Справа № 400/151/25
Суддя: Дерев'янко Л.Л.
Дата ухвалення: 2025-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 р. № 400/151/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дерев`янко Л.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаДержавної установи "Казанківська виправна колонія (№93)", с. Новоданилівка (Казанківський),Баштанський р-н, Миколаївська обл.,56022,

провизнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення грошової компенсації у розмірі 30059,31 грн,

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі- позивач) до державній установі «Казанківська виправна колонія (№ 93) (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» щодо обчислення ОСОБА_1 у заниженому розмірі з 29.01.2020 по 16.12.2022 включно грошового забезпечення, компенсації за невикористані дні відпустки за 2020, 2021 та 2022 роки, одноразової грошової допомоги, без урахування посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, премії, щомісячних додаткових та щомісячних одноразових видів грошового забезпечення, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законами України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», «Про Державний бюджет України на 2021 рік» та «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на відповідний тарифний коефіцієнт;

зобов`язати державну установу «Казанківська виправна колонія (№ 93)» здійснити з 29.01.2020 по 16.12.2022 включно ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення, компенсації за невикористані дні відпустки за 2020, 2021 та 2022 роки, одноразової грошової допомоги, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, премії, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, щомісячних одноразових видів грошового забезпечення, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законами України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», «Про Державний бюджет України на 2021 рік» та «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на відповідний тарифний коефіцієнт та згідно з Порядком виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 № 925/5, а також провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;

зобов`язати державну установу «Казанківська виправна колонія (№ 93)» здійснити ОСОБА_1 новий розрахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 25 календарних років служби, з урахуванням посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим) званням, премії, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законами України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», «Про Державний бюджет України на 2021 рік» та «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на відповідний тарифний коефіцієнт та згідно з Порядком виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 № 925/5, з урахуванням раніше виплачених сум;

визнати протиправними дії державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» щодо не виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна;

стягнути з державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за належні до видачі предмети речового майна у розмірі 30 059.31 грн.

В обґрунтування позову позивач послався на те, що з 01.08.2019 по 16.12.2022 він проходив військову службу в державній установі «Казанківська виправна колонія (№ 93)». Пізніше йому стало відомо, що під час проходження служби його грошове забезпечення визначалось відповідачем без дотримання вимог постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017. Відтак, на думку позивача, підлягає перерахуванню і виплаті грошове забезпечення, в тому числі його додаткові види, одноразова допомога при звільненні окладу з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законами України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», «Про Державний бюджет України на 2021 рік» та «Про Державний бюджет України на 2022 рік». Також, позивач зазначає, що йому протиправно не виплачено при звільненні компенсацію за неотримане речове майно в розмірі 30059,31 грн. Зазначену компенсацію позивач просить стягнути з відповідача.

13.01.2025 Миколаївський окружний адміністративний суду ухвалив відкрити за позовною заявою ОСОБА_1 спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, встановив строки для подання сторонами заяв по суті.

Впродовж строків, визначених частиною 1 статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), відповідач відзив на позов не подав. Копія ухвали про відкриття провадження у справі від 13.01.2025 вручена державній установі «Казанківська виправна колонія (№ 93) з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

В зв`язку з цим ухвалами від 03.03.2025, від 22.05.2025 суд витребував у відповідача (Державної установи "Казанківської виправної колонії (№93)" інформацію щодо нарахування і виплати позивачу грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна.

Вимоги суду відповідачем виконано, 29.05.2025 до суду надійшли пояснення відповідача і довідка про нараховану і виплачену компенсацію за речове майно.

На підставі матеріалів справи суд установив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач проходив військову службу у Державній установі "Казанківська виправна колонія (№93)" з 01.08.2019 по 16.12.2022, що підтверджується відомостями послужного списку, що міститься в матеріалах справи.

Відповідно до наказу відповідача №м 442о/с-22 від 16.12.2022 позивача звільнено з органів Державної кримінально-виконавчої служби України . Цим наказом визначено виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні виходячи з вислуги 25 років, компенсацію за невикористану чергову відпустку за 2019-2022 роки.

