП «Теплотранссервіс» Рівненської обласної ради;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Київ здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 починаючи з 02.05.2024, зарахувавши до її страхового стажу період роботи та заробітну плату для обчислення пенсії з 01.12.2005 по 31.12.2009 у КП «Теплотранссервіс» Рівненської обласної ради;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (на обліку в якому перебуває позивач як застрахована особа та отримувач пенсії) внести зміни до індивідуальних відомостей системи персоніфікованого обліку реєстру застрахованих осіб шляхом включення даних про дохід (заробітну плату) ОСОБА_1 за період роботи з 01.12.2005 по 31.12.2009, отриману у КП «Теплотранссервіс» Рівненської обласної ради.

Позивач в обґрунтування позову зазначає, що, вона з 02.05.2024 перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію, що призначена їй по досягненню встановленого законом 60 віку та у зв`язку з наявністю мінімального стажу відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Для розрахунку пенсії враховано загальний страховий стаж 36 років 4 місяці 9 днів. У зв`язку з не врахуванням відповідачем-2 періоду роботи з 01.12.2005 по 31.12.2009 у КП «Теплотранссервіс» до страхового стажу та не врахування доходу (заробітної плати) за цей період позивач 16.07.2024 (у трьохмісячний строк з дня набуття права) звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою про допризначення пенсії у зв`язку з наданими додатковими документами відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До заяви надано довідку від 16.07.2024 №2069/04-02 про заробітну плату за спірний період роботи у КП «Теплотранссервіс». За принципом екстериторіальності, надані позивачем документи передані для розгляду та прийняття рішення про призначення/відмову в призначенні пенсії Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Київ, яке 24.07.2024 прийняло рішення №03 «Про відмову у допризначенні пенсії» з тих підстав, що згідно державного реєстру застрахованих осіб за номером облікової картки платника податків НОМЕР_1 на прізвище ОСОБА_1 відсутня інформація про нарахування та сплату страхових внесків за період з 01.12.2005 по 31.12.2009. Позивач вважаємо, що відповідачем-1 при прийнятті цього рішення проігноровано положення чинного законодавства та усталені висновки Верховного Суду, що свідчать на користь того, що відповідальним за сплату страхових внесків є керівник підприємства-роботодавця, відомості щодо сплати внесків на користь позивача включаючи акт перевірки, що підтверджуються актом перевірки, що вказував про факт нарахування заробітної плати та утримання із неї соціального внеску на пенсійне страхування. Позивач також зазначив, що у зв`язку з ліквідацією КП «Теплотранссервіс» без визначення правонаступника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться відповідно до рішення суду, що набрало законної сили. Внесення змін до відомостей про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб відповідно до рішення суду, що набрало законної сили, здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі наказу керівника відповідного органу у десятиденний строк після надходження (надання особою) рішення суду.

На підставі вищенаведеного позивач просив суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою суду від 21.01.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами письмового позовного провадження без повідомленням учасників справи.

Відповідач-1 відзиву на позовну заяву не подав, своєї позиції щодо заявлених позовних вимог суду не повідомив.

Відповідач-2 позовних вимог не визнав, подавши відзив на позовну заяву. В обґрунтування заперечень повідомив, що позивачка із заявою про внесення змін до індивідуальних відомостей системи персоніфікованого обліку реєстру застрахованих осіб за спірний період до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не зверталась, а тому вимога щодо вчинення таких дій є передчасною та не підлягає до задоволення. Для розрахунку пенсії враховано загальний страховий стаж 36 років 4 місяці 9 днів. До загального страхового стажу позивачки не зараховано період її роботи з 01.12.2005 по 31.12.2009 року у КП «Теплотранссервіс» та не враховано заробітну плату за цей період, оскільки згідно з даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків за позивачку як застраховану особу страхувальником КП «Теплотранссервіс». З огляду на викладене, 24.07.2024 ГУ ПФУ в м. Києві прийнято рішення №03 «Про відмову у допризначенні пенсії» з тих підстав, що згідно державного реєстру застрахованих осіб за номером облікової картки платника податків НОМЕР_1 на прізвище ОСОБА_1 відсутня інформація про нарахування та сплату страхових внесків за період з 01.12.2005 по 31.12.2009 року.

