Справа № 140/2544/25
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2025-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року ЛуцькСправа № 140/2544/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі відповідач1, ГУ ПФУ в Херсонській області), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі відповідач2, ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Волинській області, що полягає у невиконанні вимог абзацу восьмого пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (зі змінами), та принципу «належного урядування», а саме: при прийманні заяви про призначення/перерахунок пенсії для переходу на інший вид пенсії згідно Закону України «Про державну службу» та поданих в додатку до заяви документів, працівник структурного підрозділу ГУ ПФУ у Волинській області, який здійснює прийом та обслуговування осіб, не повідомив про необхідність до оформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів, а передав їх на розгляд за екстериторіальністю;

визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Херсонській області від 28.02.2025 № 64;

зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області здійснити переведення на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії з 21.02.2025, з врахуванням до стажу державної служби періоду роботи в органах місцевого самоврядування з 21.03.1990 по 10.12.2020, а також з врахуванням довідок Рожищенської міської ради від 21.02.2025 №16 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та від 21.02.2025 №15 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 11.02.2020 позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV), що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 .

21.02.2025 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області (за місцем свого проживання) із заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі Закон №889-VIII), надавши документи за переліком згідно із розпискою-повідомленням, в тому числі, довідки Рожищенської міської ради від 21.02.2025 №16 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та від 21.02.2025 №15 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Вказану заяву про призначення пенсії за принципом екстериторіальності було скеровано до ГУ ПФУ в Херсонській області. Рішенням ГУ ПФУ в Херсонській області від 28.02.2025 №64 позивачу відмовлено у переведенні на пенсію за віком згідно із Законом №889-VIII. Рішення мотивоване тим, що період роботи Пожарківським сільським головою з 04.07.2001 по 10.12.2020 не враховується до стажу державної служби, оскільки це робота на посадах в органах місцевого самоврядування, відтак немає 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі Закон №3723-ХІІ) та актами Кабінету Міністрів України. Крім цього вказано, що позивач не займає посаду державного службовця на момент звернення, а тому не виконані вимоги п.п.10, 12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII.

ОСОБА_1 не погоджується із відмовою у переведенні із пенсії за віком відповідно до Закону №1058-1V на пенсію відповідно до Закону №889-VІІ.

Позивач покликається на те, що відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_2 він з 21.03.1990 по 10.12.2020 (цю дату визнав відповідач, оскільки рішенням Рожищенської міської ради від 10.12.2020 №1/23, з 10.12.2020 розпочато реорганізацію Пожарківської сільської ради та приєднання її до Рожищенської міської ради, яка є її правонаступником) працював в органах місцевого самоврядування, а саме: з 21.03.1990 обраний головою Пожарківської сільської ради (запис №3), 31.03.1994 прийняв присягу державного службовця (запис №4), 17.05.1994 присвоєно 9 ранг державного службовця (запис №5); 21.04.1998 та 16.04.2002 обраний Пожарківським сільським головою (записи №6, №7); 29.03.2005 присвоєно 8 ранг посадової особи місцевого самоврядування (запис №8); 18.04.2006 обраний Пожарківським сільським головою (запис №9); 27.03.2007 присвоєно 7 ранг посадової особи місцевого самоврядування (запис №10); 18.11.2010 та 11.11.2015 - обраний Пожарківським сільським головою (записи №11 та №12).

Крім цього, позивач зазначає, що з моменту запровадження персоніфікованого обліку застрахованих осіб Пожарківська сільська рада з 01.01.1999 по 31.12.2019 сплачувала за позивача страхові внески, що підтверджується довідкою форми ОК-5.

Позивач вважає, що він займав посади в органах місцевого самоврядування, час роботи на яких зараховується до стажу державної служби, у зв`язку із чим відмова відповідача ГУ ПФУ в Херсонській області у зарахуванні періоду з 04.07.2001 по 10.12.2020 до стажу державної служби є протиправною.