Довідкою № 93/9-472 від 27.12.2024 відповідач підтвердив, що посадовий оклад позивача за період з 18.02.2020 по день звільнення розрахований , виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2018 року в розмірі 1762,00 грн.

В матеріалах справи є довідки про грошове забезпечення позивача за період з січня 2020 року по грудень 2022.

З довідки про грошове забезпечення за період з 01.01.2022 по 16.12.2022 вбачається, що в грудні 2022 року позивачу виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 461002,50 грн, компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 165960,97 грн.

Позивачем додано до матеріалів справи довідку № 4/2022 про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна в розмірі 30059,31 грн.

Відповідач надав суду платіжну інструкцію № 388 від 08.04.2025, за якою ОСОБА_1 перераховано компенсацію за неотримане речове майно в сумі 28556,34 грн.

Позивач вважає, що його грошове забезпечення в період з 29.01.2020 по 16.12.2022 розраховувалось і виплачувалось відповідачем невірно, не виплачена компенсація за речове майно, що стало підставою для звернення до суду.

Вирішуючи спір, суд враховує наступні норми права.

Положення статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачають, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017 (далі Постанова № 704), яка набрала чинності 01.03.2018, затверджені тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схема тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

Пункт 4 Постанови № 704 (в редакції до 24.02.2018) встановлює, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Однак, Постановою № 103 до Постанови № 704 внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 Постанови № 704 викладений у новій редакції:

"4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.".

Отже, з 01.03.2018 Уряд України запровадив одну розрахункову величину обчислення окладу за посадою та окладу за військовим званням, а саме: розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установлений законом на 1 січня 2018 року.

Разом із тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18, визнаний протиправним та скасований пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", яким, зокрема, в пункт 4 Постанови № 704 були внесені зміни.

Відтак, відповідно до редакції пункту 4 Постанови № 704, яка діяла до внесення змін, та вимог пункту 1 Приміток додатку 1 та пункту Примітки додатку 14 до Постанови № 704, розміри посадового окладу та окладу за військовими (спеціальними) званнями мають визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

З наведеного суд дійшов висновку, що саме з 29.01.2020 - дня набрання законної сили рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18 - діє редакція пункту 4 Постанови № 704, яка діяла до зазначених змін.

Тобто з 29.01.2020 була відновлена дія пункту 4 Постанови № 704 у первісній редакції, котра визначала розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а не на 01.01.2018.

З огляду на зазначене, з 29.01.2020, тобто з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/6453/18, виникають підстави для розрахунку грошового забезпечення з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 відповідно до вимог статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Застосовуючи ці приписи до обставин справи, суд зазначає, що з 29.01.2020, грошове забезпечення позивача підлягало розрахуванню шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного року , на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

З матеріалів справи вбачається, що посадовий оклад і оклад за військовим званням позивача визначався Державною установою "Казанківська виправна колонія (№93)" шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 (1762 грн), на відповідні тарифні коефіцієнти.

Ураховуючи наведене, суд доходить переконання, що дії відповідача щодо обчислення та виплати позивачу грошового забезпечення, починаючи з 29.01.2020 до 16.12.2022 без застосування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законами України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», «Про Державний бюджет України на 2021 рік», "Про Державний бюджет України на 2022 рік», є неправомірними.

На цій підставі належить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу вказаних грошових виплат з урахуванням вже виплачених сум.

Оцінюючи вимоги позивача щодо перерахунку грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, суд керується наступними приписами законодавства України.

Розділом XXIII Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим Наказом Міністра оброни України 07.06.2018 № 260 (далі Порядок № 260) врегульовано порядок виплати грошової допомоги для оздоровлення. Так, пунктами 1.2. передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Грошова допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям у разі вибуття їх у щорічну основну відпустку повної тривалості, або у другу частину щорічної основної відпустки (у тому числі в дозволених випадках за невикористану відпустку за минулі роки), або без вибуття у відпустку (за їх рапортом протягом поточного року) на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому суми грошової допомоги.