З цих підстав відповідач-2 просив в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Позивач з 02.05.2024 перебуває на обліку у відповідача-2 як отримувачка пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується рішенням № 03 від 06.06.2024. Загальний страховий стаж позивача склав 36 років 4 місяці 9 днів.

Позивач 16.07.2024 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою щодо допризначення пенсії у зв`язку з наданими додатковими документами відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за змістом якої просила Пенсійний орган додатково врахувати період роботи з 01.12.2005 по 31.12.2009 року у КП «Теплотранссервіс» до страхового стажу та заробітну плату на підставі архівної довідки від 16.07.2024 №2069/04-02 про заробітну плату за вказаний період.

За принципом екстериторіальності (визначення в автоматичному режимі Пенсійного органу, що вирішує питання про призначення пенсії), надані позивачем документи передані для розгляду та прийняття рішення про призначення/відмову в призначенні пенсії Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Київ.

Проте, 24.07.2024 відповідач-1 (без ретельного аналізу положень чинного законодавства та наявних документів, включаючи акт перевірки, що підтверджував факт нарахування заробітної плати та утримання із неї соціального внеску на пенсійне страхування) прийняв рішення №03 «Про відмову у допризначенні пенсії» з тих підстав, що згідно з державним реєстром застрахованих осіб за номером облікової картки платника податків НОМЕР_1 на прізвище ОСОБА_1 відсутня інформація про нарахування та сплату страхових внесків за період з 01.12.2005 по 31.12.2009.

Не погоджуюсь з правомірністю такої відмови, вважаючи наявними підстави для внесення змін до індивідуальних відомостей системи персоніфікованого обліку реєстру застрахованих осіб шляхом включення даних про дохід (заробітну плату) на підставі рішення суду, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу своїх дій, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року№1058-IV (далі - Закон 1058-IV в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Статтею 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Суд встановив, що спірним у даній справі є наявність/відсутність підстав для зарахування до загального страхового стажу позивача її періоду роботи з 01.12.2005 по 31.12.2009 в КП «Теплотранссервіс» і врахування заробітної плати за вказаний період для обчислення розміру пенсійної виплати.

Водночас, відмовляючи в проведенні перерахунку з врахуванням такого стажу та заробітної плати відповідач-1 вказав на відсутність інформації про нарахування та сплату страхових внесків за вказаний період у персоніфікованому обліку застрахованої особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-XII (далі Закон №1788-XII) до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже законодавець чітко визначив, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка і саме за відсутності такої або відповідних записів у ній, стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами, що також визначено Порядком № 637.

Відповідно до записів трудової книжки позивача, дата заповнення 03.12.1982 та вкладишу до трудової книжки Серія НОМЕР_2 , дата заповнення 16.04.2009:

1. Запис №35 від 01.12.2005 прийнята підмінним оператором котельні 3 розряду на дільницю №7 Комунального підприємства «Теплотранссервіс» Рівненської обласної ради в порядку переведення з КТП «Комуненергія» (наказ від 01.12.2005 №40);

2. Запис №51 від 12.09.2013 звільнена з роботи за угодою сторін, п.1 ст.36 КЗпП України (наказ від 12.09.2013 №267).

Таким чином судом встановлено, що записи у трудовій книжці позивача чітко містять відомості щодо періоду роботи позивача в КП «Теплотранссервіс» Рівненської обласної ради з 01.12.2005 по 12.09.2013.

При цьому, із розрахунку загального страхового стажу позивача, проведеного пенсійними органами, окремий період роботи ОСОБА_1 у КП «Теплотранссервіс» з 01.01.2010 по 12.09.2013 зарахований Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області до загального страхового стажу, відомості щодо якого відображені у індивідуальних відомостях про позивача як застраховану особу (довідка форми ОК-5), проте відповідачем не зараховано інший період роботи позивача у КП «Теплотранссервіс» з 01.12.2005 по 31.12.2009, з підстав, як вважають Пенсійні органи, відсутністю доказів про нарахування та сплату страхових внесків у таких відомостях персоніфікованого обліку.

