Справа № 580/12956/24
Суддя: Валентина ОРЛЕНКО
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року справа № 580/12956/24
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Орленко В.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул.Хрещатик, буд.223, м. Черкаси, 18001, ) про визнання протиправним та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

26.12.2024 позивакач звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить: визнати протиправним та скасувати постанову №135737 від 10.12.2024 в.о. начальника відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті Олега Лучина про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 17000 гривень відносно ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що не погоджується з постановою відповідача №135737 від 10.12.2024 про застосування на неї адміністративно-господарського штрафу, оскільки відповідачем не вжито зааходів щодо належного повідомлення про час та місце розгляду справи згідно акта від 22.10.2024, що позбавило можливості подати пояснення, докази, заперечення під час розгляду справи. На думку позивача порушення права особи бути обізнаним про час та місце розгляду справи відносно неї, вплинули обо обєктивно могли вплинути на правильність висноків контролюючого органу за результатами такого розгляду та, відповідно на обгрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі на підставі даного позову, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позов, де просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що за результатами здійснення 22.10.2024 старшим державним інспектором відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Максименюком О.М. рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом було виявлено порушення ст.34, 48 ЗУ Про автомобільний транспорт, вимоги п.11.1 наказу МТЗУ №363 від 14.10.1997 р., а саме: у накладній вантаж відомості про автомобільного перевізника, вантажовідправника, вантажоодержувача, замовника, навантаження, розвантаження вантажу. Також водій не надав протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, чим порушено вимоги п. 3.3 наказу МТЗУ №385 від 24.06.2010 у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України Про автомобільний транспорт - ч.1 абз.3 ст.60 - перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 ЗУ Про автомобільний транспорт, а саме товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документу на вантаж, протоколу перевірки та адаптації тахографу до транспортного засобу, про що складено акт проведення перевірки №AP050350 від 22.10.2024. За наслідками розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт В.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області, 10.12.2024 року стосовно позивача винесено постанову №135737 про застосування адміністративно-господарського штрафу, передбаченого абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України Про автомобільний транспорт, в сумі 17000,00 грн.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

Суд встановив, що за результатами здійснення 22.10.2024 старшим державним інспектором відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Максименюком О.М. рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом було виявлено що о 14 год. 33 хв. на а/д М-30 Стрий-Умань-Дніпро-Ізварне 423 км.+647 ОСОБА_1 за допомогою водія ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом марки MAN д/н НОМЕР_2 здійснювала перевезення вантажу.

Під час перевірки виявлено виявлено порушення ст.34, 48 ЗУ Про автомобільний транспорт, вимоги п.11.1 наказу МТЗУ №363 від 14.10.1997, а саме: у накладній вантаж відомості про автомобільного перевізника, вантажовідправника, вантажоодержувача, замовника, навантаження, розвантаження вантажу. Також водій не надав протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, чим порушено вимоги п. 3.3 наказу МТЗУ №385 від 24.06.2010 у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею

60 Закону України Про автомобільний транспорт - ч.1 абз.3 ст.60 - перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 ЗУ Про автомобільний транспорт, а саме товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документу на вантаж, протоколу перевірки та адаптації тахографу до транспортного засобу, про що складено акт проведення перевірки №AP050350 від 22.10.2024. Водій з актом ознайомився, про що свідчить особистий підпис.

Дана перевірка проводилась на підставі направлення на перевірку № 002482 від 18.10.2024 та щотижневого графіка проведення рейдових перевірок.

Листом №95097/43/24-24 від 29.10.2024 позивачу направлено повідомлення про розгляд справи на 10.12.2024 (з 09-00 год до 11.30 год).

Рекомендований лист 516 віповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отимано особисто 05.11.2024.

За наслідками розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт В.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області, 10.12.2024 року стосовно позивача винесено постанову №135737 про застосування адміністративно-господарського штрафу, передбаченого абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" у сумі 17000,00 грн.

Вважаючи оскаржувану постанову протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Стаття 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 48 Закону України №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до ст. 1 Закону №2344-III товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом.

Згідно статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» зазначено, що при оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити: дата і місце складання; вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення; вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто; пункти завантаження і розвантаження.

Згідно з пунктом 11.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв?язку України від 14 жовтня 1997 року №363 (далі - Правила №363), основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Товарно-транспортну накладну суб?єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім?я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Згідно з частиною другою статті 49 Закону України «Про автомобільний транспорт» водій транспортного засобу зобов?язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення вантажних перевезень.

Відповідно до абзацу 3 частини першої статті 60 Закону №2344-II, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На момент перевірки водій не надав державному інспектору товарно-транспортну накладну, або інший визначений законодавством документ на вантаж які повинен мати при здійсненні перевезень, і пред?являти особам, уповноваженим здійснювати контроль на автомобільному транспорті, чим безпосередньо порушено статтю 48 Закону №2344-III, відповідальність за що передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 цього Закону.

