Справа № 280/2213/25
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2025-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

30 травня 2025 року (14:30)Справа № 280/2213/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Петро-Михайлівської сільської ради (70015, Запорізька область, Запорізький район, с.Петро-Михайлівка, вул.Миру, буд.70; ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

25.03.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Петро-Михайлівської сільської ради (далі - відповідач), в якій позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №21 від 20 лютого 2025 року про відмову у наданні дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та надання її в оренду із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) орієнтовною площею 50,0 га на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами села Тарасівка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на строк до дня державної реєстрації права власності на земельну ділянку;

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №22 від 20 лютого 2025 року про відмову у наданні дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та надання її в оренду із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) орієнтовною площею 10,0 га на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами села Орлівське для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на строк до дня державної реєстрації права власності на земельну ділянку;

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №№ 23 та 24 від 20 лютого 2025 року про відмову у наданні дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та надання її в оренду із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) орієнтовними площами 40,0 га, та 45,0 га, відповідно на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на строк до дня державної реєстрації права власності на земельну ділянку;

зобов`язати відповідача прийняти рішення про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та надання її в оренду із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) орієнтовною площею 50,0 га на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами села Тарасівка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на строк до дня державної реєстрації права власності на земельну ділянку;

зобов`язати відповідача прийняти рішення про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та надання її в оренду із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) орієнтовною площею 10,0 га, на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами села Орлівське для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на строк до дня державної реєстрації права власності на земельну ділянку;

зобов`язати відповідача прийняти рішення про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та надання її в оренду із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) орієнтовними площами 40,0 га, та 45,0 га, на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на строк до дня державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, оскаржуваними рішеннями відповідач протиправно відмовив позивачу у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та надання її в оренду із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв). Відповідачем порушено приписи ст. 123 Земельного кодексу України. Вказує, що підставою для прийняття спірних рішень те, що відповідач вважав за необхідне зобов`язати позивача долучити письмові документи із обґрунтуванням необхідності відведення земельних ділянок.

Ухвалою суду від 31.03.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

17.04.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №18719). Зазначає, що запитувані позивачем земельні ділянки знаходяться за межами села та відносяться до земель колективної власності. Передача таких земельних ділянок у користування позивачу супереч інтересам мешканців села. Також зазначає, що до заяви, у відповідності до п.а ч. 6 ст. 151 ЗК України, додається обґрунтування необхідності відведення земельної ділянки. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Згідно зі ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Із матеріалів справи судом встановлені такі обставини.

13.01.2025 позивач звернувся до відповідача із заявами про:

надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 50 гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком за рахунок земель сільськогосподарського призначення із земель невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв);

надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 10 гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком за рахунок земель сільськогосподарського призначення із земель невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв).

04.02.2025 позивач звернувся до відповідача із заявами про:

надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 40 гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком за рахунок земель сільськогосподарського призначення із земель невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв);

надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 45 гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком за рахунок земель сільськогосподарського призначення із земель невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв).

20.02.2025 відповідачем прийняті рішення:

№21, яким позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 50,0 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельної ділянки, яка знаходиться за межами с.Тарасівка на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Зазначено про перенесення розгляду даної заяви на наступну чергову сесію та зобов`язано позивача долучити до наданих документів обґрунтування необхідності відведення земельної ділянки у письмовому вигляді;

№22, яким позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 10,0 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельної ділянки, яка знаходиться за межами с.Орлівське на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Зазначено про перенесення розгляду даної заяви на наступну чергову сесію та зобов`язано позивача долучити до наданих документів обґрунтування необхідності відведення земельної ділянки у письмовому вигляді;

№23, яким позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 40,0 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельної ділянки, яка знаходиться на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Зазначено про перенесення розгляду даної заяви на наступну чергову сесію та зобов`язано позивача долучити до наданих документів обґрунтування необхідності відведення земельної ділянки у письмовому вигляді;

№24, яким позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 45,0 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельної ділянки, яка знаходиться на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Зазначено про перенесення розгляду даної заяви на наступну чергову сесію та зобов`язано позивача долучити до наданих документів обґрунтування необхідності відведення земельної ділянки у письмовому вигляді.

Як вбачається зі змісту пояснювальних записок до проектів рішень №№21,22,23,24 загальною підставою для відмови є те, що до заяви ОСОБА_1 не надав обґрунтування мети використання земельних ділянок, відповідно до ст. 151 ЗК України.

