Справа № 420/10861/21
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2025-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

28 травня 2025 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши в письмовому провадженні заяву про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про зобов`язання вчинити певні дії, -
24.06.2021р. до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури зокрема про зобов`язання відповідача виплатити позивачу середній заробіток за час затримки виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.09.2020 року по справі №420/4196/20 за період з 09.09.2020 року по 24.03.2021 року, врахувавши всі суми нарахованої заробітної плати, згідно із статтею 81 Закону України «Про прокуратуру», з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства.
Рішенням суду від 30.08.2022 року позов задоволено.
Зобов`язано Одеську обласну прокуратуру виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 року по справі №420/4196/20 за період з 09.09.2020 року по 24.03.2021 року включно у розмірі 141 769,12 грн., з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів.
23.05.2025 року від представника позивача надійшла заява в порядку 383 статті КАСУ.
Вказану заяву представник обґрунтовує тим, що як слідує з довідки Форми ОК-7 від 08.05.2025 (станом на момент звернення з даною заявою) Одеською обласною прокуратурою не сплачено ЄСВ та, відповідно, не забезпечено звітування за формою, передбаченою вимогами чинного законодавства про суми нарахованих та сплачених на користь ОСОБА_1 доходу, податків, зборів та обов`язкових платежів зазаначених у рішенні суду та виконавчому листі періодем.
Згідно абз.1 ч.5 ст.383 КАС України, у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.
У відповідності до приписів ч. 5 ст. 383 КАС України, заява розглядається в порядку письмового провадження.
Розглянувши заяву представника позивача суд робить наступний висновок.
Відповідно до частин 1, 2 та 3 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Згідно ч. 6 ст. 383 КАС України, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
З огляду на ч. 6 ст. 383 КАС України, у випадку наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.
За таких умов, наявність підстав для задоволення заяви в порядку ст. 383 КАС України має наслідком прийняття окремої ухвали з метою усунення порушень допущених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24 жовтня 2023 року залишено в силі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2022 року і додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року.
Рішення набуло чинності та звернено до виконання.

В подальшому, на виконання постанови головного Державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 12.02.2025 у виконавчому провадження № 77170109, ОСОБА_1 27 лютого 2025 року Одеською обласною прокуратурою одним платежем перераховано кошти в розмірі 114 124,14 грн.

В той же час, відповідно до постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 07.03.2025 ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження № 77170109 слідує, що листом від 27.02.2025 № 21-31ВИХ-25 Одеської обласної прокуратури за підписом начальника відділу фінансування та бухгалтерського обліку головний бухгалтер Одеської обласної прокуратури Альони Слісаренко, повідомлено відділ про повне фактичне виконання рішення згідно з виконавчим документом, шляхом виплати ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 по справі № 420/4196/20 за період з 09.09.2020 по 24.03.2021 включно у розмірі 141 769,12 грн., з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів. Виконавчий збір та витрати виконавчого провадження сплачено.

Однак, як слідує з довідки Форми ОК-7 від 08.05.2025 (станом на момент звернення з даною заявою) Одеською обласною прокуратурою не сплачено ЄСВ та, відповідно, не забезпечено звітування за формою, передбаченою вимогами чинного законодавства про суми нарахованих та сплачених на користь ОСОБА_1 доходу, податків, зборів та обов`язкових платежів за заначений у рішенні суду та виконавчому листі періоди.

Судом встановлено, що представник ОСОБА_1 19 березня 2025 року звернувся до Одеської обласної прокуратури з адвокатським запитом щодо надання інформації про сплату єдиного соціального внеску Одеською обласною прокуратурою та відображення його в Податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску.

Так, відповідно до відповіді Одеської обласної прокуратури від 14.04.2025 за № 21-50ВИХ-25, слідує, що середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою в розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника (постанова Верховного Суду від 21.04.2021 справа № 461/1303/19), у зв`язку з чим на середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, ЄСВ не нараховується.

Так, суд зазначає, що в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 420/10861/21 за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури від 26 травня 2022 року суд встановив, що природа вимоги про оплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду є спором про оплату праці.

Слід зауважити, що відповідно до висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 04 серпня 2022 року у справі № 380/6129/20 до вимушеного прогулу прирівнюється затримка роботодавцем виконання рішення про поновлення на роботі (стаття 236 Кодексу законів про працю України).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03 травня 2023 року № 280/4125/21. Крім того, в Постанові Верховного Суду від 25 липня 2018 року справа № 552/3404/17, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив наступне: «Вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати.

Положення статті 236 КЗпП України встановлюють відповідальність роботодавця у вигляді стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі працівника з метою компенсації йому втрат від неотримання зарплати чи неможливості працевлаштування.

Отож, вимога про оплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду є спором про оплату праці.

Посилання Одеською обласною прокуратурою на Постанову Верховного Суду від 21.04.2021 справа № 461/1303/19 є безпідставною, оскільки Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року (справа №755/12623/19) відступила від правового висновку викладеного у Постанові Верховного Суду від 21.04.2021 справа № 461/1303/19 стосовно того, що середній заробіток за час вимушеного прогулу не є складовою заробітної плати.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у вказаному рішенні виснувала, що стягнуті судом суми середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу мають правову природу заробітної плати.

Аналогічна правова позиція викладена також і в постанові Верховного Суду від 03 травня 2023 року №280/4125/21.

Відповідно до правової позиції викладеної в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10 серпня 2023 року справа № 380/19504/21 вбачається, що суми заробітної плати, стягнуті державною виконавчою службою за рішенням суду на користь працівника згідно з виконавчим листом, є базою нарахування єдиного внеску.

Як слідує з вищевказаної постанови, єдиний внесок нараховується на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 22 липня 2019 року у справі №813/80/14.

В рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2022 року у справі № 420/10861/21 зазначено: зобов`язати Одеську обласну прокуратуру виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 по справі №420/4196/20 за період з 09.09.2020 по 24.03.2021 включно у розмірі 141 769,12 грн., з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів, а не як слідує з відповіді Одеської обласної прокуратури від 14.04.2025 за № 21-50ВИХ-25: «……з обов`язковим відрахуванням податку на доходи фізичних осіб та військового збору».

У постанові від 13 грудня 2018 року в справі № 211/2214/16-ц (провадження № 61-30976св18) Верховний Суд дійшов висновку про те, що в разі стягнення судом середньої заробітної плати за вимушений прогул роботодавець зобов`язаний включити стягнену суму до фонду оплати праці, попередньо нарахувавши та відобразивши її в бухгалтерському обліку, а також у встановленому законом розмірі сплатити єдиний соціальний внесок на відповідний казначейський рахунок органу доходів і зборів. База нарахування єдиного соціального внеску визначається шляхом ділення встановленої судом середньої заробітної плати на кількість місяців, за які вона стягнена. Обов`язковою передумовою перерахування єдиного соціального внеску до бюджету є нарахування роботодавцем вказаної всудовому рішенні суми як заробітної плати та її відображення в бухгалтерському обліку.

Відповідно до даних відображених в довідці Форми ОК-7 станом на 08.05.2025 Одеською обласною прокуратурою подано Податкові розрахунки сум доходу, однак з невірними та некоректним відображенням даних, оскільки у вказаній довідці відображено дані про нарахування коштів ОСОБА_1 в розмірі 141 769,12 грн. за лютий 2021 року, а не за період з 09.09.2020 по 24.03.2021 включно, як зазначено в рішенні суду.

При цьому суд зазначає, що ОСОБА_1 в лютому 2021 року не перебував в трудових відносинах з Одеською обласною прокуратурою, а його поновлення відбулось на підставі наказу керівника Одеської обласної прокуратури № 809к від 25.03.2021.

Відповідно до даних відображених в довідці Форми ОК-5 станом на 08.05.2025 Одеською обласною прокуратурою подано до Головного управління ДПС в Одеській області уточнюючий Податковий розрахунок із зазначенням нарахування ОСОБА_1 за лютий 2021 року суми в розмірі 90 000 грн, що не відповідає дійсності, оскільки в лютому 2021 року ОСОБА_1 не отримував дохід від Одеської обласної прокуратури в розмірі 90 000 грн та не перебував в трудових відносинах з Одеською обласною прокуратурою відповідно.

Як вже зазначалось вище, 27 лютого 2025 року Одеською обласною прокуратурою ОСОБА_1 одним платежем перераховано кошти в розмірі 114 124,14 грн, на виконання постанови головного Державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 12.02.2025 у виконавчому провадження № 77170109.

Крім того, відповідно до статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; застрахована особа це фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» слідує, що платник єдиного внеску зобов`язаний подавати звітність про нарахування єдиного внеску в розмірах, визначених відповідно до цього Закону, у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку) до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки та порядку, встановлені Податковим кодексом України. Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» вбачається, що зазначений порядок нарахування внеску поширюється також на осіб, яким після звільнення з роботи нараховано заробітну плату (дохід) за відпрацьований час або згідно рішенням суду - середню заробітну плату за вимушений прогул.

Так, відповідно до ч.5 ст. 249 КАС України з метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Враховуючи вищенаведену суд вважає за необхідне зобов`язати Одеську обласну прокуратуру повідомити Одеський окружний адміністративний суд про вжиті заходи у 30-денний строк з дня отримання даної ухвали.

Керуючись ст. 248, 249, 256, 293, 383 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву представника позивача про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду в порядку ст. 383 КАС України по справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправною бездіяльність Одеської обласної прокуратури щодо неналежного та не у повному обсязі виконання судового рішення.

Зобов`язати Одеську обласну прокуратуру повідомити Одеський окружний адміністративний суд про вжиті заходи у 30-денний строк з дня отримання даної ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Е.А. Іванов