Позивач не забезпечив водія при здійсненні ним перевезення вантажу відповідною документацією, наявність якої у водіїв на момент проведення перевірки передбачена статтею 48 Закону.

Відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року№153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, статті 18 Закону України «Про автомобільний транспорт» та з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв колісних транспортних засобів наказом Міністерства транспорту і зв?язку України від 07.06.2010 №340 затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - Положення №340), відповідно до пунктів 1.2, 1.3 якого встановлюе особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку.

Вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

Відповідно до п. 6.1 Положення №340, автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Маса транспортного засобу позивача відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 становить більше 3,5 т. Тобто в даному випадку на даний транспортний засіб поширюється вимога, щодо обладнання його діючим та повіреним тахографом про що не заперечується Позивачем.

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів визначено в Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, яка затверджена наказом Міністерства транспорту та зв?язку України від 24 червня 2020 року №385, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2010 року за №946/18241 (далі Інструкція).

Згідно з пунктом 1.4 Інструкції №385, контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

Відповідно до пункту 2.5 Інструкції №385 повірку тахографів здійснюють повірочні лабораторії, які уповноважені на проведення повірки тахографів відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».

Пунктом 2.6 Інструкції №385 визначено, що ПСТ виконують перевірку та адаптацію тахографів до транспортних засобів відповідно до вимог УТР періодично кожні два роки, а також у разі; установлення або заміни тахографа; ремонту тахографа; зміни типу розмірів пневматичних шин автомобільного транспортного засобу; якщо під час технічного обслуговування або ремонту автомобільного транспортного засобу відбулося пошкодження таблички тахографа або пломб, накладених на його складові, під час установлення або адаптації або у разі зміни конструкції автотранспортного засобу, що може вплинути на роботу тахографа.

Пунктом 2.7 Інструкції №385 передбачено, що за результатами перевірки та адаптування тахографа до транспортного засобу ПСТ оформлює у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу за формою, наведеною в додатку 1.

Відповідно до п. 3.3 Інструкції №385 передбачено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена УТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Відповідно до п. 3.6. Інструкції №385, перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа; строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.

Згідно з частиною другою статті 49 Закону України «Про автомобільний гранспорт» водій транспортного засобу зобов?язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством для здійснення вантажних перевезень.

Таким чином, обов?язок суб?єкта господарювання щодо обладнання вантажного автомобіля з повною масою понад 3,5 тонн, який використовується для перевезення вантажу, діючим та повіреним тахографом, що визначений Положенням № 340, кореспондується з обов?язком визначеним Інструкцією №385 мати протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу.

На момент перевірки у водія позивача був відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа, який підпадає під перелік інших документів передбачених законодавством (оскільки його наявність передбачена п. 3.3 Інструкції №385), та який відповідно до статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» повинен мати водій для здійснення вантажних перевезень і пред?являти особам уповноваженим здійснювати контроль на автомобільному транспорті, чим безпосередньо порушено статтю 48 Закону №2344-III, відповідальність за що передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60. Такого протоколу позивачем не надано й до суду.

Варто зазначити, що законодавець чітко встановив обов?язок водія мати та надавати при перевірці відповідному державному органу документи, а перевізника забезпечити їх наявність у такого водія.

Посилання позивача, як на підставу для скасування спірної постанови те, що він не був повідомлений про місце та час розгляду справи про порушення, суд оцінює критично, з огляду на таке.

Відповідно до пунктів 25-26 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

Листом № 95097/43/24-24 від 29.10.2024 ОСОБА_1 за місцем її реєстрації, що відповідає відомостям Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, було повідомлено про розгляд справи на 10.12.2024 (з 09-00 год до 11.30 год).

Рекомендований лист 516 відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримано особисто 05.11.2024.

10.12.2024 позивачка на розгляд справи не з`явилась, явку свого представника не забезпечила.

З огляду на вищевикладене, відповідачем в даному випадку дотримано процедуру повідомлення суб`єкта господарювання про дату, час та місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт для надання пояснень по суті складених матеріалів, що узгоджується з вимогами п.26 Порядку №1567.

Відповідно до п. 27 Порядку №1567 у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа розглядається без її участі.

Інші доводи позивача не спростовують втановлені в ході розгляду справи порушення ним Закону України "Про автомобільний транспорт".

Враховуючи вищевикладені обставини суд дійшов висновку, що відділом державного нагляну (контролю) у Черкаській області правомірно винесено оскаржувану постанову від 10.12.2024 №135737, якою на позивача накладено адміністративно-господарський штраф у сумі 17000 грн.

На підставі вищевикладених обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Рішення складене, з урахуванням періоду тимчасової непрацездатності головуючого судді з 16.04.2025 по 30.05.2025.

Керуючись статтями 6, 9, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Судові витрати не розподіляються.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 №1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Копію рішення направити сторонам справи.

Рішення складене та підписане 02.06.2025.

Суддя Валентина ОРЛЕНКО