Справа № 520/35163/24
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

02 червня 2025 року Справа № 520/35163/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Сагайдак В.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ) до Печерський районний суд м. Києва (вул. Володимирська, 15,м. Київ,01001,) визнання бездіяльності протиправною та стягнення моральної шкоди.,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Печерського районного суду м. Києва , в якому просить суд:

- Визнати протиправною бездіяльність відповідача у не направленні позивачу повідомлень за його скаргами від 24.01.2024 р., 13.03.2024 р.. 30.04.2024 р. та 16.08.2024 р„ чим не дотримався своїх обов`язків за ст.ст. 19 ч.2, 40, 68 ч. 1 Конституції і ст. 19 ч. 1 а.7 Закону про звернення громадян та істотно були порушені права і інтереси позивача, як учасника цивільного провадження у судовій справі №635/1029/22-ц

- Постановити окрему ухвалу про можливу наявність в протиправній бездіяльності винних посадових осіб відповідача ознаків кримінального правопорушення за ст.367 КК України, яку направити Генеральному прокурору для проведення перевірки та прийняття рішення згідно КПК України.

- Стягнути з відповідача на мою користь:

- Відшкодування за завдану моральну шкоду - 900000 грн.;

- Витрати, з урахуванням інфляції, пов`язаних з розглядом справи, попередній розмір яких буде складати - 1000 грн.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху, керуючись наступним.

Згідно з п.3 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Позивачем у порушення вказаної норми не зазначено у позовній заяві ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відносно відповідача.

Суд звертає увагу позивача, що вказана інформація відповідно до положень Закону України "Про інформацію" від 02.10.1992 №2657-XII перебуває у вільному, безкоштовному, необмеженому доступі, є загальновідомою, та, зокрема відображена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Не здійснення позивачем певних дій щодо пошуку загальновідомої інформації не звільняє його від обов`язку зазначення обов`язкових реквізитів та відомостей у позовній заяві, визначених положеннями статті 160 КАС України.

Крім того, в порушення вказаної норми в позові позивачем не зазначено його реєстраційний номер облікової картки платника податків, при цьому суд звертає увагу позивача, що серія та номер паспорта зазначаються у випадку відсутності у фізичної особи реєстраційного номеру облікової картки платника податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті, про що надаються відповідні докази, також позивачем не вказано його номери засобів зв`язку, адрес електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету позивача.

Отже на усунення вказаних недоліків позивачу необхідно надати до суду уточнену позовну заяву в якій вказати ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відносно відповідача, реєстраційний номер облікової картки платника податків - позивача (у випадку якщо через свої релігійні переконання позивач відмовився від прийняття РНОКПП та офіційно повідомив про це відповідний контролюючий орган, необхідно надати докази на підтвердження вказаних обставин - відмітку у паспорті), та за наявністю: номери засобів зв`язку, адрес електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету позивача.

Крім того, відповідно до положень ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 ст.3 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено 4 непов`язані позовні вимоги немайнового характеру. Оскільки кожен випадок указаної у позові бездіяльності (ненаправлення повідомлень за скаргами) пов`язаний із неправомірним (на думку позивача) ненаданням відповіді на кожне окреме звернення, то кожна вимога про визнання бездіяльності є окремою самостійною вимогою немайнового характеру, яка підлягає оплаті судовим збором.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України Про судовий збір у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно до ч.1 ст.4 Закону України Про судовий збір, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 п. 3 ч.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою - ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" встановлено у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі : з 1 січня 2024 року - 3028,00грн., за подання даного адміністративного позову, який містить дві непов`язані позовні вимоги немайнового характеру, розмір судового збору складає 4 844,80 грн. (1211,20грн.х4)

Позивачем до позовної заяви не додано квитанцію про сплату судового збору.

При цьому, в позовній заяві міститься клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Дослідивши заявлене клопотання, суд зазначає наступне.

