Справа № 560/6587/21
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2025-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6587/21
УХВАЛА

29 травня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши звіт по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування рішення, дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021 по справі №560/6587/21 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 72 від 18.05.2021. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області щодо не зарахування до стажу роботи судді ОСОБА_1 , що дає право на призначення (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання, періоду служби в Збройних силах з 31.10.1979 по 26.04.1980 - 5 місяців 25 днів, служби в Збройних силах на території Демократичної Республіки Афганістан з 26.04.1980 по 21.11.1981 - 4 роки 8 місяців 15 днів, половину періоду навчання в Харківському Юридичному інституті - 2 роки 15 днів. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області щодо визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 на рівні 56 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді під час перерахунку раніше призначеного щомісячного грошового утримання. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 70 % від відповідних сум суддівської винагороди та враховуючи стаж на посаді судді 30 років 11 місяців 05 днів, починаючи з 19.02.2020, з урахуванням виплачених сум.

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив: встановити судовий контроль відповідно до статті 382 КАС України за виконанням рішення суду, шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подати звіт про виконання рішення суду.

Хмельницький окружний адміністративний суд ухвалою від 10.02.2025 по справі № 560/6587/21 клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням додаткового судового рішення від 17.11.2021 року в адміністративній справі №560/6587/21 - задовольнив. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , протягом 90 днів з моменту отримання цієї ухвали, подати до Хмельницького окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення від 17.11.2021 року по справі №560/6587/21.

На виконання вказаної ухвали, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 09.05.2025 надано до суду звіт про виконанням додаткового судового рішення від 17.11.2021 року в адміністративній справі №560/6587/21.

Вказує, що на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021 (отримана 29.11.2021) з урахуванням ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.03.2022, головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснено ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 70 % від відповідних сум суддівської винагороди та враховано стаж на посаді судді 30 років 11 місяців 05 днів, починаючи з 19.02.2020, з урахуванням виплачених сум.

Розмір щомісячного довічного грошового утримання після перерахунку станом на 19.02.2020 склав 129892,70 грн.

Сума доплати за період з 19.02.2020 по 31.05.2022 становить 709032,14 грн.

Вважає, що постанова суду була виконана, що підтверджується вказаними вище обставинами.

Від ОСОБА_1 на адресу суду надійшли заперечення на поданий звіт в яких зазначає, що підстав для прийняття звіту немає, оскільки відповідачем не було доплату щомісячного довічного грошового утримання за період з 19.02.2020 по 31.05.2022 становить 709032,14 грн.

Дослідивши звіт поданий боржником на виконання ухвали, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування зобов`язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень закріплені ст. 382 КАС України.

Частиною 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.ч. 2-4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Аналогічні приписи містить стаття 14 КАС України.

Крім того, згідно зі ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

В абз. 3 п. 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 року № 5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року № 11-рп/2012).

Також, у Рішенні від 26.06.2013 року Конституційний Суд України врахував практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення від 20.07.2004 року у справі «Шмалько проти України», заява № 60750/00, зазначив, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбачений статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

В пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 року № 2-р(II)/2019, на підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку, Конституційний Суд України вказав на те, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» наголосив на тому, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту, а відтак, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню стороною, на яку покладено відповідний обов`язок. Це означає, що учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Суд встановив, що ухвалене на користь позивача рішення у даній справі станом на дату подання відповідачем даного звіту про виконання судового рішення, у повному обсязі не виконано, адже позивачеві не виплачено кошти у сумі 709032,14 грн.

При цьому, відповідач вище окреслене не заперечує, однак, наголошує на неможливості виконання судового рішення в цій частині, зважаючи на те, що суми нараховані на виконання рішення суду, можуть бути виплачені лише в межах затверджених бюджетних призначень, а на даний час необхідні для цього кошти, відсутні.

Суд зазначає, що метою встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі є спонукання відповідача-суб`єкта владних повноважень до виконання рішення суду, ухваленого не на його користь, якщо таке рішення передбачає вчинення певних дій.

Визначальним фактором є те, чи існують достатні підстави вважати, що відповідач може ухилятися від виконання судового рішення, маючи реальну можливість його виконати.

Суд враховує постанову Верховного Суду від 10 лютого 2022 року у справі № 160/13013/19, у якій, з посиланням на постанову від 31.10.2018 року у справі № 704/1547/17, ВС вказано про те, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту можна, зокрема, встановити новий строк подання звіту, тобто, суд вправі вжити заходів реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту.

Крім того, як наголошено судом вище, 19.12.2024 року набрав чинності Закон України № 4094-IX від 21.11.2024 року щодо внесення змін до деяких законодавчих актів України, в тому числі, КАСУ, щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень.

КАС України доповнено статтею 382-1, яка визначає, в тому числі, вимоги до змісту звіту про виконання судового рішення, згідно п. 6 ч. 2 ст. 382-1 КАСУ, звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити, зокрема: у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення.

Звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 09.05.2025 №2200-0804-8/35113 про виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021 року у справі №560/6587/21 не відповідає вимогам п. 6 ч. 2 ст. 382-1 КАС України, оскільки не містить орієнтовні строки виконання такого рішення в частині виплати заборгованості та їх обґрунтування.

Також, КАС України доповнено статтею 382-2, згідно з ч. 5 якої, суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними. Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Судовий контроль у даній справі встановлений до набрання чинності окреслених змін до КАСУ щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень, водночас, на час вирішення питання щодо прийняття цього звіту або накладення на суб`єкта владних повноважень штрафу, наведені зміни до КАС України набрали чинності.

При цьому, суд встановив, що станом на теперішній час відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021 року у справі №560/6587/21 у повному обсязі не виконано та сума перерахованого грошового утримання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області позивачеві не виплачена, а саме у розмірі 709032,14 грн., посилаючись на відсутність наразі бюджетних асигнувань для здійснення таких виплат.

Таким чином, з огляду на викладене, враховуючи, що дана справа стосується питання щодо обчислення та перерахунку грошового утримання судді у відставці, з огляду на наведені вимоги ст.ст. 382-1, 382-2, 382-3 КАС України, в редакції Закону України № 4094-IX від 21.11.2024 року, які набули чинності 19.12.2024 року, суд приходить до висновку, що слід відмовити у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021 року у справі №560/6587/21, встановити відповідачу новий строк для подання звіту про виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021 року у справі №560/6587/21, зобов`язавши відповідача надати у тримісячний строк, з дня отримання цієї ухвали, звіт про виконання у повному обсязі постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021 року у справі №560/6587/21.

Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що такий звіт має відповідати вимогам ст. 382-2 КАС України, з урахуванням змін, внесених Законом України № 4094-IX від 21.11.2024 року щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень, а також роз`яснити відповідачу, що у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту, є достатніми, переконливими, та вичерпними.

Керуючись статтями 248, 254, 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті звіту від 09.05.2025 №2200-0804-8/35113 Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021 року у справі №560/6587/21.

Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області новий строк для подання звіту про виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021 року у справі №560/6587/21, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області надати у тримісячний строк, з дня отримання цієї ухвали, звіт про виконання у повному обсязі постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021 року у справі №560/6587/21, з відповідними підтверджуючими доказами щодо його виконання.

Роз`яснити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, що звіт про виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021 року у справі №560/6587/21 має відповідати вимогам ст. 382-2 КАС України, з урахуванням змін, внесених Законом України № 4094-IX від 21.11.2024 щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень.

Роз`яснити керівнику Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, що у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Копію ухвали направити учасникам справи, відповідачу до виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя О.П. Шевчук