Справа № 460/5415/24
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2025-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 рокуЛьвівСправа № 460/5415/24 пров. № А/857/21781/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В, Довгої О.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 26 липня 2024 року (суддя- Друзенко Н.В., ухвалене в м. Рівне) у справі № 460/5415/24 за позовом ОСОБА_1 до Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИВ:

22 травня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання протиправною бездіяльності в частині порушень законодавства про забезпечення безпечних та зручних умов керування транспортним засобом та відмови у облаштуванні дороги у відповідності до генерального плану села Обарів Рівненського району Рівненської області; зобов`язання розробити проектно-кошторисну документацію з облаштування дороги твердим покриттям та підпірними стінами від зсуву землі в дощову та сніжну погоду в АДРЕСА_1 починаючи з №20 до №24; зобов`язання вчинити дії із забезпечення безпечних та зручних умов руху транспортних засобів і пішоходів в с.Обарів Рівненського району Рівненської області починаючи з номеру будинку АДРЕСА_2 до АДРЕСА_3 , шляхом облаштування дороги твердим покриттям та підпірними стінами від зсуву землі в дощову та сніжну погоду АДРЕСА_1 за встановленими будівельними нормами, державними стандартами починаючи з номеру будинку АДРЕСА_4 .

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 26 липня 2024 року у задоволені адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, його оскаржила ОСОБА_1 подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким адміністративний позов задоволити.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції вважає законним та просить залишити його без змін.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :02:008:1744 та розташованого на ній будинку по АДРЕСА_1 .

Згідно даних Публічної кадастрової карти України (https://kadastr.live /#16.76/50.658181/26.17286) вказана земельна ділянка з однієї сторони межує із земельною ділянкою, що має кадастровий номер :02:008:1518, а та в свою чергу із земельною ділянкою, що має кадастровий номер :02:008:0521. Обидві ділянки перебувають у приватній власності і мають цільове призначення «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», як і земельна ділянка ОСОБА_1 ..

Відомостей про кадастровий номер, цільове призначення і про права власності на земельну ділянку, що межує із земельною ділянкою ОСОБА_1 з іншої сторони, Публічна кадастрова карта України не містить. За даними ж Технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:008:1744, така земельна ділянка знаходиться у володінні/ розпорядженні ОСОБА_2 (а.с.23, позначена як ділянка від Г до Д).

За даними Публічної кадастрової карти України встановлена наявність автомобільної дороги, яка розташована поблизу земельної ділянки позивача, але, яка в той же час безпосередньо з нею не межує, позаяк між ними є доволі широка земельна ділянка, яка вважається не сформованою.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30.11.2023 у справі №460/17446/23, яке набрало законної сили 12.02.2024 (https://reestr.court.gov.ua/Review/115312601) і яким ОСОБА_1 відмовлено у позові до Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання протиправною відмови, що полягає у невчиненні дій у межах компетенції щодо будівництва дорожнього покриття за встановленими будівельними нормами по АДРЕСА_1 та про зобов`язання вчинити дії в межах компетенції щодо будівництва дорожнього покриття за встановленими будівельними нормами по АДРЕСА_1 , а саме проведення дороги загального користування з твердою покрівлею та підпірними стінами, встановлено ряд обставин, які в силу вимог частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, звільнені від доказування.

Вказаним рішенням встановлено, що до земельної ділянки ОСОБА_1 , яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із кадастровим номером :02:008:1744, і до земельної ділянки сусіднього землевласника ОСОБА_2 наявний спільний заїзд від дороги загального користування - АДРЕСА_1 , який розташований на землях запасу житлової та громадської забудови комунальної власності. ОСОБА_1 неодноразово зверталася до Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області з заявами про облаштування окремого заїзду до її будинку, оскільки вона має конфлікт з сусідкою ОСОБА_3 та її сином, на що отримувала відмову.

