Справа № 360/5829/21
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" червня 2025 р. справа № 360/5829/21
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Могили А.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби у Луганській області до Приватного підприємства "Вітал" про стягнення податкового боргу,-
ВСТАНОВИВ:
Головне управління Державної податкової служби у Луганській області звернулося до Луганського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Приватного підприємства "Вітал" про стягнення податкового боргу.
Позовні вимоги Головного управління ДПС у Луганській області мотивовані тим, що за Приватним підприємством "Вітал" рахується податкова заборгованість перед бюджетом, яка виникла у зв`язку з несплатою податкового боргу у розмірі 5823,81 грн., а саме: з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки на суму 2344,16 грн. основного платежу, в тому числі: по м.Рубіжне на суму 2341,09 грн. на користь місцевого бюджету, по м.Кремінна на суму 3,07 грн. на користь місцевого бюджету; з орендної плати з юридичних осіб на загальну суму 3479,65 грн. основного платежу, в тому числі, по м.Рубіжне на суму 3302,46 грн. на користь місцевого бюджету та по м.Кремінна на суму 177,19 грн. на користь місцевого бюджету. Враховуючи те, що у встановлений законом строк та ігноруючи податкову вимогу, надіслану відповідачу, сума податкового боргу добровільно не сплачена, позивач просив позов задовольнити повністю та стягнути дану заборгованість.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №360/5829/21 за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно з ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 10.11.2021 адміністративну справу №360/5829/21 за позовом Головного управління ДПС у Луганській області до Приватного підприємства "Вітал" про стягнення податкового боргу, передано на розгляд Окружному адміністративному суду м.Києва.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 21.12.2021 справу №360/5829/21 прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
На виконання Закону України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ" та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399, судову справу №360/5829/21 передано Івано-Франківському окружному адміністративному суду.
В Івано-Франківському окружному адміністративному суді справа №360/5829/21 зареєстрована 07.04.2025.
Згідно з ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 прийнято до провадження адміністративну справу. Розгляд справи розпочато з початку за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.
Позивач Головне управління ДПС у Луганській області скористався правом подання пояснень. Зазначив, що станом на 14.04.2025 за Приватним підприємством "Вітал" згідно інтегрованих карток платника податків обліковується податкова заборгованість у розмірі 5823,81 грн., а саме: - з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки на суму 2344,16 грн. основного платежу, в тому числі: по м. Рубіжне на суму 2341,09 грн. та по м. Кремінна на суму 3,07 грн. - з орендної плати з юридичних осіб на загальну суму 3479,65 грн. основного платежу, в тому числі, по м. Рубіжне на суму 3302,46 грн. та по м. Кремінна на суму 177,19 грн. Вищезазначена заборгованість виникла у зв`язку з несплатою самостійно визначених платником податків податкових зобов`язань. Зазначена заборгованість виникла у 2021 році. Станом на теперішній час заявлена у позовній заяві Головного управління ДПС у Луганській області по справі №360/5829/21 податкова заборгованість відповідачем не сплачена (а.с.65-66).
Копія ухвали від 10.04.2024 у відповідності до частини 10 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України направлена відповідачу із дотриманням вимог статті 126 Кодексу.
Відповідачем ухвала, котра надсилалася судом двічі, не отримана з незалежних від суду причин, що підтверджується довідкою Укрпошти із відміткою: "за закінченням терміну зберігання". Вказана ухвала суду, відповідно до пункту 1 частини 4 статті 124 Кодексу адміністративного судочинства України, направлена на адресу місця знаходження юридичної особи, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Згідно з частиною 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України, розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Таким чином, враховуючи, що вказана ухвала направлялася поштовим відправленням із відміткою "судова повістка", ця ухвала вважається врученою належним чином.
Ухвала суду також надіслана на електронну адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.45).

Судом, відповідно до частини 1 статті 130 Кодексу адміністративного судочинства України, 07.05.2025 на офіційному сайті Судової влади України, веб-сторінці Івано-Франківського окружного адміністративного суду, опубліковано оголошення про розгляд даної справи (а.с.59).

Таким чином, судом вчинено усі можливі заходи з метою повідомлення відповідача про розгляд даної адміністративної справи.

У встановлений судом строк відзиву на позовну заяву та інших заяв по суті справи від відповідача до суду не надходило.

В підсумку, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Суд, розглянувши відповідно до вимог ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення її учасників, дослідивши письмові докази, зазначає наступне.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Приватного підприємства "Вітал" 10.01.2000 зареєстроване як юридична особа та взяте на облік, як платник податків контролюючим органом (а.с.7-12,59).

Згідно ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Порядок адміністрування податків і зборів визначають положення Податкового кодексу України.

При вирішенні даного спору судом застосовані нормативно - правові акти в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, що за приписами статті 36 Кодексу є податковим обов`язком.

Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком, збором та є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом (пункт 36.2 статті 36 Податкового кодексу України).

Підстави припинення податкового обов`язку, крім його виконання, визначені пунктом 37.3 статті 37 Податкового кодексу України. Згідно з пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 38.2 статті 38 Податкового кодексу України визначено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Статтею 265 Податкового кодексу України визначено, що податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Щодо податкових зобов`язань відповідача визначених ним самостійно з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до підпунктів 266.1.1 та 266.2.1 статті 266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктами 266.3.1 та 266.3.3 пункту 266.3 статті 266 вказаного Кодексу визначено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об`єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт.