Також посилання ГУ ПФУ в Херсонській області на необхідність подання довідок за формою, визначеною внесеними змінами до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №823 від 12.07.2024 (далі Поостанова №823), позивач вважає безпідставним, оскільки ГУ ПФУ у Волинській області при прийомі заяви від 21.02.2025 та додатків до неї не повідомили його про необхідність дооформлення документів або наданні додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

З врахуванням наведеного просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.27).

У відзиві на позов (а.с.32-35) представник відповідача2 позовних вимог ОСОБА_1 не визнала, вважає позов необґрунтованим і безпідставним та просить відмовити в його задоволенні. Свою позицію обґрунтовує тим, що позивач на час звернення із заявою про переведення на пенсію державного службовця на державній службі не перебував, на день набрання чинності Законом №889-VIII не займав посаду державного службовця, стажу державної служби 20 років не має, а тому відповідачем1 прийнято рішення про відмову у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII та положень Закону №3723-ХІІ через відсутність необхідного стажу державної служби.

Зауважує, що довідки, видані Рожищенською міською радою від 21.02.2025 №15 та №16, містять складові заробітної плати станом на січень та лютий 2025 року. Отже, довідки, що видані позивачу про заробітну плату, не відповідають вимогам пункту 4-2 Постанови №823, та не можуть бути враховані для обчислення розміру пенсії.

У відзиві на позовну заяву (а.с.55-58) представник відповідача1 просила відмовити в позові з підстав, аналогічним тим, про які зазначив представник ГУ ПФУ у Волинській області.

Крім того, представник відповідача2 зазначила, що ОСОБА_1 взагалі не мав права на призначення пенсії державного службовця відповідно до Закону №889-VIII у зв`язку з відсутністю станом на 01.05.2016 необхідного стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ. При цьому, при наявності у позивача права на призначення такого виду пенсії, довідки мали б бути визначені станом на 31 грудня 2023 року, за формою згідно з додатком 6 Постанови №823. Оскільки позивачу відмовлено у переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону №1058-1V на пенсію за віком згідно до Закону №889-VIII, у відповідача2 відсутні законні підстави для застосування довідок від 21.02.2025 №15 та №16.

07.04.2025 та 11.04.2025 позивачем надіслано на поштову адресу відповіді на відзиви, в яких підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві (а.с.52-53, 75-76).

Інших заяв по суті справи не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та з 19.12.2019 отримує пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV.

21.02.2025 позивач звернувся із заявою до ГУ ПФУ у Волинській області про перехід на пенсію по Закону №889-VIII, до якої долучив довідки про складові заробітної плати, видані Рожищенською міською радою від 21.02.2025 №1 та №15 (а.с.9-14).

28.02.2025 ГУ ПФУ в Херсонській області прийняло рішення №64 про відмову в перерахунку пенсії. Зазначене рішення мотивоване тим, що станом на 01.05.2016 у заявника відсутній стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, та заявник не займає посаду державного службовця, визначену статтею 25 цього ж Закону, тобто не виконані вимоги п.10, 12 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII. Крім того, в оскаржуваному рішенні відповідач1 вказав, що надані до заяви довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця не відповідають вимогам пункту 4-2 Постанови №823, а тому підстави щодо їх врахування відсутні (а.с.22-24).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Закон №1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 9, частини першої статті 10 вказаного Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV передбачений порядок переведення з одного виду пенсії, передбаченої цим Законом, на інший. Зокрема, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Водночас, принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом №889-VIII, який набрав чинності 01.05.2016.

Статтею 90 Закону №889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До 01.05.2016 діяло законодавство у сфері державної служби, яке передбачало право державного службовця на призначення пенсії на умовах, визначених статтею 37 Закону №3723-VIII.