Нарахування та виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, передбачена нормами пункту 1, підпункту третього пункту 7, пункту 9 розділу XXIV Порядку № 260, за якими військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Оскільки грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань відповідно до наведених вище норм Порядку № 260 розраховуються, виходячи з місячного грошового забезпечення, перерахунок грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 16.12.2022 тягне з собою необхідність перерахунку і цих виплат, здійснених в зазначений період.

Аналогічного висновку суд доходить і відносно позовної вимоги про перерахунок одноразової грошової допомоги при звільненні. Одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби регулюється розділом Порядку № 206 і підлягає виплаті у разі звільнення у розмірах та на умовах, установлених пунктом 2 статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а саме в відсотках від місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. З огляду на це, виплачена позивачу одноразова грошова допомога має зазнати змін з огляду на перерахунок грошового забезпечення.

Суд зауважує, що в цій справі не є предметом дослідження право позивача на отримання грошового забезпечення і його видів (грошова допомога для оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, одноразова грошова допомога при звільнені) як таке. З матеріалів справи не вбачається наявність спору між сторонами щодо права позивача на отримання цієї допомоги.

Натомість, в цій справі підлягає з`ясуванню, яким чином має бути обчислене грошове забезпечення за період з 29.01.2020 по 16.12.2022.

Відповідач не спростував, що в заначений період для розрахунку посадового окладу і інших складових грошового забезпечення позивача ним використовувався прожитковий мінімум станом на 01.01.2018 року попри вимоги пункту 4 Постанови № 704

За наведеного суд вважає, що перерахуванню підлягає вже виплачене позивачу грошове забезпечення, грошова допомога для оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, одноразова грошова допомога при звільнені. Перерахунок має бути здійснений виходячи з розміру посадового окладу, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом України про Державний бюджет України на 01.01.2020, на 01.01.2021, на 01.01.2022, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 „Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб.

Вирішуючи позов в частині вимог про визнання протиправними дій державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» щодо не виплати позивачу грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна і стягнення грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна у розмірі 30 059.31 грн, суд враховує, що після звернення позивача до суду з цим позовом, а саме 08.04.2025 відповідачем перераховано позивачу платіжною інструкцією № 388 таку компенсацію в сумі 28556,34 грн. Довідкою відповідача № 93/9-179 від 26.05.2025 підтверджується, що компенсація нарахована в сумі 30059,31 грн і з неї утримано військовий збір.

Таким чином, встановлені судом обставини дають підстави для висновку, що відповідачем виплачена позивачу компенсація за неотримане речове майно, а відтак, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Отже, позов слід задовольнити частково.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, доказів понесення інших судових витрат не надав, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної установи "Казанківська виправна колонія (№93)" (с. Новоданилівка (Казанківський),Баштанський р-н, Миколаївська обл.,56022 ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» щодо обчислення ОСОБА_1 з 29.01.2020 по 16.12.2022 включно грошового забезпечення, компенсації за невикористані дні відпустки за 2020, 2021 та 2022 роки, одноразової грошової допомоги, без урахування посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, премії, щомісячних додаткових та щомісячних одноразових видів грошового забезпечення, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законами України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», «Про Державний бюджет України на 2021 рік» та «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на відповідний тарифний коефіцієнт.

3.Зобов`язати державну установу «Казанківська виправна колонія (№ 93)» здійснити з 29.01.2020 по 16.12.2022 включно ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення, компенсації за невикористані дні відпустки за 2020, 2021 та 2022 роки, одноразової грошової допомоги, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, премії, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, щомісячних одноразових видів грошового забезпечення, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законами України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», «Про Державний бюджет України на 2021 рік» та «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на відповідний тарифний коефіцієнт та згідно з Порядком виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 № 925/5, а також провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

4.Зобов`язати державну установу «Казанківська виправна колонія (№ 93)» здійснити ОСОБА_1 новий розрахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 25 календарних років служби, з урахуванням посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим) званням, премії, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законами України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», «Про Державний бюджет України на 2021 рік» та «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на відповідний тарифний коефіцієнт та згідно з Порядком виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 № 925/5, з урахуванням раніше виплачених сум.

5. В іншій частині позову відмовити

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суддя Л.Л. Дерев`янко