Справа № 440/2080/25
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/2080/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бойка С.С., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), щодо відмови у наданні ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до п. 14 ч. 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію"; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) оформити ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 14 ч. 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та видати йому відповідну довідку за формою згідно з Додатком № 6 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23.09.2024 позивач звернувся до відповідача з заявою про надання відстрочки за пунктом 14 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки здійснює постійний догляд за своєю тіткою ОСОБА_2 , яка є інвалідом ІІ групи, та яка не має членів першого ступеню споріднення, якіб могли здійснювати за нею догляд (мати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 ), серед членів другого ступеню споріднення має брата ОСОБА_4 (який є батьком ОСОБА_1 ), який є інвалідом ІІІ групи інвалідності, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААГ №104895 від 26.07.2023 року (довідка додається), та відповідно до висновку протипоказана важка праця, праця з порушенням режиму харчування і не може здійснювати за нею постійний догляд. Зазначене також підтверджується Актом про встановлення факту здійснення особою постійного догляду від 21.10.2024. Проте , відповідач протиправно відмовив у наданні відстрочки.

Ухвалою від 18.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в порядку визначеному статтею 262 КАС України. Встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи. Витребувано у сторони відповідача додаткові докази.

07.03.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив щодо задоволення вимог. Зазначає, що із долучених позивачем до заяви документів слідує, що у наданих документах були відсутні документи, які б підтверджували неможливість інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати особу з інвалідністю І чи ІІ групи. За таких обставин представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вказує, що в ході перевірки було виявлено особу першого ступеня споріднення ОСОБА_3 (матір ОСОБА_2 ). Отже, відмова у наданні відстрочки є правомірною.

06.03.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача зазначає, що твердження відповідача, що наявна особа 1 ступеню споріднення мати ОСОБА_2 ОСОБА_3 1939 року народження, може здійснювати догляд за своєю донькою є безпідставними.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

23.09.2024 ОСОБА_1 направив до ІНФОРМАЦІЯ_5 заяву про надання відстрочки за пунктом 14 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

До заяви додано: копію паспорта, ідентифікаційного коду, копію про нагородження ОСОБА_1 , копію паспорта та ідентифікаційного коду, копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 , копію пенсійного посвідчення, копію паспорта, ідентифікаційного коду ОСОБА_2 , нотаріально завіреної заяви ОСОБА_2 про перебування її та її матері на утриманні свого племінника ОСОБА_1 , акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду від 21.10.2024, Довідка МСЕК АВ 0077649.

Комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянуто заяву ОСОБА_1 щодо надання відстрочки від призову від військову службу під час мобілізації на особливий період відповідно до пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

За результатами розгляду прийнято рішення, оформлене протоколом №28 від 23.11.2024 про відмову у наданні відстрочки від призову від військову службу під час мобілізації на особливий період відповідно до пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Причини відмови: «згідно наявних документів наявна невійськовозобов`язана особа 3 ступеню споріднення, яка може здійснювати догляд, що не відповідає нормам п.14 ч.1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»».

18 грудня 2024 року повідомлення про прийняте рішення направлено позивачу.

У відзиві відповідач стверджує, що у повідомлення про відмову у наданні відстрочки допущено механічну помилку, а саме зазначено, що «згідно наявних документів наявна невійськовозобов`язана особа 3 ступеню споріднення», хоча мало бути «згідно наявних документів наявна невійськовозобов`язана особа 1 ступеню споріднення». Відповідач має на увазі ОСОБА_3 матір ОСОБА_2 , 1939 року народження.

Позивач вважаючи відмову у наданні відстрочки від призову від військову службу під час мобілізації на особливий період відповідно до пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» протиправною, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд зауважує наступне.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі Закон № 2232-ХІІ).

Згідно з ч. ч. 1, 2 статті 1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ) введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. На момент подання цієї позовної заяви строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України від 21.10.1993 № 3543-XII "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (далі - Закон № 3543-XII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Підстави звільнення від призову на військову службу під час мобілізації передбачені статтею 23 Закону № 3543-XII.

Згідно з пунктом 14 частини 1 статті 23 Закону № 3543-XII (в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин) не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: члени сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи, зайняті постійним доглядом за нею (не більше одного та за умови відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я). У разі відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення норма цього пункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи.