Суд враховує, що За змістом постанови Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року у справі №340/1454/21 (адміністративне провадження № К/990/18323/22) Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

У відповідності до п. 4, 5 ч. 1 ст. 16 Закону №1058-IV застрахована особа має право отримувати безоплатно відомості, внесені до її персональної облікової картки з системи персоніфікованого обліку та Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, у тому числі інформацію, що відображає обсяг пенсійних коштів на її накопичувальному пенсійному рахунку в Накопичувальному фонді або індивідуальному пенсійному рахунку в недержавному пенсійному фонді-суб`єкті другого рівня системи пенсійного забезпечення, якщо застрахована особа обрала такий недержавний пенсійний фонд, та стан здійснення пенсійних виплат за формою, встановленою правлінням Пенсійного фонду, та в порядку, визначеному цим Законом; вертатися із заявою до територіального органу Пенсійного фонду про уточнення відомостей, внесених до персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно із статтею 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до статті 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі, зокрема, несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків, у тому числі авансових платежів.

Страхові внески є умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті. Перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом вищезазначених норм, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки воно здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Схожі ситуації виникали у судовій практиці. Зокрема, у постанові від 17.07.2019 у справі № 144/669/17 Верховний Суд дійшов наступного висновку:

« внаслідок невиконання ТОВ «Агрофірма «Удицький цукровий завод» обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії за період з 1 січня 2004 року по 1 квітня 2005 року не є підставою для позбавлення позивача права на перерахунок пенсії.

Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи».

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.3 ст.44 Закону №1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

На підставі п.4.2 Порядку №22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно з нормами п.4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок №637), відповідно до якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом третім Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до підпункту 2 пункту 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, відповідно до якого, Управління має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб - підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань.

Суд встановив, що на виконання вказаного вище обов`язку відповідачем-2 на підставі службової записки заступника начальника відділу обслуговування громадян №9 управління обслуговування громадян Управлінням контрольно-перевірочної роботи ГУ ПФУ в Рівненській області проведено перевірку достовірності документів про заробітну плату, наданих для призначення (перерахунку) пенсії ОСОБА_1 .

Актом №1700-1102-1/3412 від 13.06.2024 ГУ ПФУ в Рівненській області за результатом проведення перевірки в архівному відділі виконавчого комітету Рівненської міської ради встановлено, що за період з грудня 2005 року по грудень 2009 року ОСОБА_1 нараховувалась заробітна плата її роботодавцем КП «Теплотрансервіс», відхилень у первинних документах щодо виплати заробітної плати немає, страховий платіж нараховувався.

За результатом проведення вказаної перевірки Трудовим архівом видано нову довідку від про заробітну плату 16.07.2024 №2069/04-02 за період з грудня 2005 року по грудень 2009 року, яку разом із заявою про перерахунок пенсії було розглянуто відповідачем-1 та прийнято оскаржене рішення.

Відтак, належними та допустимими доказами підтверджується, що позивачу нараховувалась і виплачувалась заробітна плата за спірний період, з неї утримувався відповідний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, що свідчить про незаконність та протиправність рішення відповідача-1 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , яке підлягає скасуванню.

Суд вважає, що з метою відновлення порушеного права позивача в цій частині слід зобов`язати відповідача-1 здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 02.05.2024, зарахувавши до страхового стажу період роботи ОСОБА_1 з 01.12.2005 по 31.12.2009 у КП «Теплотранссервіс».

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про необхідність зобов`язання відповідача враховувати також заробітну плату при обчисленні пенсії, суд враховує таке.

Згідно з частиною 1 статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01.07.2000 становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 01.07.2000 враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Спірним у даній справі є не зарахування заробітної плати за період з 01.12.2005 по 31.12.2009 у КП «Теплотранссервіс» з підстав відсутності у відомостях персоніфікованого обліку застрахованої особи (незважаючи на підтвердження факту сплати страхових внесків перевіркою Пенсійного органу) даних про дохід (заробітну плату).