Згідно з частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII з 01.05.2016 втратив чинність Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктом 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Також згідно з пунктом 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статтею 37 Закону №3723-ХІІ передбачено додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Аналізуючи зазначені вище норми законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ і розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Подібних висновків щодо застосування зазначених норм матеріального права дійшов Верховний Суд у рішенні від 04.04.2018 у зразковій справі №822/524/18, а також у постановах від 01.12.2020 у справі №466/6057/17, від 16.12.2021 у справі №538/804/17, від 22.06.2021 у справі №308/67/17, від 29.09.2022 у справі №234/6967/17 та від 29.11.2022 у справі №431/991/17.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.02.2025 позивач звернувся до відповідача2 із заявою про перехід на інший вид пенсії пенсію державного службовця відповідно до Закону №889-VIII. На момент звернення із даною заявою він отримував пенсію за віком згідно із Законом №1058-IV.

При цьому відповідач1 в рішенні зазначив, що за результатами розгляду документів наданих до заяви стаж, який можливо зарахувати до посад державної служби станом на 01.05.2016, складає 7 років 3 місяці 3 дні (період роботи з 31.03.1994 по 03.07.2001). Періоди роботи Пожарківським сільським головою з 04.07.2001 по 10.12.2020 не можуть бути зараховані до стажу роботи на посадах державної служби, оскільки робота у вищезазначений період була на посадах в органах місцевого самоврядування.

З такими доводами суд частково погоджується з наступних підстав.

04.07.2001 року набрав чинності Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 №2493-III (далі - Закон №2493-III).

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2493-III передбачено, що дія Закону України «Про державну службу» поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 14 Закону №2493-III в органах місцевого самоврядування встановлюються такі категорії посад, зокрема, п`ята категорія - посади керуючих справами виконавчих апаратів районних рад, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів районних у містах рад, помічників голів, радників (консультантів), спеціалістів, головних бухгалтерів управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, секретаріатів Київської та Севастопольської міських рад, керівників управлінь, відділів та інших виконавчих органів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад та їх заступників, керівників відділів (підвідділів) у складі самостійних управлінь, відділів виконавчих органів міських (міст обласного значення) рад, посади заступників міських (міст районного значення), сільських, селищних голів з питань діяльності виконавчих органів ради, секретарів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, старост; сьома категорія - посади радників, консультантів секретаріатів районних у містах рад, спеціалістів виконавчих органів районних у містах, міських (міст районного значення) рад, спеціалістів виконавчих органів сільських, селищних рад.

Згідно з пунктом 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283, яка втратила чинність 25.03.2016, було затверджено Порядок обчислення стажу державної служби (далі Порядок №823), відповідно до якого до стажу державної служби зараховується, зокрема, робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування (пункт 2).

При цьому пунктом 3 Порядку №823 визначено, що до стажу державної служби включається також час роботи на посадах службовців в органах, зазначених у пункті 2 цього Порядку і додатку до нього, якщо при просуванні по службі вони зайняли посади державних службовців.

Отже, вищезазначеним законодавством передбачено зарахування до стажу державного службовця періоду роботи головою сільської ради.

Наведене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 13.05.2021 у справі №623/198/17, від 29.09.2022 у справі №234/6967/17 та від 09.05.2023 у справі №560/928/20.

Разом з тим, за правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 22.05.2024 у справі №500/1404/23, при призначенні пенсії на підставі пунктів 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII (відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ) після 01 травня 2016 року необхідно враховувати три критерії: вік особи, страховий стаж та стаж державної служби. При цьому до стажу державної служби може бути враховано лише стаж, набутий на посадах державної служби або прирівняних до них посад до 01 травня 2016 року та обрахований у відповідності до положень Порядку №283. Водночас стаж, набутий після 01 травня 2016 року на посадах державної служби зараховується до страхового стажу і відповідно до статті 90 Закону №889-VІІІ слугує підставою для призначення пенсії та обрахунку її розміру у відповідності до Закону №1058-IV.

Відповідно до відомостей трудової книжки позивача НОМЕР_2 (а.с.15-17, 43-45) ОСОБА_1 з 21.04.1998 по 10.12.2020 перебував на посаді голови Пожарківської сільської ради.

Отже, з вищенаведеного слідує, що позивач станом на 01.05.2016 займав посади в органах місцевого самоврядування, час роботи на яких згідно із статтею 14 Закону №2493-III та Порядку №823 зараховується до стажу державної служби.