Із системного аналізу наведеної вище норми слідує, що у разі якщо військовозобов`язаний здійснює постійний догляд за членом сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи у зв`язку із здійсненням такого догляду останній може реалізовувати та набувати право на відстрочку. Проте умовами для реалізації такого права Закон визначає:

1) здійснення догляду лише одним військовозобов`язаним за одним членом сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи;

2) відсутність членів сім`ї першого ступеня споріднення або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Водночас порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (далі - Порядок № 560; в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) визначає процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.

Так, відповідно до Додатку № 5 згадуваного вище Порядку Кабінет Міністрів України постановив, що документами, які підтверджують право на відстрочку за п. 14 частини першої статті 23 Закону № 3543-XII є:

для військовозобов`язаного, який зайнятий постійним доглядом за членом сім`ї третього ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I чи II групи, - документи, що підтверджують родинні зв`язки третього ступеня споріднення (дядьки, тітки, племінники та племінниці), один із таких документів, що підтверджує неможливість членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю I чи II групи: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу члена сім`ї першого або другого ступеня споріднення в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ, а також документи про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8);

для особи, за якою здійснюється догляд:

- один із таких документів, що підтверджує інвалідність особи: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або пенсійне посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю", в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики.

Вказані приписи Постанови № 560 повністю узгоджуються із пунктом 14 частини 1 статті 23 Закону № 3543-XII та уточнюють які саме документи має подати військовозобов`язаний, задля реалізації права на відстрочку від призову під час мобілізації.

Так, норми пункту 14 частини першої статті 23 Закону № 3543-XII визначають зокрема право військовозобов`язаного набути відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації у разі здійснення догляду за членом сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи у разі відсутності першого членів сім`ї першого ступеня споріднення або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

При цьому, нормами Додатку № 5 Постанови № 560 чітко встановлено, які саме документи відносно вказаних вище груп слід надати військовозобов`язаному для отримання відстрочки від призову під час мобілізації.

Зокрема, у разі здійснення догляду членом сім`ї третього ступеня споріднення за особою з інвалідністю I або II групи для надання відстрочки від призову на підставі пункту 14 частини 1 статті 23 Закону № 3543-XII для військовозобов`язаного, який зайнятий постійним доглядом за такою особою слід надати: документи, що підтверджують родинні зв`язки третього ступеня споріднення, один із таких документів, що підтверджує неможливість членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю I чи II групи: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу члена сім`ї першого ступеня споріднення в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ, а також документи про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8); а для особи, за якою здійснюється догляд: один із таких документів, що підтверджує інвалідність особи: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або пенсійне посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю", в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики.

Як стверджує відповідач, ОСОБА_1 відмовлено у наданні відстрочки за пунктом 14 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки згідно наявних документів поданих ОСОБА_1 є наявна невійськовозобов`язана особа 1 ступеню споріднення ( мати - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ), яка може здійснювати догляд за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , інвалідом другої групи.

Перевіривши доводи відповідача про те, що ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_2 та особою 1 ступеня споріднення, яка може здійснювати постійний догляд за свою донькою, суд звертає увагу відповідача, що ОСОБА_3 є особою похилого віку і відповідно до наданих документів ОСОБА_1 , в тому числі нотаріально завіреної заяви ОСОБА_2 від 01.07.2024, перебуває також на утриманні ОСОБА_1 .

Інших підстав відмови відповідач у своєму рішенні, оформленому протоколом №28 від 23.11.2024 не зазначає.

При вирішенні цього спору, суд зважає на ту обставину, що матеріалами справи повною мірою підтверджується факт здійснення догляду позивачем за своєю тіткою ОСОБА_2 , як особою з інвалідністю 2 групи, що в свою чергу відповідачем не заперечується.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що рішення Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом від 23 листопада 2024 року № 28, про відмову у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", з підстав викладених в такому рішенні, є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо вимоги зобов`язального характеру, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

У відповідності до пункту 10 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Згідно з частиною 4 статті 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Виходячи з обставин цієї справи, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 23.09.2024 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову відповідно до вище викладених мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄРДПОУ НОМЕР_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом від 23 листопада 2024 року № 28, про відмову ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 23 вересня 2024 року та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Бойко