Справа № 206/1958/25
Суддя: Сухоруков А. О.
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 206/1958/25
Провадження № 2-а/206/52/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючий суддя Сухоруков А.О.,

секретар судового засідання Панюшкіній О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні приміщенні суду в м. Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

за участі представника відповідача Норочевського О.О.,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшов вищезазначений позов. Представник позивача просить суд:

- адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити;

- скасувати постанову № 22597 від 10.12.2024 року винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

І. Стислий виклад позиції учасників справи.

В обгрунтування позовної заяви представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 , 10 грудня 2024 року за постановою № 22597 ІНФОРМАЦІЯ_1 по справі про адміністративне правопорушення притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 статті 210-1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 25500 грн. З діями службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач категорично не згодний та вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною, а постанова повинна бути скасована. При притягненні позивача до адміністративної відповідальності відповідачем є спірним питання отримання позивачем повістки від 10.10.2024 року про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 22.10.2024 року та порядок притягнення позивача до відповідальності. Відповідно до постанови №22597 від 10.10.2024 року позивач не прибув по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_2 22.10.2024 року, проте постанова не містять в собі відомостей про номер повістки, яку не отримав позивач, а також даних щодо вжиття заходів спіробітниками «Укрпошти» про її вручення позивачу. Згідно трекеру до поштового відправлення №251, отримано з офіційного сайту «Укрошта» встановлено, що повідомлення прибуло до відділення №49417 14.10.2024 року та зазначено про невдалу спробу вручення в зазначений день, тобто 14.10.2024 року, та зазначено причину повернення - закінчення терміну зберігання, а не відсутність адресата за вказаною адресою, як зазначено в постанові. Однак, постанова не містить будь-яких фактичних даних про дії вчинені працівиками пошти щодо вручення повістки та відмови позивача в отриманні поштового відправлення відповідача, оскільки воно повернуто тільки 20.11.2024 року з причини закінчення строку зберігання, а не відмови в отриманні чи інших причин з вини позивача. Таким чином, позивач не знав та не міг знати про його існування, відправлення він не отримував та не відмовляся від його отримання, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст.210-1 КУпАП (а.с. 2-10).

Не погодившись із вказаним позовом, представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач стверджує, що поштове відправлення 06 002 959 722 51 було прибуло до м. Дніпро 14 жовтня 2024 року, а було повернуто 20 жовтня 2024 року, тому, ця обставина позбавила його можливості бути належним чином оповіщеним про необхідність явки до відповідача. Відповідно до п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку (затверджено постановою Кабінету Міністрів України) від 05 березня 2009 року № 270) передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника. Оскільки, позивач не з`явився до відділення АТ «Укрпошта» для отримання зазначеного вище відправлення вони мали всі підстави повернути його відправникові відповідачеві. Згідно з обліковою карткою позивача, адресою його постійного проживання зазначено: АДРЕСА_1 . Дана адреса була зазначена під час його взяття на облік у відповідача 06 березня 2023 року. Після цього, жодного разу позивач до відповідача не з`являвся, відомостей щодо уточнення своїх персональних даних не надав. 26 листопада 2024 року відповідач повідомив повісткою позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення, також надіслав йому примірник постанови. Однак вони також були повернуті за відсутності позивача за повідомленою ним адресою проживання. У зв`язку із вищевикладеним, відповідач просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог (а.с. 39-41).

У судове засідання позивач та його представник не з`явились. Повідомлені про розгляд справи належним чином. Від представника позивача адвоката Снігура Атолія Степановича надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримали у повному обсязі просили задовольнити (а.с. 37, 56).

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Пояснив, що відповідачем було дотримано процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2025 прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності і відкрито провадження у справі (а.с. 22).

23.04.2025 від представника позивача адвоката Снігура Анатолія Стапановича надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримали у повному обсязі просили задовольнити (а.с. 24).

24.04.2025 від представника відповідача через систему «Електронний суд» надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із потребою у наданні додоаткового часу для поданні відзиву (а.с. 26).

01.05.2025 від представника позивача адвоката Снігура Анатолія Стапановича через систему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримали у повному обсязі просили задовольнити (а.с. 37).

Під час судового розгляду справи суд заслухав пояснення представника відповідача, дослідив письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до повістки № 5814960 від 10.10.2024 ІНФОРМАЦІЯ_3 викликав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на 22.10.2024 об 11 год. 00 хв., метою виклику зазначено «для уточнення даних». Повістка № 581496 від 10.10.2024 ОСОБА_1 була направлена за адресою: АДРЕСА_1 рекомендованим листом з описом через АТ «Укрпошта» з зазначенням номеру поштового відправлення № 06 002 9597 22 51. Конверт із зазначенням номеру поштового відправлення № 06 002 9597 22 51 було повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_1 за закінченням терміну зберігання (а.с. 50 з обороту -51).

10 грудня 2024 року командиром взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 капітаном ОСОБА_3 складено рапорт, зі змісту якого встановлено, що відповідно до книги обліку відвідувачів ІНФОРМАЦІЯ_1 22 жовтня 2024 року в період з 08 години по 17 годину громадян ОСОБА_1 не прибував до ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 48 з обороту).

10 грудня 2024 року заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 капітаном ОСОБА_4 було складено рапорт, зі змісту якого встановлено, що 10 жовтня 2024 року за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів було сформовано та направлено через АТ «Укрпошта» повістку про виклик громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 22 жовтня 2024 року об 11 годині 00 хвилин. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у визначений у повістці термін не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 , не повідомив про причини своєї неявки та до теперішнього часу не з`явився для звірки даних. За таких обставин, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 порушив ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560) не виконавши свій обов`язок щодо своєчасного прибуття за повісткою до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Зазначені факти вказують на ознаки адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а.с. 49 з обороту).

26.11.2024 ІНФОРМАЦІЯ_3 направлено виклик на 10.12.2024 року о 10 годині 00 хвилин для розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 рекомендованим листом з описом через АТ «Укрпошта». Конверт було повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_1 за закінченням терміну зберігання (а.с. 52).

10 грудня 2024 року головним спеціалістом командування ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 складено рапорт, зі змісту якого встановлено, що 10 грудня 2024 року на 10 годину 00 хвилин громадян ОСОБА_1 не прибував до ІНФОРМАЦІЯ_1 на розгляд справи про адміністративне правопорушення (а.с. 50).

10.12.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 капітаном ОСОБА_2 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 було розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та складено постанову № 22597. Зі змісту постанови встановлено, що 10 жовтня 2024 року централізовано роздрукована та направлена через АТ «Укрпошта», сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з кваліфікованим електронним підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , повістка № 22597 про виклик військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який перебуває на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_1 , для звірки даних до ІНФОРМАЦІЯ_1 о 11 годині 00 хвилин 22 жовтня 2024 року (номер поштового відправлення 06 002 9597 22 51). 19 жовтня 2024 року з АТ «Укрпошта» до ІНФОРМАЦІЯ_1 повернуто конверт з повісткою та довідкою про те, що поштове відправлення повернуто через відсутність адресата за вказаною адресою місця проживання. Станом на 26 листопада 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 не прибув за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_1 для уточнення даних. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , будучи належним чином оповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у визначений у повістці строк не з`явився до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а також не виконав вимоги закону, щодо необхідності у разі неприбуття у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки повідомити про причини своєї неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів. Встановлені у справі обставини підтверджуються: оригіналом повістки, конвертом з довідкою АТ «Укрпошта», даними книги обліку відвідувачів ІНФОРМАЦІЯ_1 , рапортами уповноважених відповідальних осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 . Таким чином, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 своїми діями (бездіяльністю) порушив ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 17 Закону України «Про оборону», п. 21, 24 Порядку, тобто порушив вимоги законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.210-1 КУпАП (а.с. 47 з обороту - 48).

Як вбачається з роздруківки з сайту «Укрпошта» поштове відправлення 06 002 9597 22 51 13.10.2024 - прийнято у м. Київ, 14.10.2024 невдала спроба вручення, 21.10.2024 повернення відправнику (закінчення встановленого терміну зберігання), 20.11.2024 вручено відправнику (а.с. 16).

Відповідно до квитанції АТ «Укрпошта» ОСОБА_1 17.01.2025 було направлено вищезазначену постанову № 22597, яка була повернута відправнику з відміткою «повертається, адресат відсутній за вказаною адресою, за закінченням терміну зберігання» (а.с. 53).

З інформації з Єдиного реєстру боржників від 02.04.2025 вбачається, що Самарським відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження № 77551662 з боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 17).

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками процесу щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України,Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Згідно з Указом ПрезидентаУкраїни №65/2022від 24.02.2022 оголошено проведення загальної мобілізації.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Так, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до ч.ч. 1-3, 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Згідно із абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Приписами ч. 1 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період. Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) згідно ст. 235 КУпАП розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядаючи справи про адміністративне правопорушення від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, зокрема за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, з метою своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, повинні, крім іншого, вирішити питання визначені ст. 278 КУпАП, а саме: чи належить згідно з ст. 235 КУпАП до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол згідно з ст. 256 КУпАП та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи згідно зі ст. 277-2 КУпАП, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. При розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Зазначені обставини встановлюються у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Частиною 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (Закон № 3543-XII) громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду. Частиною 3 цієї норми Закону визначено, що інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Згідно з п. 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560) за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Пунктом 34 Порядку передбачено, що повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання. У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/ задекларованого місця проживання. Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. Централізований друк повісток, які сформовані за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та направлення їх військовозобов`язаним та резервістам засобами поштового зв`язку здійснюються Міноборони або державними підприємствами, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави (в поліграфічній галузі), на підставі відповідних договорів, укладених між Міноборони, призначеним оператором поштового зв`язку та/або державними підприємствами, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави (в поліграфічній галузі).

Відповідно до підпункту 2 п. 41 Порядку, моментом належного оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку також є день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи.

Відповідно до п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку (затверджено постановою Кабінету Міністрів України) від 05 березня 2009 року № 270, рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Позивач не з`явився до відділення АТ «Укрпошта» для отримання відправлення № 251, яке відповідно до опису вкладення містило повістку № 581496 від 10.10.2024 про виклик ОСОБА_1 , отже АТ «Укрпошта» повернула його відправникові відповідачеві з відміткою «повертається, адресат відсутній за вказаною адресою, за закінченням терміну зберігання», що також підтверджується трекером відправлення № 251, долученим до матеріалів справи позивачем.

26 листопада 2024 року відповідач повідомив повісткою позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення, надіслав йому примірник постанови. Однак вони також були повернуті за відсутності позивача за повідомленою ним адресою проживання.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані оперативнорятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту). З аналізу вищезазначених норм вбачається обов`язок громадян під час мобілізації з`явитися, зокрема до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки).

Згідно з обліковою карткою позивача, адресою його постійного проживання зазначено: АДРЕСА_1 . Дана адреса була зазначена під час його взяття на облік 06 березня 2023 року. Позивачем не було виконано вимоги пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 року, відповідно до якого, громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані (тобто з 18.05.2024 року до 16.07.2024 року). В той час як метою виклику позивача до відповідача було саме уточнення його персональних даних адреси фактичного проживання, номерів засобів зв`язку, електронної пошти.

За змістом ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду щодо надання достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, викладеним у постанові від 23.10.2019 року у справі №357/10134/17 (провадження № К/9901/32368/18).

На думку суду відповідачем надано належні докази на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, які не спростовані позивачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд погоджується з позицією відповідача щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та вважає оскаржувану постанову законною.

При цьому, відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 23 жовтня 2019 року по справі № 917/1307/18, розтлумачено сутність принципу змагальності та неможливість застосування учасником справи концепції «негативного доказу» для обґрунтування власної позиції. Так, Верховний Суд зазначив, що принцип змагальності полягає в обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі. Мається на увазі, що позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. В свою чергу суд, дослідивши надані сторонами докази, та з урахуванням переваги однієї позиції над іншою виносить власне рішення. При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу втрачає сенс уся концепція принципу змагальності.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

При цьому, згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Враховуючи вищевикладені вимоги закону, а також беручи до уваги вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки останній будучи належним чином оповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у визначений у повістці строк не з`явився до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, тим самим порушив вимоги законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. В свою чергу відповідачем дотримано процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності, а саме: після повернення повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 запросив позивача для розгляду справи про адміністративне правопорушення, і вже після неявки позивача, відповідачем було складено постанову про притягнення до адмінстративної відповідальності.

Крім того, суд звертає увагу, що диспозиція ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за будь-яке порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що охоплює не лише неявку за викликом, а й невиконання вимог нормативно-правових актів, які передбачають такий обов`язок, про що також зазначено в оскаржуваній постанові.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальностіслід відмовити.

Згідно із положеннями ст. 139 КАС України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто, з урахуванням встановленого законом станом на 01.01.2025 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн, ставка судового збору відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» становить 605,60 грн.

Тому, враховуючи, що позивач загалом сплатив 1211,20 грн. судового збору, суд зазначає, що сума сплаченого судового збору у розмірі 605,60 грн. є надміру сплаченим судовим збором, який підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України та не може бути стягнутий з відповідача.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті - повністю.

На підставі викладеного та керуючисьст.ст. 1, 2, 5, 6, 9, 73-79, 90, 121, 139, 241-246, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. 93 Холодноярської Бригади, 1; ) повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) надміру сплачену суму судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Апеляційна скаргана рішенн ясуду подається протягом десяти днів, з дняйого проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених КАС України.

Повне судове рішення складено 30 травня 2025 року.

Суддя А.О.Сухоруков