Як встановлено ч.1 ст. 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому, згідно з ч.ч. 1,2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За правилами ст. 2 Закону України Про судовий збір платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України Про судовий збір враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що в якості підстави для звільнення від сплати судового збору позивач посилається на обставини того, що його майновий стан не дозволяє сплатити судові витрати внаслідок того, що протягом 2023 року не отримував достатній дохід, на підтвердження чого надано копію довідки Головного управління ДПС у Харківській області № 2023-24-03481 від 03.12.2024 року за період з 4 кварталу 2023 по 3 квартал 2024 року. Проте, суд позбавлений можливості встановити чи саме позивача стосується вказана довідка, оскільки в ній відсутній реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Крім того, суд зазначає, що позивач з даним позовом звертається до суду у грудні 2024 року, проте належних доказів на підтвердження скрутного матеріального становища на кінець 3 кварталу 2024 року (вересень 2024 року) на час подання позовної заяви до суду не надає.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів з яких можна зробити висновок, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік або доказів скрутного майнового стану.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 133 КАС України повинні мати місце відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 р. у справі "Креуз проти Польщі", вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

З огляду на вищевикладене, клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Отже, на усунення вказаних недоліків позивачу необхідно надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору в розмірі4 844,80 грн.

Крім того, відповідно до ч.4. ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч.1 ст. 79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.(ч.2).

Суд зазначає, що позивачем на підтвердження вказаних в позові обставин не надано відповідних доказів, а саме: належним чином завірені копії скарг та докази їх надсилання на адресу відповідача.

Отже, на усунення вказаних недоліків позивачу необхідно надати суду належним чином завірені копії скарг та докази їх надсилання на адресу відповідача.

Крім того, відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020р. №340/1019/19).

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Згідно доводів позовної заяви, позивач оскаржує бездіяльність відповідача у не направленні позивачу повідомлень за його скаргами від 24.01.2024, 13.03.2024, 30.04.2024., посилаючись при цьому на порушення позивачем норм Закону України "Про звернення громадян".

Суд зазначає, що відповідно до положень Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. (ст. 20)

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач не отримавши повідомлень щодо вказаних скарг дізнався про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, проте до суду з даним позовом звернувся лише 23.12.2024р., з огляду на що шестимісячний строк для звернення до суду є пропущений.

Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Всупереч вказаному, разом з позовною заявою позивачем не надано до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та не надано будь-яких доказів поважності причин його пропуску.

Отже, для усунення вказаних порушень позивачу необхідно надати до суду заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Крім того, суд зазначає, що даний позов подано заявником до Харківського окружного адміністративного суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на Харківську область. Місцем розташування відповідача є територія міста Києва.

Заявником не подано до суду жодних доказів реєстрації його місця проживання на території Харківської області для можливості застосування до поданого позову положень ст. 25 КАС України щодо визначення підсудності за вибором позивача і визнання даної справи територіально підсудною Харківському окружному адміністративному суду.

Отже, для усунення вказаних недоліків позивачу необхідно надати до суду докази реєстрації його місця проживання на території Харківської області.

Крім того, в силу положень ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Між тим, позивачем у тексті позову викладено вимогу лише про визнання протиправною бездіяльності відповідача, без зазначення бажаного заявником способу захисту порушеного суб`єктивного права у сфері публічно - правових відносин з-поміж визначених процесуальним законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, усуваючи недоліки позовної заяви позивачу необхідно надати до суду документ про сплату судового збору на суму 4 844,80 (1211,20грн.х4) за вимоги немайнового та майнового характеру за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК Харків обл/мХар Основ"ян/22030101 код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947; банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA4020661; код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу - "*;101; (код платника); судовий збір за позовом (ім`я/назва платника), Харківський окружний адміністративний суд" або докази звільнення особи від сплати судового збору; уточнену позовну заяву в якій вказати: ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відносно відповідача, реєстраційний номер облікової картки платника податків - позивача(у випадку якщо через свої релігійні переконання позивач відмовився від прийняття РНОКПП та офіційно повідомив про це відповідний контролюючий орган, необхідно надати докази на підтвердження вказаних обставин - відмітку у паспорті), та за наявністю: номери засобів зв`язку, адрес електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету позивача з урахуванням вимог п.2 ч.5 ст.160 КАС України; належним чином завірені копії скарг від 24.01.2024 р., 13.03.2024 р.. 30.04.2024 р. та 16.08.2024 р. та докази їх надсилання на адресу відповідача; заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду та докази на підтвердження поважності причин пропуску такого строку; докази реєстрації місця проживання позивача на території Харківської області.

Керуючись статтями 160,161,169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву - залишити без руху.

Надати позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з моменту отримання ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Сагайдак В.В.