Судом під час розгляду справи №460/17446/23 також було встановлено, що рішенням Обарівської сільської ради № 680 від 02.07.2010 затверджений Генеральний план села Обарів Рівненського району, а рішенням №587 від 27.12.2013 затверджено План зонування території села Обарів, який розроблений Рівненською філією ДП УДНДІМ «Дніпромісто» імені Ю.М. Білоконя. На Плані зонування позначена вся транспортна інфраструктура села Обарів. Зокрема, зона транспортної інфраструктури позначена як ТР-2, до якої відносяться території вулиць, майданів (в межах червоних ліній). Зона ТР-2 в Плані зонування відображається в червоних лініях, в яких не передбачено заїзд до будинковолодіння позивача. Крім того, в Плані зонування зазначені супутні види дозволеного використання транспортної інфраструктури, такі як: пішохідні та велосипедні доріжки, тротуари, озеленення, інженерні підземні і повітряні мережі, інші споруди транспорту та інженерних мереж, елементи реклами та рекламоносіїв. Земельна ділянка позивача з кадастровим номером :02:008:1744, на якій знаходиться її приватне будинковолодіння, відповідно до Плану зонування знаходиться в зоні Ж-1. Зона Ж-1 передбачає зону садибної забудови, згідно якої це окремі житлові будинки садибного типу з господарськими будівлями, блоковані житлові будинки, окремо розташовані або вбудовано-прибудовані об`єкти повсякденного обслуговування: магазини, кафе, перукарні, аптеки, об`єкти оздоровчого та побутового обслуговування, окремо розташовані адміністративні будівлі місцевого значення та повсякденного обслуговування: відділення зв`язку, поліції, ощадбанку, адміністрації, комунальні служби. Супутні види використання зони садибної забудови Ж-1 передбачають: надомні види діяльності відповідно до санітарних та протипожежних норм, сади, городи, утримання дрібної домашньої худоби, лазні, сауни (за умови каналізування стоків), теплиці, оранжереї та інші споруди, що пов`язані з вирощуванням квітів, овочів та фруктів, надвірні туалети - при відсутності централізованої каналізації, вбудовані або окремо розміщенні гаражі та відкритті стоянки. Тобто, судом встановлено, що виконання робіт по влаштуванню окремого заїзду до будинковолодіння позивача не було передбачено Планом зонування.

Також, судом під час розгляду справи №460/17446/23 було встановлено, що на виконання рішення Городоцької сільської ради №1129 від 20.12.2022, яким затверджено Програму економічного та соціального розвитку території Городоцької сільської територіальної громади на 2023 рік, де передбачалися роботи, пов`язані з проведенням ремонту та експлуатаційного утримання вулиць і провулків, які перебувають у комунальній власності, в 2023 році відповідно до договору підряду на виконання робіт №57 від 21.03.2023, укладеного Городоцькою сільською радою та ТзОВ «Будівельна компанія «Будальянс Груп» виконано роботи «Експлуатаційне утримання вулиць і доріг комунальної власності вул. Набережна в с.Обарів Рівненського району Рівненської області» ДК 021:2015-452300000-8. При цьому, суд зауважив, що у відповідача відсутні повноваження на здійснення ремонту заїзду до будинку позивачки, на чому наполягає ОСОБА_1 , оскільки експлуатаційне утримання орган місцевого самоврядування проводить в межах доріг-вулиць, які передбачені Планом зонування.

Суд визнав вимоги ОСОБА_1 безпідставними та необґрунтованими, зауваживши, що позивач звертаючись до суду з вказаними позовними вимогами щодо здійснення дорожнього покриття по вул. Набережна в с.Обарів Рівненського району Рівненської області, фактично мала намір облаштувати окремий заїзд до свого будинку.

Судом також було встановлено, що позивач самовільно здійснила завезення будівельних матеріалів на землі комунальної власності з метою облаштування заїзду до свого будинку.

По даному факту11.04.2023 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №225269 відносно позивача за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 152 КУпАП (Порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів). В ході розгляду вказаного протоколу, з урахуванням протоколу №19 засідання постійної комісії сільської ради з питань земельних відносин, планування території, охорони навколишнього середовища, екології та природокористування від 10.05.2023, сертифікованим інженером землевпорядником ОСОБА_4 (ФОП ОСОБА_5 ), який на підставі каталогу координат, що зареєстровані в ДЗК з використанням приладу GPS, винесено в натуру поворотні точки земельної ділянки ОСОБА_1 , по межі із землями загального користування, підтверджено той факт, що ОСОБА_1 на землях житлової та громадської забудови комунальної власності розгорнула землю та шматки асфальту, а саме звела насип.

За результатами винесення в натурі меж між земельною ділянкою в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , та землями житлової та громадської забудови встановлено факт порушення гр. ОСОБА_1 правил благоустрою на землях комунальної власності площею орієнтовно 70 кв.м. Відповідно до статті 42 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», адміністративною комісією при виконавчому комітеті Городоцької сільської ради ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 152 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 1360 гривень, про що винесено постанову №4 від 10.05.2023.