За вказаних підстав суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно не врахував до стажу державної служби період роботи позивача в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001 по 01.05.2016.

Таким чином, спірне рішення відповідача1 не відповідає критерію обґрунтованості та з вищенаведених підстав підлягає скасуванню як протиправне.

Разом з тим суд не наділений повноваженнями здійснювати перевірку дотримання позивачем сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ і розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII, щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби станом на 01.05.2016.

Позаяк таку перевірку здійснює орган Пенсійного фонду України, що призначає пенсію, тому у суду відсутні підстави для зобов`язання останнього призначити позивачу пенсію державного службовця без попередньої перевірки вказаних вимог.

Крім того, суд враховує, що 02.07.2024 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №823 «Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб», набрала чинності з 20.07.2024, підлягає застосуванню з 01.01.2024, якою внесено зміни до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», зокрема, доповнивши якого пунктами 4-1 та 4-2 (далі Порядок №622).

Так, згідно з пунктом 4-2 Порядку №622 для державних службовців, які працювали в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та яких не було переведено на посади, передбачені штатним розписом, або які звільнилися до 1 січня 2024 року з таких органів, визначення заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям здійснюється з урахуванням пункту 4 цього Порядку.

При цьому посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на 31 грудня 2023 року, а розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв, але не пізніше 31 грудня 2023 року.

Постановою №823 визначені форми довідок про заробітну плату державних службовців, які видаються для призначення пенсій згідно із пунктами 10 і 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII.

Таким чином довідки Рожищенської міської ради від 21.02.2025 №15 та №16, видані станом на січень та лютий 2025 року, не відповідають визначеній формі довідок, передбаченій Постановою №823, яка набрала чинності 20.07.2024 та застосовується з 01.01.2024, а тому доводи відповідача1 у спірному рішенні про відсутність підстав для їх врахування є обґрунтованими.

При вирішенні вказаного спору суд зауважує, що згідно з частиною першою статті 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1) (далі - Порядок №22-1).

При цьому, 30.03.2021 набрала чинності постанова Правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України» (далі - Постанова правління ПФУ №25-1).

Зміни, внесені до Порядку №22-1 на підставі Постанови правління ПФУ №25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01.04.2021.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку №22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку №22-1 заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно з пунктом 4.2 розділу IV Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу IV Порядку №22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.10 розділу IV Порядку №22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналіз наведених вище положень Порядку №22-1 свідчить про наступне:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п.4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Так, у межах спірних правовідносин заява позивача про перерахунок пенсії розглянута за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Херсонській області та за результатом її розгляду прийнято спірне рішення.

Суд зауважує, що відповідачем у справах, в яких оспорюються, зокрема, рішення, ухвалені в результаті розгляду заяви про призначення пенсії, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, який прийняв відповідне рішення.

Відтак, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу IV Порядку №22-1 належним відповідачем у частині позовних вимог щодо зобов`язання перевести на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» та зарахування до стажу періоду роботи є саме ГУ ПФУ в Херсонській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглянув заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії та прийняв рішення про відмову у її перерахунку.

Натомість, ГУ ПФУ у Волинській області не здійснювало розгляд заяви позивача від 21.02.2025, не приймало рішення про відмову у призначенні пенсії від 28.02.2025 №64, а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку щодо прийняття рішення за заявою позивача. Згідно з пунктом 4.10 розділу IV Порядку №22-1 ГУ ПФУ у Волинській області визначено як суб`єкт, який буде здійснювати виплату пенсії позивачу за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання (в разі її призначення).

Отже, позовні вимоги до ГУ ПФУ у Волинській області в частині переведення на пенсію державного службовця заявлені безпідставно.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.02.2024 у справі №500/1216/23.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ у Волинській області у невиконанні вимог абзацу восьмого пункту 4.2 Порядку №22-1, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог пункту 4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, зокрема, повідомляє заявника про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

Аналіз вищевказаної норми Порядку №22-1 дає підстави для висновку про те, що, встановивши, що до заяви про призначення/перерахунок пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, зобов`язаний письмово повідомити заявника про те, які документи необхідно подати додатково, та в заяві про призначення пенсії зробити відповідний запис.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.04.2019 у справі №759/12575/15-а .

Також у випадку виявленої відсутності необхідних документів для призначення особі пенсії, пенсійний орган має можливість вчинити дії, спрямовані на їх отримання від відповідних органів (осіб).

З матеріалів справи слідує, що позивачем відповідно до розписки-повідомлення були долучені обов`язкові документи: заява про призначення/перерахунок пенсії; паспорт або ID-картка або посвідка; інші документи: довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру; інший документ 15, 16; пам`ятка пенсіонера (а.с.11).

Відтак, всі документи, на підставі яких відповідач1 міг розглянути заяву позивача та прийняти рішення про переведення на пенсію по віку відповідно до закону про держслужбу чи відмову у такому переведенні долучені до пенсійної справи.

При цьому працівник ГУ ПФУ у Волинській області не вправі надавати юридичну оцінку поданим особою, яка звернулася із заявою про призначення/перерахунок пенсії, документам під час їхнього подання, такий працівник лише перевіряє їх повноту і фіксує (реєструє) їх наявність.

Таким чином, посилання позивача на порушення відповідачем2 пункту 4.2 Порядку №22-1 при прийнятті його заяви від 21.02.2025 про перерахунок пенсії є безпідставним та необґрунтованим.

Суд зауважує, що відповідач1 відмовив позивачу у переведенні на пенсію державного службовця через не зарахування періоду роботи Пожарківським сільським головою з 04.07.2001 по 10.12.2020, а не через відсутність будь-яких документів для прийняття рішення та які б виключали можливість прийняти пенсійним органом таке рішення.

Крім того, за позицією Верховного Суду, викладеною у постанові 23.04.2025 у справі №380/16112/23, неподання заявником безпосередньо до територіального органу Пенсійного фонду України для призначення пенсії на підставі статті 37 Закону №3723-ХІІ довідки (довідок) про заробітну плату працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи пенсіонера на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не зумовлює настання для нього негативного наслідку у вигляді відмови у перерахунку його пенсії з урахуванням вказаних документів, оскільки пенсійний орган не позбавлений можливості вчинити активні дії щодо отримання від компетентного органу додаткових документів або повідомити заявника про необхідність їх надання з метою належного захисту його прав на пенсійне забезпечення.

Отже, подання позивачем документів, які складені компетентним органом з порушенням встановленого порядку, не є підставою для відмови в перерахунку пенсії, оскільки пенсійний орган вправі самостійно витребувати відповідні документи або ж надати можливість позивачу надати вірно оформлені документи.

З урахуванням встановлених обставин справи та норм чинного законодавства, що врегульовують спірні правовідносини, враховуючи вимоги статті 245 КАС України, суд дійшов висновку, що належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача у цьому випадку є зобов`язання ГУ ПФУ в Херсонській області, з дотриманням порядку, меж і способу дій, визначених Законами №3723-ХІІ, №889-VІІІ, а також Порядком №622 та Порядком №22-1, повторно розглянути заяву позивача від 21.02.2025 про перехід на пенсію державного службовця за віком з врахуванням висновків суду, викладених у рішенні.

При цьому в задоволенні решти вимог позову слід відмовити.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача1 судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 807,47 грн.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 28.02.2025 №64 про відмову в перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, з дотриманням порядку, меж і способу дій, визначених Законами України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу» та від 10.12.2015 №889-VІІІ «Про державну службу», а також Порядком призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622, та Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.02.2025 про перехід з пенсії за віком, призначеної згідно з Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII, п.п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII та прийняти відповідне рішення з врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду в Херсонській області судовий збір у розмірі 807,41 грн (вісімсот сім грн 41 коп.).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

Відповідач1: Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, Херсонська обл., м.Херсон, вул.Валентини Крицак, 6, );

Відповідач2: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська обл., м.Луцьк, м-н Київський, 6, ).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій