Справа № 539/700/25
Суддя: Пилипчук М. М.
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/700/25
Провадження № 2-а/539/19/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року місто Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Пилипчука М. М.,

за участі секретаря судового засідання Крайсвітньої Н. М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Чабаненка В. О.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Позов обґрунтовано тим, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 21 вересня 2024 року № 1104 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 17 000 грн за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП). При розгляді справи про адміністративне правопорушення позивач присутній не був, про притягнення його до адміністративної відповідальності не було відомо до 08 лютого 2025 року, коли отримав постанову державного виконавця про порушення виконавчого провадження. Позивач вважає, що вказана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

В обґрунтування притягнення до відповідальності у постанові зазначено, що позивач порушив Правила перебування на військовому обліку відповідно до підпункту 1 пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» до Закону України № 3633-ІХ, а саме: громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом (тобто в період з 18 травня 2024 року до 16 липня 2024 року включно) уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти персональні дані.

Виконуючи вказану вимогу законодавства, позивач вчасно, 08 липня 2024 року, оновив свої облікові дані, що підтверджується відомостями у додатку «Резерв+» Міністерства оборони України.

У позивача не відбирались пояснення з приводу порушення законодавства, йому взагалі не повідомлялось про порушення щодо нього провадження по притягненню до адміністративної відповідальності. Відповідачем не доведено події правопорушення в діях позивача при винесенні оскаржуваної постанови, тому є всі підстави для її скасування та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Позивач не міг звернутись у передбачений законом строк, оскільки відповідач не повідомив про існування провадження про адміністративне правопорушення і про притягнення до відповідальності дізнався лише після отримання виконавчого провадження. Вказана обставина підтверджується постановою про відкриття адміністративного провадження та матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просив поновити строк на оскарження постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 21 вересня 2024 року № 1104; скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 21 вересня 2024 року № 1104 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 17 000 грн за частиною третьою статті 210-1 КУпАП; закрити справу про адміністративне правопорушення в зв`язку з відсутністю події правопорушення.

ІНФОРМАЦІЯ_2 подав до суду відзив на позовну заяву, в якій вказував, що заперечує проти задоволення позовної заяви, вважає її необґрунтованою та просить її відхилити. Зазначив, що за даними оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не прибув за викликом по повістці із зазначеною датою прибуття на 08.00 год 29 серпня 2024 року (повістка № 2375). Позивач відмовився від отримання повістки, про час прибуття проінформований належним чином (акт відмови від 28 серпня 2024 року). Після чого 31 серпня 2024 року за № 7/6446/8 направлено звернення до Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області щодо доставлення даного громадянина за вчинення правопорушення за статтею 210 КУпАП, 210-1 КУпАП. 20 вересня 2024 року о 13.50 год позивача доставлено органами поліції до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де складено адміністративний протокол. У адміністративному протоколі зазначено, що розгляд справи відбудеться 21 вересня 2024 року о 14.50 год, про що позивач був ознайомлений і відмовився засвідчити своїм підписом, про що складений акт відмови від підпису. 21 вересня 2024 року за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП, щодо позивача винесено постанову від 21 вересня 2024 року № 1104.

ОСОБА_1 через адвоката Чабаненка В. О. подав до суду відповідь на відзив, в якій вказував, що викладені відповідачем доводи не ґрунтуються на законі і обставинах справи, тому не заслуговують на увагу. Зазначив, що разом з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , які проживають на АДРЕСА_1 , проходили біля універмагу у центрі міста Лубни Полтавської області. Позивача зупинили працівники ТЦК і поліції, поліцейський перевірив документи, звірив їх по базі, ніяких питань у них не виникло, сказали, що позивач вільний, ніякої повістки, при цьому, не вручали і ніякої відмови від отримання повістки позивач не вчиняв, ніякого акта відмови від отримання повістки не складалося. Працівники ТЦК та поліції навіть не розкривали своїх папок. Це можуть підтвердити вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Після 15 вересня 2024 року ОСОБА_1 зателефонував працівник поліції і сказав, що позивач у розшуку. ОСОБА_1 взяв свідка ОСОБА_3 і в обідній час 20 вересня 2024 року пішов у поліцію, позивача доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Ні в поліції, ні в ТЦК, позивача та ОСОБА_3 ніхто не захотів вислухати, заставили проходити ВЛК. Позивач пройшов тільки одного лікаря хірурга-травматолога, інших лікарів не проходив, були проставлені штампи, що придатний, хоча наявна у позивача хвороба виключає придатність до військової служби. Близько 20.00 год ОСОБА_1 відвезли в ІНФОРМАЦІЯ_4 , а звідти на другий день, 21 вересня 2024 року доставлено у військову частину у АДРЕСА_2 . 21 вересня 2024 року з 11.00 год позивач знаходився у військовій частині в АДРЕСА_2 . У військовій частині у АДРЕСА_2 у ОСОБА_1 виявили хвороби та цього ж дня 21 вересня 2024 року близько 21.00 год повернули до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Наступного дня, 22 вересня 2024 року, позивача зранку повезли у військову частину прикордонників у АДРЕСА_3 , проте звідти знову повернули з медичних причин до ІНФОРМАЦІЯ_5 . На наступний день, 23 вересня 2024 року позивача з ІНФОРМАЦІЯ_5 повезли у військову частину в АДРЕСА_4 , проте потім знову повернули до ІНФОРМАЦІЯ_5 . На наступний день 24 вересня 2024 року вранці з ІНФОРМАЦІЯ_5 повезли у село Гончарівське Чернігівської області, проте потім повернули до ІНФОРМАЦІЯ_5 , а потім близько 20.00 год відвезли у місто Лубни Полтавської області, висадили на залізничному вокзалі, при цьому ніяких документів не дали, сказали, що зателефонують.

Протокол на позивача складений в ІНФОРМАЦІЯ_6 21 вересня 2024 року і в цей же день винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, проте в цей день позивача у ІНФОРМАЦІЯ_6 не було. Про те, що позивача не було в ІНФОРМАЦІЯ_6 при складанні протоколу і винесенні постанови про адміністративне правопорушення свідчить відсутність підписів і в протоколі, і в постанові та рапорт начальника групи військового обліку сержантів і солдатів запасу від 21 вересня 2024 року. Про те, що протокол і постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не відповідають дійсності свідчить акт відмови від підпису в постанові, складений начальником групи обліку офіцерів запасу ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 від 20 вересня 2024 року, хоча протокол і постанова датуються 21 вересня 2024 року.

Представник позивача у судовому засіданні просив задовольнити заявлені у справі вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Звернув увагу, що надана відповідачем постанова відрізняється за змістом від тієї, що була подана до виконавчої служби та була отримана позивачем, хоча їхні дати та номери є однаковими. Вказував, що на час складення протоколу та винесення постанови позивач перебував у Житомирській області в учбовому закладі щодо проходження військової служби. Зазначив, що позивач не отримував повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 і належні та допустимі докази на підтвердження таких доводів відповідача у матеріалах справи відсутні.

Рух справи

13 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_3 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 лютого 2025 року вказану справу передано судді Пилипчуку М. М.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 лютого 2025 року позов поновлено строк на звернення до суду з позовом; прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі; призначено судове засідання на 13 березня 2024 року у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін; запропоновано відповідачеві подати відзив на позовну заяву, позивачу відповідь на відзив, відповідачу заперечення на відповідь на відзив; витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_3 матеріали щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

03 березня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву разом з матеріалами щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

13 березня 2025 року відкладено розгляд справи на 10 квітня 2025 року у зв`язку з неявкою учасників справи, визнано явку позивача та відповідача у судове засідання обов`язковою.

У судовому засіданні 10 квітня 2025 року задоволено клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи для ознайомлення з відзивом на позовну заяву та надання відповіді на відзив, відкладено розгляд справи на 06 травня 2025 року.

ОСОБА_1 через адвоката Чабаненка В. О. 23 квітня 2025 року подав до суду відповідь на відзив.

У судовому засіданні 06 травня 2025 року задоволено клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи для виклику свідків, відкладено судове засідання на 28 травня 2025 року.

У судові засідання відповідач не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Позивач та його представник у судових засіданнях підтримали заявлені позовні вимоги, просили позов задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 227 КАС України ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 02 червня 2025 року.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд встановив, що відповідно до наданої позивачем постанови № 1104 від 21 вересня 2024 року, винесеній начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_5 , 20 вересня 2024 року о 13.50 год був доставлений органами Національної поліції до ІНФОРМАЦІЯ_3 громадянин ОСОБА_1 , 1996 року народження, де було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 порушив правила перебування військовозобов`язаних на військовому обліку відповідно до підпункту 1 пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3633-ІХ (громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом (тобто у період з 18 травня 2024 року до 16 липня 2024 року включно) уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані. Правопорушення вчинене в особливий період, що передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП. ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП, тому на нього накладено штраф у розмірі 17 000 грн. Графи щодо отримання копії постанови та підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не заповнені.

Згідно з копією (витягу) із застосунку «Резерв+», сформованого 08 липня 2025 року, ОСОБА_1 належить до категорії військовозобов`язаних, дата уточнення даних 08 липня 2025 року.

Постановою Лубенського ВДВС у Лубенському районі Полтавської області від 21 січня 2025 року відкрито виконавче провадження № 76858090 щодо примусового виконання постанови від 21 вересня 2024 року № 1104, винесеної ІНФОРМАЦІЯ_2 , про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 34 000 грн.

Відповідно до поданого відповідачем протоколу № 1104 про адміністративне правопорушення від 21 вересня 2024 року, складеного начальником групи офіцерів запасу ІНФОРМАЦІЯ_3 майором ОСОБА_4 , 20 вересня 2024 року о 13.50 год був доставлений органами Національної поліції до ІНФОРМАЦІЯ_3 громадянин ОСОБА_1 , 1996 року народження, де було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 перебував у розшуку, оскільки не з`явився по повістці, чим порушив правила перебування військовозобов`язаних на військовому обліку відповідно до підпункту 1 пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3633-ІХ (громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом (тобто у період з 18 травня 2024 року до 16 липня 2024 року включно) уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані. Правопорушення вчинене в особливий період, що передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП. Графи «підпис особи, що притягається до адміністративної відповідальності», «другий примірник протоколу отримав», «від отримання другого примірника протоколу відмовився у присутності свідків» не заповнені. У протоколі відсутній підпис позивача.

Згідно з наданою відповідачем постановою № 1104 від 21 вересня 2024 року, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_5 , 20 вересня 2024 року о 13.50 год був доставлений органами Національної поліції до ІНФОРМАЦІЯ_3 громадянин ОСОБА_1 , 1996 року народження, де було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 перебував у розшуку, оскільки не з`явився по повістці, чим порушив правила перебування військовозобов`язаних на військовому обліку відповідно до підпункту 1 пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3633-ІХ (громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом (тобто у період з 18 травня 2024 року до 16 липня 2024 року включно) уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані. Правопорушення вчинене в особливий період, що передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП. ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП, тому на нього накладено штраф у розмірі 17 000 грн. Графи щодо отримання копії постанови та підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не заповнені.

За змістом поданого відповідачем рапорту від 21 вересня 2024 року, складеного начальником групи військового обліку сержантів і солдатів запасу у ІНФОРМАЦІЯ_3 капітаном ОСОБА_6 , 21 вересня 2024 року начальником групи військового обліку сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_3 було складено адміністративний протокол на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Про дату та місце розгляду справи проінформований належним чином, засвідчивши це своїм підписом у протоколі. На розгляд справи не з`явився. Про можливі причини неприбуття не повідомляв.

ІНФОРМАЦІЯ_2 подав до суду акт відмови від підпису у постанові, який складено 20 вересня 2024 року начальником групи обліку офіцерів запасу у ІНФОРМАЦІЯ_3 майором ОСОБА_4 , відповідно до якого начальником групи обліку офіцерів запасу у ІНФОРМАЦІЯ_3 майором ОСОБА_4 було складено адміністративний протокол від 20 вересня 2024 року № 1104 на ОСОБА_1 20 вересня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 було винесено постанову від 21 вересня 2024 року № 1104 про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 17 000 грн. Вказано, що ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився від підпису.

ІНФОРМАЦІЯ_2 31 серпня 2024 року звернувся до Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області щодо доставлення ОСОБА_1 для складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до поданого відповідачем акта відмови від отримання повістки від 28 серпня 2024 року ОСОБА_1 відмовився від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 без причини. Текст повістки: «про явку на 29 серпня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 » (у графі «год» містять виправлення).

У поданій до суду відповідачем повістці № 2375 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , адресатом зазначено ОСОБА_1 , у графі «дата прибуття» містяться виправлення, графа «особистий підпис громадянина» не заповнена.

Допитана у судовому засіданні як свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що 28 серпня 2024 року, після обіду, вона та ОСОБА_1 знаходилися біля універмагу у місті Лубнах Полтавської області, до них підійшов працівник поліції та працівник ІНФОРМАЦІЯ_2 . На вимогу вказаних осіб позивач надав документи, поліцейський перевірив дані щодо ОСОБА_1 на телефоні чи міні-комп`ютері. Після цього повернув документи. Працівник поліції та працівник ІНФОРМАЦІЯ_2 не вручали ОСОБА_1 повістки, лише перевірили його документи.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (частина друга статті 2 КАС України).

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами (стаття 7 КУпАП).

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною другою статті 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 280 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1279-8 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено частиною першою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

За змістом Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах. Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

З метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний підрозділ районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що затверджується керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Положення про районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджуються керівниками відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки має печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

Відповідно до частини першої статті 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з частиною третьою статті 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обґрунтовуючи заявлені у справі вимоги, позивач вказував, зокрема, що він вчасно через застосунок «Резерві+» уточнив свої військово-облікові дані, тому постанова від 21 вересня 2024 року № 1104 є незаконною та підлягає скасуванню, враховуючи недоведеність факту вчинення адміністративного правопорушення (на час винесення цієї постанови позивач уточнив військово-облікові дані). Крім того, позивач не отримував повістки засобами поштового зв`язку чи під підпис. Відповідач при розгляді справи про адміністративне правопорушення діяв однобічно та упереджено, у зв`язку з чим допустив порушення, а саме: порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, проігнорувавши порядок, встановлений статтями 283, 284 КУпАП. позивач не був вчасно та належним чином попереджений про розгляд адміністративної справи щодо нього.

У постанові Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 285/1535/15-а викладено висновок про те, що «адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності».

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту. Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Враховуючи вимоги абзацу сьомого частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», всі військовозобов`язані, крім тих що відносяться до абзаців другогошостого вказаної норми права, зобов`язані протягом 60 днів уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Частиною десятою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, зокрема, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (абзац 2); виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством (абзац 6).

Норми матеріального права передбачають три шляхи, яким громадяни України, що перебувають на території України та перебувають на військовому обліку, повинні були уточнити свої персональні дані з 18 травня 2024 року до 16 липня 2024 року включно, а саме: через центр надання адміністративних послуг; через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Останній день вказаного 60-денного строку для уточнення облікових даних припадав на 16 липня 2024 року.

У свою чергу, позивач вчасно уточнив свої облікові дані через електронний кабінет призовника, військовозобовязаного, резервіста 08 липня 2024 року, що підтверджується витягом із застосунку «Резерв+», тобто в межах встановленого Законом строку.

Під час судового розгляду здобуто докази своєчасного (тобто у межах строку з 18 травня 2024 року до 16 липня 2024 року включно) звернення позивача з метою уточнення своїх даних через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.

На сторінці застосунку «Резерв+» Міністерства оборони України (https://reserveplus.mod.gov.ua/) зазначено про те, що «Резерв +» це мобільний застосунок від Міністерства оборони України для військовозобов`язаних, у якому можна зручно та швидко оновити персональні дані без відвідування ТЦК а також джерело інформації про те, які дані є у реєстрі військовозобов`язаних, призовників та резервістів Оберіг.

Згідно з приміткою до статті 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Станом на день винесення спірної постанови (21 вересня 2024 року) ІНФОРМАЦІЯ_2 мав можливість перевірити дані ОСОБА_1 та пересвідчитись, що військово-облікові дані уточнено вчасно (08 липня 2024 року).

Доказів того, що позивач ухилявся від уточнення військово-облікових даних, відповідачем не надано. ОСОБА_1 добровільно зареєстрував електронний кабінет військовозобов`язаного, як це передбачено у статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та вчасно уточнив свої дані.

Безпідставними є викладені у відзиві доводи щодо несвоєчасного прибуття ОСОБА_1 по повістці, оскільки відповідно до наданої позивачем постанови, останнього притягнуто до відповідальності за неуточнення військово-облікових даних протягом 60 днів відповідно до Закону № 3633-IX.

Слушними є і зауваження адвоката Чабаненка В. О. щодо розбіжностей у наданих позивачем та відповідачем постановах. При цьому суд визнав явку відповідача (його представника) обов`язковою в судове засідання, проте останній в судове засідання не з`явився та не спростував доводи адвоката Чабаненка В. О. про те, що надана відповідачем постанова відрізняється за змістом від тієї, що була подана до виконавчої служби та була отримана позивачем, хоча їхні дати та номери є однаковими.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року у справі № 537/4012/16-а, від 08 листопада 2018 року у справі № 201/12431/16-а.

Водночас представник відповідача в судові засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Наявні у матеріалах справи докази спростовують вчинення позивачем інкримінованого правопорушення.

Під час розгляду цієї справи судом також встановлено порушення процедури, які впливають на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Викликають також обґрунтовані сумніви щодо достовірності акта відмови від підпису у постанові, який складено 20 вересня 2024 року, проте наданий відповідачем на підтвердження обставин, що стосується процедури складення постанови 21 вересня 2024 року.

Суд вважає, що зазначений у протоколі факт неявки позивача безпосередньо до відповідача у сукупності з іншими зібраними у справі доказами не утворює склад адміністративного проступку за частиною третьою статті 210-1 КУпАП, про який зазначено в оскаржуваній постанові, оскільки порушень нормативно-правових актів, які поставлені позивачу у провину, ним не допущено (докази на підтвердження таких обставин у матеріалах справи відсутні).

Всі конкретні, доречні та важливі доводи позивача та відповідача, наведені в поданих до суду заявах по суті справи, були перевірені та проаналізовані судом, їм надано правову оцінку.

Належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, якими зафіксовано адміністративне правопорушення, за яке останнього притягнуто до адміністративної відповідальності, відповідач не надав і в матеріалах справи такі докази відсутні.

Частиною другою статті 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (стаття 62 Конституції України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що матеріалами справи спростовуються доводи відповідача щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, ІНФОРМАЦІЯ_2 не підтвердив належними та допустимими доказами правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП, а також не довів дотримання при винесені оскаржуваної постанови вимог статей 248, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин та вирішення її в точній відповідності із законом, суд дійшов висновку про необхідність скасування такої постанови із закриттям провадження в справі про адміністративні правопорушення.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 7278, 90, 134, 139, 241246, 255, 257, 269, 286, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову 21 вересня 2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , полковником ОСОБА_5 , у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн за вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Другого адміністративного апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення (складення).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ; місце проживання: АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_8 (місцезнаходження: АДРЕСА_6 ; ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Суддя М. М. Пилипчук