Справа № 380/8193/25
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2025-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/8193/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у виплаті пенсії в розмірі 161984,00 грн, що підлягала виплаті його батьку ОСОБА_1 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 року у справі №380/1026/23 і залишилася недодержаною у зв`язку з його смертю;

- зобов?язати відповідача здійснити позивачу, як сину померлого пенсіонера, виплату пенсії в розмірі 161984,00 грн, що підлягала виплаті його батьку ОСОБА_1 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 року у справі №380/1026/23 та залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю і залишилася недодержаною у зв`язку з його смертю.

Ухвалою судді від 28.04.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; на підставі п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Посилається на те, що він є членом сім`ї (сином) померлого пенсіонера, ОСОБА_2 , та реалізував своє право на недоодержану пенсію в порядку, встановленому ч.1 ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ч.1 ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», шляхом звернення до відповідача з відповідною заявою. Однак відповідач відмовив позивачу у виплаті недоодержаної її померлому чоловіку пенсії, нарахованої на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 року у справі №380/1026/23. Вважаючи у зв`язку із цим свої конституційні права та гарантії на належний соціальний захист порушеними та такими, що потребують захисту, позивач звернувся до суду з даним позовом. Просить позов задовольнити повністю.

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що звернення позивача надійшло пізніше ніж 6 місяців після смерті пенсіонера ОСОБА_2 . Крім того, зазначила, що виплата сум, донарахованих на виконання судових рішень, може бути здійснена за наявності відповідного цільового фінансування з Державного бюджету України та не залежить від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області. За таких обставин вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними. Просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 року у справі №380/1026/23, яке набрало законної сили 04.04.2023 року, позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задоволено повністю. Зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 року ОСОБА_2 підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 01.11.2022 року №С/9594, та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання вказаного судового рішення здійснено перерахунок пенсії з 01.12.2019 року, внаслідок чого нарахована доплата пенсії за період з 01.04.2019 року по квітень 2023 року в сумі 161984,09 грн.

Згідно свідоцтва про смерть від 28.03.2024 року серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер.

За життя ОСОБА_2 виплата нарахованої суми доплати пенсії на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 року у справі №380/1026/23 в розмірі 161984,09 грн Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області не здійснена. Вказане не заперечується сторонами по справі.

Відповідно до свідоцтва про народження від 04.10.1988 року серії НОМЕР_2 , позивач ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_2 .

27.03.2025 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив виплатити йому пенсію в розмірі 161984,09 грн, що належала ОСОБА_2 і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, за період з 01.04.2019 року по квітень 2023 року.

Листом від 03.04.2025 року №1300-5405-8/46788 відповідач, з посиланням на ст.21 Закону України «Про інформацію», повідомив позивачеві, що для надання запитуваної інформації необхідно долучити документи, що засвідчують родинні відносини.

Позивач, вважаючи, що пенсійний орган протиправно відмовив у виплаті йому, як члену сім`ї померлого, нарахованих його батькові сум пенсії, звернувся до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Згідно ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Порядок виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера унормований ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», частиною 1 якої передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 року у справі №200/10269/19-а сформульована висновок про те, що «у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя».

Такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч.1 ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ч.1 ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

Аналогічне правозастосування наведене у постанові Верховного Суду від 06.04.2022 року у справі №200/10136/20-а.

За приписами п.1 ч.2 ст.36 цього Закону, непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Враховуючи викладене, а також те, що звернення позивача до територіального органу Пенсійного фонду України за відповідними виплатами здійснено поза межами 6 місяців після смерті пенсіонера (батька позивача), суд приходить висновку про відсутність правових підстав для виплати суми пенсії померлого чоловіка, що була нарахована на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 року у справі №380/1026/23, але залишилася неодержаною у зв`язку з його смертю.

Стосовно посилань позивача на те, що у період з 19.08.2024 року по 05.03.2025 року останній брав участь в антитеростичній операції у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, суд вказує, що по перше статтею 61 Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачено поновлення 6-місячного строку звернення з відповідною заявою, а по друге позивач не пояснює у зв`язку із чим він не зміг реалізувати надане йому право у період з 27.03.2024 року по 18.08.2024 року.

Крім того, суд враховує, що листом від 03.04.2025 року №1300-5405-8/46788 відповідач не відмовляв позивчау у виплаті йому, як члену сім`ї померлого, нарахованих його батькові сум пенсії, а лише з посиланням на ст.21 Закону України «Про інформацію» повідомив, що для надання запитуваної інформації необхідно долучити документи, що засвідчують родинні відносини.

За наведеного правового регулювання та встановлених обставин справи, суд приходить висновку, що відповідачем, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, в межах спірних правовідносин не було вчинено протиправних дій, а тому його поведінка не призвела до порушення прав та законних інтересів позивача.

Інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин, судом не встановлено.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що докази, подані позивачем, переконують у безпідставності позовних вимог. Натомість, відповідач виконав покладений на нього ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок, а саме довів правомірність своїх дій та рішень, чим спростував твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

А тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії слід відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 134, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

у задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.