Не погодившись з вищевказаними рішеннями відповідача, позивач звернувся з до суду із цією позовною заявою.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч.2 ст.93 Земельного кодексу України, земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам, іноземцям і особам без громадянства, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Частиною 3 статті 93 Земельного кодексу України визначено, що не підлягають передачі в оренду земельні ділянки, штучно створені у межах прибережної захисної смуги чи смуги відведення, на землях лісогосподарського призначення та природно-заповідного фонду, розташованих у прибережній захисній смузі водних об`єктів, крім випадків, передбачених законом.

Строк оренди земельної ділянки не може перевищувати 50 років (ч.4 ст.93 ЗК України).

Згідно ч.1 ст.122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ч.1 ст.123 ЗК України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Частиною 2 статті 123 ЗК України визначено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Суд зауважує, що вказана норма не містить посилання на необхідність надання особою, яка звертається із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, обґрунтування необхідності викупу та/або відведення земельної ділянки.

Відповідно до ч.3 ст.123 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 123 ЗК України.

В той же час, відповідачем відмовлено у наданні дозволу на розробку проектів землеустрою відведення земельних ділянок із підстав ненадання позивачем обґрунтування необхідності відведення земельної ділянки.

Отже, така відмова не ґрунтується на приписах чинного законодавства України.

З цього приводу суд зазначає, що посилання відповідача на необхідність надання позивачем обґрунтування необхідності викупу та/або відведення земельної ділянки є протиправним.

Приписи ЗК України вимагають надання обґрунтування необхідності викупу та/або відведення земельної ділянки щодо земельних ділянок для суспільних потреб або з мотивів суспільної необхідності (ст. 151 ЗК України).

Так, відповідно до ч.ч.5, 6 ст. 151 ЗК України, юридичні особи, зацікавлені у викупі земельних ділянок, звертаються з заявою про погодження місця розташування об`єкта до відповідної сільської, селищної, міської, районної, обласної ради, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації. Заява щодо погодження місця розташування об`єкта за рахунок земель, викуп яких провадиться Кабінетом Міністрів України та Верховною Радою Автономної Республіки Крим, подається відповідно до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. До заяви додаються, зокрема, обґрунтування необхідності викупу та/або відведення земельної ділянки.

Відтак, приписи ст. 151 ЗК України не поширюються на позивача.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою, суд зазначає наступне.

На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У даній справі повноваження щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи надання мотивовано відмови у його наданні, регламентовано статтею 123 ЗК України.

Умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - надати дозвіл або не надати (відмовити). За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Застосовуючи ці підходи до справи, що розглядається, суд вважає, що у спірних правовідносинах відсутні дискреційні повноваження у відповідача.

З огляду на це, саме зобов`язання ради надати дозвіл є найбільш ефективним способом захисту порушеного права.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.06.2021 по справі №810/2245/18.

Підстав для повторного зобов`язання відповідача розглянути клопотання позивача суд не вбачає, оскільки таке не є ефективним способом відновлення порушеного права, з огляду на те, що за результатами повторного розгляду позивачу може бути знову відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що призведе до необхідності повторного звернення до суду.

Зазначене зумовлює висновки про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із викладеним, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 7267,00 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Петро-Михайлівської сільської ради (70015, Запорізька область, Запорізький район, с.Петро-Михайлівка, вул.Миру, буд.70; ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 20.02.2025 №21 «Про розгляд заяви ОСОБА_2 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтовною площею 50 га, яка знаходиться за межами с.Тарасівка».

Визнати протиправними та скасувати рішення Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 20.02.2025 №22 «Про розгляд заяви ОСОБА_2 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтовною площею 10 га, яка знаходиться за межами с.Орлівське».

Визнати протиправними та скасувати рішення Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 20.02.2025 №23 «Про розгляд заяви ОСОБА_2 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтовною площею 40 га».

Визнати протиправними та скасувати рішення Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 20.02.2025 №24 «Про розгляд заяви ОСОБА_2 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтовною площею 45 га».

Зобов`язати Петро-Михайлівську сільську раду Запорізького району Запорізької області надати дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв), орієнтовною площею 50,0 га, яка знаходиться за межами с.Тарасівка на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Зобов`язати Петро-Михайлівську сільську раду Запорізького району Запорізької області надати дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв), орієнтовною площею 10,0 га, яка знаходиться за межами с.Орлівське на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Зобов`язати Петро-Михайлівську сільську раду Запорізького району Запорізької області надати дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв), орієнтовною площею 40,0 га, яка знаходиться на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Зобов`язати Петро-Михайлівську сільську раду Запорізького району Запорізької області надати дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв), орієнтовною площею 45,0 га, яка знаходиться на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 7267,20 грн. (сім тисяч двісті шістдесят сім гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 30.05.2025.

Суддя Ю.В. Калашник