Справа № 585/2016/25
Суддя: Цвєлодуб Г. О.
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 585/2016/25
Номер провадження 2-аз/585/3/25
У Х В А Л А

02 червня 2025 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Цвєлодуб Г.О., розглянувши заяву представника позивача адвоката Брайко Ю.В. про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 , поданої його представником - адвокатом Брайко Юлією Валеріївною, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 , поданої його представником - адвокатом Брайко Юлією Валеріївною, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Також представник позивача подала до суду клопотання про забезпечення позову, в якому просить: зупинити дію постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 405 від 26.05.2025 за справою про адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 34000 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення до набрання законної сили рішення суду по даній справі.

Обґрунтовано заяву тим, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою та прийнята з порушенням вимог чинного законодавства, є діючою і відповідач може звернутись до органів державної виконавчої служби для примусового стягнення штрафу, а невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неправомірного стягнення коштів з позивача, що ускладнить поновлення порушених (оспорюваних) прав або інтересів позивача у випадку прийняття рішення на його користь.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви, суд приходить до висновку, що заява представника позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Слід зазначити, що забезпечення позову - це, насамперед, вжиття судом, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Так, у вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням заявника.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо та достатньо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Перелік видів забезпечення позову встановлено ч.1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно ч.2 статті 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вказана позиція викладена в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» від 06 березня 2008 року № 2.

Враховуючи вищевикладене, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій, рішень суб`єкта владних повноважень, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Заявник, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову просить суд винести ухвалу про зупинення дії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Так, статтею 151 Кодексу адміністративного судочинства України, яка встановлює види забезпечення позову, передбачено такий вид забезпечення позову як зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

Водночас, відповідно до ч.1ст.117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

З матеріалів заяви вбачається, що заявником не дотримано вимог ст. 152 КАС України та не надано обґрунтування необхідності забезпечення позову, доказів відкриття виконавчого провадження, не було додано документів на підтвердження майнового стану позивача.

Згідно статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, при цьому, наведені позивачами обґрунтування не свідчать про існування обставин визначених статтею 150 частиною 2 КАС України, як підстав для забезпечення позову, а саме не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника.

Судом встановлено, що в заяві про забезпечення адміністративного позову наведено обґрунтування порушення прав позивача, проте протиправність дій відповідача може бути встановлена лише під час розгляду справи по суті, представником позивача не додано доказів на відкриття виконавчого провадження, а посилання на те, що оскаржувана постанова є діючою і відповідач може звернутись до органів державної виконавчої служби для примусового стягнення штрафу не є безумовною підставою для застосування забезпечення позову.

У постанові Верховного Суду від 15 вересня 2021 року у справі № 580/1381/19 колегія суддів Верховного Суду вважала обґрунтованими висновки суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову , оскільки відсутні підстави стверджувати про очевидну протиправність оскаржуваних постанов суб`єкта владних повноважень та порушення прав, свобод або інтересів позивача такими постановами, а також про наявність підстав вважати, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Крім того, судом враховується, що наслідки від незабезпечення даного позову, жодним чином не вплинуть на можливість ефективного захисту або поновлення позивачем порушених чи оспорюваних прав або інтересів, оскільки, навіть після звернення оскаржуваної постанови до примусового виконання і відкриття виконавчого провадження, заявник не позбавлений можливості порушувати питання про відстрочення або розстрочення її виконання в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», а в разі задоволення позову звертатись за поверненням сплачених ним (стягнутих) коштів з Державного бюджету України згідно законодавства.

Відповідно до статті 154 частини 5КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено тієї обставини, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду, шляхом подання позовної заяви.

При цьому, сама лише та обставина, що задля уникнення відкриття виконавчого провадження у період розгляду справи щодо оскарження зазначеної постанови у судовому порядку - не свідчить про необхідність вжиття заходів забезпечення позову у спосіб, визначений позивачем.

Отже на вказаній стадії - до початку розгляду справи по суті, у суду відсутні підстави стверджувати про очевидну протиправність дій відповідача та порушення прав або інтересів позивача такими діями, а також про наявність підстав вважати, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

З огляду на зазначене, подана заява про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 117, 118, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача адвоката Брайко Ю.В. про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 , поданої його представником - адвокатом Брайко Юлією Валеріївною, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення- відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом поданняапеляційноїскарги до Другого апеляційногоадміністративного суду, протягомп`ятнадцятиднів з дня їїпостановлення.

Суддя Роменського міськрайонного суду Г. О. Цвєлодуб