Згідно з підпунктом 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями). Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів. Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів нежитлової нерухомості, встановлюються залежно від майна, яке є об`єктом оподаткування.

Відповідно до підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

За приписами підпункту 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Пунктом 266.7 статті 266 Податкового кодексу України встановлено порядок обчислення суми податку.

У відповідності до підпункту 266.7.5 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і не пізніше 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта/об`єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.

З матеріалів справи вбачається, що Приватне підприємство "Вітал" до контролюючого органу подано податкові декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки:

- по м.Рубіжне Луганської області від 19.02.2020, якою самостійно визначено податкове зобов`язання за звітний період - ІV квартал 2020 рік в сумі 2341,09 грн.;

- по м.Кремінна Луганської області від 19.02.2020, якою самостійно визначено податкове зобов`язання за звітний період - ІV квартал 2020 рік 3,07 грн. (а.с.27-30).

Грошове зобов`язання відповідача зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відповідно до підпункту 54.1 статті 54 є узгодженим з моменту подання таких декларацій.

Відповідно до пп.266.10.1 п.266.10 ст.266 Податкового кодексу України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.

У встановлений податковим законом строк сплату узгоджених самостійно податкових зобов`язань Підприємство не здійснило, що утворило борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 2344,17 грн.

З приводу податкових зобов`язань відповідача визначених ним самостійно з орендної плати з юридичних осіб, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 288.4 статті 288 Податкового кодексу України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

За приписами пункту 288.7 статті 288 Податкового кодексу України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців) (п. 285.1 та 285.2 статті 285 Податкового кодексу України).

Пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України встановлено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов`язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним (пункт 286.3 статті 286 Податкового кодексу України).

Положеннями пункту 287.3 статті 287 та пункту 288.1 статі 288 Податкового кодексу України встановлено, що податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Із матеріалів справи судом встановлено, що Підприємство подало до контролюючого органу:

- по м.Рубіжне Луганської області податкову декларацію з орендної плати за землю від 19.02.2020, якою відповідачем самостійно розраховано розмір зобов`язань за грудень 2020 року в сумі 3302,46 грн.;

-по м.Кремінна Луганської області податкову декларацію з орендної плати за землю від 20.02.2020, якою відповідачем самостійно розраховано розмір зобов`язань за листопад 2020 року в сумі 78,33 грн., грудень 2020 року в сумі 98,86 грн. (а.с.19-22).

Грошове зобов`язання відповідача зі сплати орендної плати з юридичних осіб, відповідно до підпункту 54.1 статті 54 є узгодженим з моменту подання таких декларацій.

У встановлений податковим законом строк сплату узгоджених самостійно податкових зобов`язань Підприємство не здійснило, що утворило борг з орендної плати в сумі 3479,65 грн.

Згідно з вимогами підпункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 статті 59 цього Кодексу встановлено, що у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

В зв`язку з несплатою відповідачем грошових зобов`язань, контролюючим органом сформовано податкову вимогу форми "Ю" за №10592-13 від 13.04.2021, згідно якої загальна сума податкового боргу платника податків станом на 12.04.2021 становила 5643,55 грн. (а.с.31).

Дана вимога надіслана відповідачу засобами поштового зв`язку, однак поштове відправлення не було вручене та повернулося відправнику із відміткою Укрпошти "за закінченням терміну зберігання". Вимога вважається врученою відповідачу на підставі статті 42 та абзацу 3 пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України

На час розгляду справи податкова вимога нескасована та невідкликана.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Податковий борг відповідача підтверджується також інформацією про наявність податкового боргу станом на 27.09.2021, розрахунками суми недоїмки станом на 27.09.2021, витягами з інтегрованих карток обліку платника податків, які містяться в матеріалах справи (а.с.14-18, 23-26, 70-89).

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що сума узгоджених податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та орендно плати з юридичних осіб є податковим боргом відповідача, який ним не сплачено.

Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості, що є предметом стягнення або спростування її наявності, відповідачем суду не надано.

Разом з тим, згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених Податковим кодексом України, тощо.

При цьому питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань, не охоплюється предметом даного позову, відповідне зобов`язання не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.

Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено право контролюючих органів на звернення до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів (пункт 87.1 статті 87 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктами 95.3 та 95.4 статті 95 Податкового кодексу України визначено заходи щодо погашення податкового боргу платника податків, відповідно до вимог яких стягнення коштів у рахунок погашення такого боргу здійснюється за рішенням суду з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

На переконання суду відповідач зобов`язаний погасити вказану суму податкового боргу. Наявність такого обов`язку у відповідача є визначальним для вирішення даного спору.

З огляду на вказане, позовні вимоги Головного управління Державної податкової служби у Луганській області до Приватного підприємства "Вітал" про стягнення податкового боргу є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Вітал" (, вул.Харківське шосе, буд.56, Дарницький район, м.Київ) в дохід бюджету податковий борг у розмірі 5823(п`ять тисяч вісімсот двадцять три) грн. 81 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.