Суд враховує, що згідно з ч. 2 ст.21 Закону № 1058-IV на кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки. Унікальний номер електронної облікової картки формується автоматично шляхом додавання одиниці до останнього наявного унікального номера електронної облікової картки. Порядок та строки впровадження унікальних номерів електронних облікових карток застрахованих осіб, порядок ведення персональних електронних облікових карток визначаються Пенсійним фондом.

Як зазначалось судом, відповідно до ч. 1, 2 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, на кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, яка містить відомості про саму застраховану особу (в тому числі реєстраційний номер облікової картки платника податків), страхувальника, страховий стаж застрахованої особи та інші відомості, які дозволяють встановити страховий стаж для призначення пенсії.

Персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є складовою частиною Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок ведення якого встановлюється Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

На реалізацію положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (далі Закон № 2464-VI) у 2011 році створений Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п.п. 1-3, 7, 10 ст. 1 Закону № 2464-VI у цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні:

Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі Державний реєстр) організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб;

застрахована особа фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок;

Пенсійний фонд України орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом;

страхувальники роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок;

єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 2 частини першої статті 14-1 Закону № 2464-VI визначено, що Пенсійний фонд та його територіальні органи зобов`язані забезпечувати своєчасне внесення відомостей до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру та здійснювати контроль за достовірністю відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру.

Відповідно до ст. 16 Закону № 2464-VI Державний реєстр створюється для забезпечення: ведення обліку платників і застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікації; накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про сплату платниками єдиного внеску та про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; нарахування та обліку виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Державний реєстр складається з реєстру страхувальників і реєстру застрахованих осіб.

Ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру здійснюється на підставі положення, що затверджується Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 1 Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 1998 року № 794 (далі Положення №794), визначено, що персоніфікований облік полягає в збиранні, обробленні, систематизації та зберіганні передбачених законодавством про пенсійне забезпечення відомостей про фізичних осіб, що пов`язані з визначенням права на виплати з Пенсійного фонду та їх розмір за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно з п. 5 Положення № 794 персоніфікований облік здійснює Пенсійний фонд та його органи на місцях (далі уповноважений орган).

Пунктом 16 Положення № 794 установлено, що на кожну фізичну особу відкривається персональна облікова картка, в якій використовується постійний індивідуальний ідентифікаційний номер Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов`язкових платежів. Персональна облікова картка фізичної особи повинна мати таку структуру: частина персональної облікової картки, де зберігаються анкетні дані про фізичну особу: ідентифікаційний номер; прізвище, ім`я та по батькові; дата народження: місце народження; стать; адреса постійного місця проживання; серія і номер документа, з якого взято відомості до персональної облікової картки: громадянство; номер домашнього телефону (за згодою); частина персональної облікової картки, що відображає сплату страхового збору (внесків) та стаж роботи фізичної особи: ідентифікаційний номер роботодавця; рік, за який внесено відомості; тривалість трудової або іншої діяльності, яка зараховується до стажу роботи: сума заробітку (доходу), на який нараховується страховий збір (внески) на пенсійне страхування (помісячно); розмір страхового збору (внесків) на пенсійне страхування за відповідний місяць; відомості, які підтверджують наявність особливих умов праці, які дають право на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до п. 3, 4 розд. IV Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 № 8-1, далі Положення №10-1) відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. У разі припинення страхувальника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться на підставі відомостей, поданих правонаступником. У разі припинення або зняття з обліку у фіскальних органах страхувальника без визначення правонаступника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться відповідно до рішення суду, що набрало законної сили.

Судом встановлено, що у зв`язку з припиненням КП «Теплокомуненерго» Рівненської обласної ради, документи такого підприємства передані на зберігання Комунальній установі «Трудовий архів Рівненської міської ради», яка і видала позивачу нову довідку про заробітну плату від 16.07.2024 №2069/04-02, що підтверджує як період роботи ОСОБА_1 у КП «Теплотранссервіс», так і нарахуванням заробітної плати з 01.12.2005 по 31.12.2009.

Суд оцінює критично та відхиляє доводи відповідача-2 про те, що позивач не зверталась до нього із заявою про внесення змін та уточнень до відомостей Реєстру застрахованих осіб, позаяк подання такої заяви жодним нормативно-правовим актом не передбачене.

Внесення змін до відомостей про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб відповідно до рішення суду, що набрало законної сили, здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі наказу керівника відповідного органу у десятиденний строк після надходження (надання особою) рішення суду (п. 4 розд. IV Положення № 10-1).

Суд наголошує, що у спірних правовідносинах відповідно до п. 4 розд. IV Положення № 10-1 внесення відповідних змін та уточнень до Реєстру застрахованих осіб здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду виключно відповідно до рішення суду, яке набрало законної сили на підставі наказу керівника такого органу.

Нормами пункту 8 Положення № 10-1 передбачено, що у разі виявлення застрахованою особою некоректних відомостей в її обліковій картці (прізвище, ім`я, по батькові на поточний момент: реєстраційний номер облікової картки платника податків; дата народження, місце народження: стать; громадянство; серія та номер паспорта: номер телефону (за згодою): адреса місця проживання) ця особа може подати до територіального органу Пенсійного фонду України особисто або через представника анкету застрахованої особи для внесення / зміни / уточнення даних в Реєстр (і) застрахованих осіб (далі Анкета) за формою згідно з додатком 2 до цього Положення та документи, що підтверджують внесення / зміну / уточнення даних та належність помилкових даних цій особі (паспорт (інший документ, що посвідчує особу), трудова книжка, документ, який підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків або право здійснювати будь-які платежі за серією та/або номером паспорта).

Відтак, після набрання рішенням суду законної сили, позивач вправі скористатись передбаченим у пункті 8 Положення № 10-1 порядком.

Відповідно до п. 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2 (далі Положення № 28-2), управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління (далі управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі Фонд).

Управління Фонду підпорядковуються Фонду та безпосередньо відповідним головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.

Згідно з п. 3, п. 4 Положення № 28-2 управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: забезпечує надходження від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, інших коштів, ведення обліку їх надходжень та платників відповідно до законодавства; забезпечує ведення в районі (місті) реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та у складі цього реєстру - реєстру платників страхових внесків до солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, своєчасне внесення відомостей до них, їх використання, контроль за достовірністю відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб, та автоматизовану обробку інформації; надає застрахованим особам інформацію, що міститься на їх персональних облікових картках у реєстрі застрахованих осіб.

Пунктом 12 Положення № 28-2 передбачено, що управління Фонду є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Казначейства та уповноважених банках, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Отже, відповідач-2 є територіальним органом Пенсійного фонду України, який наділений повноваженнями із забезпечення ведення в районі (місті) реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 2.10 вказаного Порядку №22-1 визначено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Зазначені довідки видаються на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату.

Матеріалами справи підтверджується, що на підставі акту перевірки достовірності документів про заробітну плату наданих для призначення (перерахунку) пенсії від 13.06.2024 №1700-1102-1/3412 комунальна установа «Трудовий архів Рівненської міської ради» видала позивачу нову довідку від 16.07.2024 №2069/04-02, яка підтверджує період роботи ОСОБА_1 у КП «Теплотранссервіс» із нарахуванням заробітної плати з 01.12.2005 по 31.12.2009.

Так, у пункті 74 рішення у справі "Лелас проти Хорватії" і пункті 70 рішення у справі "Рисовський проти України" ЄСПЛ підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування" та пояснив його практичне значення, зокрема, зазначивши, що держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Іншими словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу.

Принцип "належного урядування" передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року).

Крім того, як зазначив ЄСПЛ у справі "Золотас проти Греції", стаття 1 Протоколу № 1, яка має за головну мету захистити особу від будь-якого посягання держави на повагу до її майна, може також вимагати позитивних зобов`язань, відповідно до яких держава має вжити певних заходів, необхідних для захисту права власності, зокрема, якщо існує прямий зв`язок між заходом, якого заявник може правомірно очікувати від влади, і ефективним користуванням ним своїм майном (Zolotas v. Greece, № 66610/09).

Відтак суд дійшов висновку, що позивач мала законні сподівання на внесення до реєстру застрахованих осіб достовірних відомостей щодо її персональних даних.

При цьому, враховуючи принцип належного урядування, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, такі помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що при вирішенні спору варто враховувати висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, відповідно до якої працівник не може відповідати за неналежний порядок введення підприємством тієї чи іншої документації.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, сформованою у постановах від 17.07.2019 (справа № 144/669/17) та від 20.03.2019 (справа № 688/947/17) несплата страхувальником страхових внесків не може бути підставою для незарахування до страхового стажу особи періодів його роботи на такому підприємстві, оскільки працівник не несе відповідальності за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку сплати страхових внесків.

У пункті 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1 визначено перелік документів, які додають до заяви про перерахунок для пенсії.

Так, підпунктом 3 пункту 2.1 Порядку №22-1 передбачено, що для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку до заяви про призначення пенсії за віком надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 1, 3 до Порядку №22-1).

З огляду на викладене період роботи з 01.12.2005 по 31.12.2009 має бути внесений до відомостей реєстру застрахованих осіб щодо позивача (за БКСР201527), а заробітна плата (дохід) за спірний період бути враховані для обчислення розміру пенсійної виплати ОСОБА_1 .

Суд також враховую, що Верховний Суд у складі колегії Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 листопада 2019 року справа №348/463/17 (адміністративне провадження №К/9901/18887/18) дійшов висновку, що відсутність документів підприємства, на якому працював пенсіонер, не може бути підставою для настання для нього несприятливих наслідків, з урахуванням того, що сам пенсіонер вчинив усі необхідні дії для призначення пенсії з урахуванням заробітної плати за відповідний період, отже і відмова у врахуванні заробітної плати за вказаній в довідці період роботи позивача є неправомірною.

Відтак, в ході розгляду справи суд дійшов висновку, що рішення відповідача-1, яким відмовлено у зарахуванні спірного періоду роботи в КП «Теплотранссервіс» з 01.12.2005 по 31.12.2009 та заробітної плати є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З метою відновлення порушених прав позивача та унеможливлення його повторному зверненню до суду з цих же самих підстав, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання: Головного управління Пенсійного фонду України в м. Київ здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 починаючи з 02.05.2024, зарахувавши до її страхового стажу період роботи та заробітну плату для обчислення пенсії з 01.12.2005 по 31.12.2009 у КП «Теплотранссервіс»; Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (на обліку в якому перебуває позивач як застрахована особа та отримувач пенсії) внести зміни до індивідуальних відомостей системи персоніфікованого обліку реєстру застрахованих осіб шляхом включення даних про дохід (заробітну плату) ОСОБА_1 за період роботи з 01.12.2005 по 31.12.2009, отриману у КП «Теплотранссервіс».

Виходячи з меж та підстав заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідачі не довели правомірності дій та рішення, а тому позовні вимоги підлягають до повного задоволення.

Судові витрати позивача в частині сплаченого судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 Головного управління Пенсійного фонду України в М. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Київ від 24.07.2024 №03 про відмову ОСОБА_1 у допризначенні пенсії шляхом врахування стажу та заробітній платі відповідно за період роботи з 01.12.2005 по 31.12.2009 у КП «Теплотранссервіс»;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Київ здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 починаючи з 02.05.2024, зарахувавши до її страхового стажу період роботи та заробітну плату для обчислення пенсії з 01.12.2005 по 31.12.2009 у КП «Теплотранссервіс».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області внести зміни до індивідуальних відомостей системи персоніфікованого обліку реєстру застрахованих осіб шляхом включення даних про дохід (заробітну плату) ОСОБА_1 за період роботи з 01.12.2005 по 31.12.2009, отриману у КП «Теплотранссервіс».

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір у розмірі 429,45 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 02 червня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16,м. Київ,04053, ЄДРПОУ/РНОКПП 42098368) Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя У.М. Нор