ОСОБА_1 19.02.2024 звернулася до Городоцької сільської ради із заявою, в якій просила розглянути питання щодо облаштування та благоустрою дороги загального користування із можливістю заїду до будинку АДРЕСА_5 , розробити проектно-кошторисну документацію для будівництва опорних стін від зсуву землі в дощову та сніжну погоду та робочий проект для капітального ремонту дороги з твердим покриттям і заїздом до будинку АДРЕСА_5 .

Позивачу 14.03.2024 було відмовлено у задоволенні вказаної заяви з покликанням на те, що для організації доїзду до будинковолодіння необхідно звернутися до виконавчого комітету Городоцької сільської ради щодо надання дозволу на влаштування заїзду до власного будинковолодіння, попередньо розробивши схему організації дорожнього руху на влаштування доїзду до власного житлового будинку та погодити її в управлінні патрульної поліції у Рівненській області.

Позивач вважаючи таку відмову протиправною звернулась до суду з вказаним позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Частиною першою, третьою статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» №280/97-ВР, від 21.05.1997 передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Законодавець покладає на органи місцевого самоврядування контрольні функції щодо здійснення благоустрою та забезпечення дорожнього руху та його безпеки, облаштування доріг, встановлення дорожніх знаків, пішохідних переходів.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про автомобільні дороги» №2862-IV від 08.09.2005, вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Згідно статті 17 цього ж Закону, управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться.

Разом з тим, основні обов`язки органів місцевого самоврядування щодо управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів чітко визначені у стаття 19 Закону №2862-IV і такими є:

1) забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів і пішоходів вулицями і дорогами міст та інших населених пунктів;

2) організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів за встановленими для них будівельними нормами, правилами та нормами;

3) видача дозволів на прокладання нових та ремонт існуючих мереж у межах "червоних ліній" вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;

4) завчасне оповіщення учасників руху і мешканців міст та інших населених пунктів про строки та порядок тимчасового обмеження або припинення руху транспортних засобів;

5) здійснення статистичного обліку та паспортизації вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;

6) забезпечення дотримання норм природоохоронного законодавства у процесі будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;

7) видача в установленому порядку дозволів на тимчасове припинення руху

Відповідно до статті 18 цього Закону складовими вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: проїзна частина вулиць і доріг, трамвайне полотно, дорожнє покриття, штучні споруди, споруди дорожнього водовідводу, технічні засоби організації дорожнього руху, зупинки міського транспорту, стоянки таксі, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, зелені насадження, наземні та підземні мережі, майданчики для паркування. Межі вулиці за її шириною визначаються "червоними лініями".

Частиною першою статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної документації» №3038-VI від 17.02.2011 передбачено, що червоні лінії це визначені в містобудівній документації щодо пунктів геодезичної мережі межі існуючих та запроектованих вулиць, доріг, майданів, які розділяють території забудови та території іншого призначення.

Повноваження сільських, селищних і міських рад та їх виконавчих органів у сфері благоустрою населених пунктів визначені статтею 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» №2807-IV від 06.09.2005, і до таких належить: 1) затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів; 2) затвердження правил благоустрою територій населених пунктів; 3) створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб`єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб); 4) визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об`єктів благоустрою; 5) затвердження місцевих планів управління відходами.

Згідно статті 1 вказаного Закону, благоустрій населених пунктів- це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля; територія це сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення об`єктів благоустрою населених пунктів: парків, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, шляхів, площ, майданів, набережних, прибудинкових територій, пляжів, кладовищ, рекреаційних, оздоровчих, навчальних, спортивних, історико-культурних об`єктів, об`єктів промисловості, комунально-складських та інших об`єктів у межах населеного пункту; утримання в належному стані території це використання її за призначенням відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, правил благоустрою території населеного пункту, а також санітарне очищення території, її озеленення, збереження та відновлення об`єктів благоустрою.

До об`єктів благоустрою населених пунктів, згідно зі статтею 13 цього Закону належать:

1) території загального користування: а) парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; б) пам`ятки культурної та історичної спадщини; в) майдани, площі, бульвари, проспекти; г) вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; ґ) пляжі; д) кладовища; е) інші території загального користування;

2) прибудинкові території;

3) території будівель та споруд інженерного захисту територій;

4) території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.

Відповідно до статті 23 Закону №2807-IV до об`єктів благоустрою території житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, на яких розміщені об`єкти житлової забудови, громадські будівлі та споруди, інші об`єкти загального користування. Благоустрій території житлової та громадської забудови здійснюється з урахуванням вимог використання цієї території відповідно до затвердженої містобудівної документації, правил благоустрою території населеного пункту, а також установлених будівельних норм, норм і правил.

Згідно статті 12 Земельного Кодексу України, розпорядження землями територіальних громад відноситься до компетенції сільських, селищних, міських рад. А стаття 39 Земельного Кодексу України передбачає, що використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Статтею 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17.02.2011 визначено, що основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту є генеральний план населеного пункту. Генеральний план населеного пункту це одночасно містобудівна документація на місцевому рівні та землевпорядна документація. На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невід`ємною частиною генерального плану.

Послідовність виконання робіт з розроблення генерального плану населеного пункту та документації із землеустрою визначається будівельними нормами, державними стандартами і правилами та завданням на розроблення (внесення змін, оновлення) містобудівної документації, яке складається і затверджується її замовником за погодженням з розробником.

У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту.

План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Таким чином, покладаючи на органи місцевого самоврядування функцію з благоустрою та забезпечення дорожнього руху та його безпеки, облаштування доріг та пішохідних переходів законодавець вимагає, щоб відповідний орган при цьому дотримувався затверджених правил благоустрою території населеного пункту та відповідної містобудівної документації, а також установлених будівельних норм, норм і правил.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду по справі №460/17446/23 від 30.11.2023, яке набрало законної сили 12.02.2024, ні на Генеральному плані села Обарів Рівненського району, що затверджений рішенням Обарівської сільської ради №680 від 02.07.2010, ні на Плані зонування території села Обарів, що затверджений рішенням Обарівської сільської ради №587 від 27.12.2013, не передбачений заїзд до будинковолодіння позивача.

Тобто містобудівна документація не містить ні існуючого, ні запроектованого об`єкту у вигляді окремої автомобільної дороги, що веде до приватного будинковолодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 .

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відображена на Плані зонування в червоних лініях зона транспортної інфраструктури ТР-2 не сполучається і безпосередньо не межує із земельною ділянкою позивача з кадастровим номером :02:008:1744, на якій знаходиться її приватне будинковолодіння і яка відповідно до Плану зонування знаходиться в зоні Ж-1.

Фактично між ними розташовані землі запасу комунальної власності, що віднесені до категорії земель житлової та громадської забудови. Однак жодних даних про існуючу, чи запроектовану на відповідній частині таких земель проїжджу частину вулиці або ж дороги, немає.

Відтак, вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області в частині відмови у облаштуванні дороги у відповідності до генерального плану села Обарів Рівненського району Рівненської області є безпідставними, оскільки відповідна містобудівна документація облаштування такої дороги не передбачає. Також суду не надано доказів того, що мешканцями відповідної територіальної громади перед Городоцькою сільською радою порушувалося питання щодо розробки детального плану відповідної території з визначенням порядку організації транспортного і пішохідного руху.

Апеляційний суд вважає також безпідставними і похідні вимоги позивача про покладення на орган місцевого самоврядування обов`язку розробити проектно-кошторисну документацію та облаштувати дорогу твердим покриттям та підпірними стінами від зсуву землі в дощову та сніжну погоду.

Суд першої інстанції вірно зауважив, що незважаючи на вимогу про облаштування дороги по вулиці Набережній починаючи від будинку №20 і закінчуючи буд.№24, ОСОБА_1 переслідує свій власний, приватний інтерес по облаштуванню доїзду саме до власного будинковолодіння, а не інтерес відповідної територіальної громади. Не уповноважена вона представляти і інтереси своїх сусідів, що мешкають в будинках АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , тим більше що вказані громадяни жодних претензій до сільської ради не пред`являли.

Апеляційний суд також погоджується з висновком суду першої інстанції, що придбаваючи в 2016 році земельну ділянку з кадастровим номером :02:008:1744 та цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ОСОБА_1 була обізнана і з конфігурацією відповідної ділянки, і з її розташуванням в просторі, зокрема і з відстанню від цієї ділянки до автомобільної дороги з твердим покриттям. Також ОСОБА_1 не могла не знати, що до цієї земельної ділянки окремого заїзду від дороги загального користування немає, натомість існує спільний заїзд до двох ділянок цієї і сусіднього землевласника/землекористувача Бернадської Марії.

З врахуванням наведеного судом першої інстанції підставно відмовлено в задоволенні позову.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 26 липня 2024 року у справі №460/5415/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга