Справа № 300/2087/25
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2025-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" травня 2025 р. справа № 300/2087/25
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Шумея М.В.,
секретаря судового засідання: Гуменюк М.В.,
за участі: представника позивача Челах Н.І.
представника відповідача Ковеня В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), у якому просить:
визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 28 лютого 2025 року №16/нод «Про результати службового розслідування за фактом пошкодження транспортного засобу»;
визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо стягнення з грошового забезпечення начальника 3 відділення ведення спеціальних заходів 4 загону спеціальних заходів військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 грошових коштів на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 28 лютого 2025 року №16/нод «Про результати службового розслідування за фактом пошкодження транспортного засобу»;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 утримані з нього на виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 28 лютого 2025 року №16 «Про результати службового розслідування за фактом пошкодження транспортного засобу» грошові кошти та нарахувати види виплат та доплат до грошового забезпечення, на отримання яких він втратив право у зв`язку із виданням оскаржуваного наказу.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 . Так, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 7 січня 2025 року №12 «Про призначення службового розслідування за фактом пошкодження транспортного засобу» щодо позивача призначено та проведено в період з 4 січня до 28 лютого 2025 року службове розслідування за фактом скоєння дорожньо-транспортної пригоди, за результатами проведення якого складено акт службового розслідування №383 від 23 січня 2025 року та на підставі якого 28 лютого 2025 року командиром військової частини НОМЕР_1 винесено спірний наказ №16, відповідно до якого позивача притягнуто до матеріальної відповідальності у повному розмірі завданої шкоди, що становить 303 350,00 грн та розпочато щомісячне стягнення сум завданої шкоди із грошового забезпечення в розмірі 20 відсотків до її повного погашення. Такий наказ позивач вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідачем допущено ряд порушень щодо обов`язковості підстав та умов притягнення ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності у повному розмірі, порядку встановлення розміру та відшкодування завданої шкоди. Позивач наголошує, що ані матеріали службового розслідування, ані оскаржуваний наказ не містять інформації та посилання на довідку про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акта оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності, які відповідно до вимог частини 7 статті 8 Закону про матеріальну відповідальність та розділу VIII Порядку проведення службового розслідування в обов`язковому порядку додаються до акта службового розслідування. Окрім цього, позивач вважає, що комісія під час службового розслідування не виконала вимог частини 3 статті 9 Закону про матеріальну відповідальність військовослужбовців та не вжила жодних заходів щодо встановлення обставин, які виключають матеріальну відповідальність, а саме не було перевірено фактів, викладених у поясненнях позивача та військовослужбовця ОСОБА_2 , який перебував разом і позивачем у автомобілі під час ДТП, які чітко вказують на те, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок дії обставин непереборної сили, що відповідно до частини 1 цієї ж статті є підставою для звільнення мене від матеріальної відповідальності. Також, незважаючи на прямий обов`язок вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення, комісія, що проводила службове розслідування, замість того, щоб реалізувати надане їй право здійснити огляд місцевості та ділянки дороги, на якій сталася дорожньо-транспортна пригода, зробила висновки про обставини події, виходячи із онлайн-карти Google Chrome. При цьому, на думку позивача, така інформація не може вважатися об`єктивною та бути джерелом формування юридичних висновків. З огляду на викладене, позивач стверджує, що під час проведення службового розслідування не встановлено належним чином розміру завданої майну військової частини шкоди, а також не доведено протиправних дій з його сторони, відтак наказ №16 «Про результати службового розслідування за фактом пошкодження транспортного засобу» винесений з грубим порушенням норм законодавства.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 06.05.2025 о 10:00.
28.04.2025 позивач подав суду відповідь на відзив, у якому вказав на необґрунтованості і безпідставності доводів відповідача у відзиві і наполягав на задоволенні позовних вимог (а.с. 58-60).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.05.2025 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.05.2025 о 10:00 (а.с. 70).
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечив позовні вимоги, просив відмовити в їх задоволенні.
В подальшому від представників сторін надійшли клопотання про продовження розгляду справи за їх відсутності.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин, судом розглянуто справу без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, ознайомившись зі змістом позову, відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, дослідивши і оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення проти них, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 (а.с. 14).
На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 7 січня 2025 року №12 «Про призначення службового розслідування за фактом пошкодження транспортного засобу» щодо ОСОБА_1 призначено та проведено в період з 4 січня до 28 лютого 2025 року службове розслідування за фактом скоєння дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 20).
Метою службового розслідування, згідно вказаного наказу, було встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню позивачем дорожньо-транспортної пригоди, визначення суми збитків та їх відшкодування, а також вини осіб, чиї дії або бездіяльність призвели до пошкодження транспортного засобу NISSAN X-TRAIL, номерний знак НОМЕР_2 , vin code НОМЕР_3 .
За результатами проведення службового розслідування комісією складено акт службового розслідування №383 від 23 січня 2025 року, яким вирішено за порушення вимог статей 13, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України; п. 2.3. б), п.12.1., п. 13.1 ПДР України; п. 2.4., 2.5 наказу Міністра оборони України від 01.07.2022 №219 «Про затвердження Керівництва з експлуатації автомобільної техніки у Збройних Сил України»; пунктів 3.13, 3.19 наказу Міністра оборони України від 12.12.2016 №678 начальника 4 відділення ведення спеціальних заходів 4 загону спеціальних заходів військової частини НОМЕР_1 , старшого лейтенанта, ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності (а.с. 15-19).
На підставі згаданого акту службового розслідування 28 лютого 2025 року командиром військової частини НОМЕР_1 винесено наказ №16 «Про результати службового розслідування за фактом пошкодження транспортного засобу», відповідно до якого позивача притягнуто до матеріальної відповідальності у повному розмірі завданої шкоди, що становить 303 350,00 грн та розпочато щомісячне стягнення сум завданої шкоди із грошового забезпечення в розмірі 20 відсотків до її повного погашення (а.с. 22-23).
Вважаючи наказ командира військової частини від 28 лютого 2025 року №16 (з основної діяльності) протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини між Державою в особі компетентних органів (посадових осіб, службових осіб) та громадянами, які складаються з приводу проходження військової служби унормовані, зокрема, приписами Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV (далі Статут внутрішньої служби), Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV (далі Дисциплінарний статут), Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 №160-IX, Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» від 21.09.1999 №1075-XI, Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, який затверджено Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608 (далі Порядок №608).
Так, відповідно до п.п. 1, 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини визначені Статутом Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999.
Відповідно до ст. 9 Статуту внутрішньої служби військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актам.
Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця:
додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів;
бути пильним, зберігати державну таємницю;
додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство;
виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету;
поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків;
не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Згідно з ст. 11 Статуту внутрішньої служби необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців обов`язок свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.
Статтею 16 Статуту внутрішньої служби передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Підстави та механізм проведення службового розслідування щодо військовослужбовців Збройних Сил України, які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі, визначаються Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608.
Згідно з пунктами 2 та 7 розділу І Порядку №608, проведення службового розслідування службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.
Службове розслідування за фактами завданої шкоди державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, проводиться з дотриманням вимог даного Порядку та положень Закону України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі".
Пункт 3 розділу ІІ Порядку проведення службового розслідування визначає, що службове розслідування проводиться для встановлення:
неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення;
причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби;
ступеня вини військовослужбовця;
порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення;
причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).
Особливості проведення службового розслідування за фактами завдання державі матеріальної шкоди визначені у положеннях Розділу VIІІ Порядку №608, де указано, що у разі виявлення факту завдання шкоди державі командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає службове розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб (п. 1 Розділу VIІІ Порядку №608).
Під час проведення такого службового розслідування додатково необхідно з`ясувати: наявність шкоди; протиправну поведінку особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; ступінь нанесення матеріальної шкоди (пошкодження, псування або втрата військового майна); умисність чи необережність дій (бездіяльність) винної особи та обставини, за яких заподіяно шкоду (п. 3 Розділу VIІІ Порядку №608).
До матеріалів службового розслідування долучається довідка про вартісну оцінку заподіяної шкоди за підписом начальника відповідної служби та фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини.
Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначаються Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 №160-IX (далі Закон №160-IX).
Згідно зі статтею 1 Закону №160-IX, матеріальна відповідальність вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.
Частинами 1 та 2 статті 3 Закону №160-IX визначено, що підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність. Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є:
2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків;
3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою;
4) вина особи в завданні шкоди.
Пункт 4 частини 1 статті 6 Закону №160-IX передбачає, що особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди, зокрема, у разі вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення.
Відповідно до статті 7 цього ж закону, розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду. Обчислення розміру шкоди проводиться з урахуванням ступеня зносу військового та іншого майна за встановленими нормами.
Частинами 6 та 7 статті 8 Закону №160-IX встановлено, що за результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності. Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню. Наказ доводиться до винної особи під підпис.
Згідно з частиною 1 статті 10 Закону №160-IX, відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадку, передбаченого, зокрема, частиною п`ятою цієї статті, відповідно до якої у разі притягнення особи, яка завдала шкоду, до кримінальної відповідальності відшкодування шкоди здійснюється шляхом пред`явлення військовою частиною, установою, організацією, закладом цивільного позову в кримінальному провадженні в порядку, встановленому законом.
Судом встановлено, що в даному випадку відповідно до акту службового розслідування та згідно оскарженого наказу встановлено, що 04 січня 2025 року близько 05:45, водій автомобіля NISSAN X-TRAIL, номерний знак НОМЕР_2 , старший лейтенант ОСОБА_1 разом з військовослужбовцем, молодшим сержантом, ОСОБА_2 виїхали з міста Івано-Франківськ до міста Тернопіль для заступання в добовий наряд на чергування. На дорозі, зі слів військовослужбовця, була ожеледиця, не проглядалась дорожня відмітка та йшов сніг. На виїзді з села Діброва старший лейтенант ОСОБА_1 не врахував дорожньої обстановки, при виборі безпечної швидкості, не впорався з керуванням, в результаті чого автомобіль в`їхав в автомобіль HYUNDAI IONIQ, реєстраційний номер НОМЕР_4 , який рухався у зустрічному напрямку.
Попередніми причинами та передумовами скоєної дорожньо-транспортної пригоди згідно наданого службового листа від 07.01.2025 №94 тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_3 , є порушення водієм військового автомобіля NISSAN X-TRAIL, номерний знак НОМЕР_2 , vin code НОМЕР_3 , старшим лейтенантом ОСОБА_4 вимог правил дорожнього руху України, а саме: п.2.3 б), п. 12.1, п. 13.1.
Відповідно до Рахунку на оплату №ТЕ00000004 від 25 лютого 2025 року, виданого ТОВ «Екотаксі Україна» сума завданої шкоди внаслідок пошкодження автомобіля NISSAN X-TRAIL, номерний знак НОМЕР_2 , vin code НОМЕР_3 , старшим лейтенантом ОСОБА_1 складає 303 350,00 грн.
Однак, суд зауважує, що пунктом 4 розділу 5 акту службового розслідування вирішено начальнику служби військової техніки озброєння логістики звернутись до сертифікованого сервісу з метою проведення оцінки та встановлення вартості ремонту пошкодженого транспортного засобу NISSAN X-TRAIL, номерний знак НОМЕР_2 . Згідно розрахунків, які будуть надані сертифікованим сервісним центром провести аналіз щодо доцільності чи недоцільності проведення ремонту автомобіля (зв.ст. а.с. 18).
Таким чином, як вірно зауважує позивач та аналогічне вказано у акті службового розслідування, оцінку завданої шкоди має надати сертифікований сервіс, що і буде підставою для притягнення особи до матеріальної відповідальності.
Однак, суду не надано доказів проведення оцінки завданої шкоди сертифікованим сервісом.
Також судом з`ясовано, що матеріали службового розслідування та оскаржуваний наказ не містять інформації та посилання на довідку про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акта оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності, які відповідно до вимог частини 7 статті 8 Закону №160-IX та розділу VIII Порядку проведення службового розслідування в обов`язковому порядку додаються до акта службового розслідування.
З цього приводу суд зазначає, що товариство з обмеженою відповідальністю «Екотаксі Україна», яке виставило рахунок на оплату ремонту автомобіля NISSAN X-TRAIL, номерний знак НОМЕР_2 , vin code НОМЕР_3 на суму 303 350,00 грн (а.с. 24-25), не є суб`єктом оціночної діяльності. Зокрема, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основний вид діяльності ТОВ «Екотаксі Україна» 49.32 Надання послуг таксі. Іншими видами діяльності ТОВ «Екотаксі Україна» є, зокрема: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів; 82.20 Діяльність телефонних центрів (а.с. 26-28).
Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «Екотаксі Україна» не надає послуг з професійної оцінки майна, що відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» здійснюється на підставі сертифіката суб`єкта оціночної діяльності.
Також, суд зауважує, що станом на час проведення розслідування автомобіль NISSAN X-TRAIL, номерний знак НОМЕР_2 постановою слідчого від 04.01.2025 визнаний речовим доказом та поміщено на територію для тимчасово затриманих транспортних засобів відділу поліції №1 (м. Тисмениця) Івано- Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області (а.с. 47).
Тобто, детального реального технічного огляду автомобіля представниками військової частини на час проведення розслідування не проведено, а ТОВ «Екотаксі Україна», яке не є суб`єктом оціночної діяльності, виставило рахунок на ремонт автомобіля NISSAN X-TRAIL, номерний знак НОМЕР_2 , керуючись фотографіями, зробленими під час документування дорожньо-транспортної пригоди.
На переконання суду, вказане не може вважатися об`єктивним визначенням розміру завданої шкоди. Більше того, комісія у своєму ж акті зазначила, що ремонт автомобіля є економічно недоцільним.
Також суд враховує, що відповідно до акта приймання-передачі основних засобів №278 від 01.12.2023, легковий автомобіль NISSAN X-TRAIL був переданий у військову частину НОМЕР_1 із балансовою вартістю 74 871,00 грн (а.с. 29).
Таким чином, сума визначеної комісією шкоди, завданої пошкодженням зазначеного автомобіля (303 350,00 грн) більш як у чотири рази перевищує первісну (переоцінену) вартість транспортного засобу, що є не співмірним, та додатково підтверджує сумнівність рахунку ТОВ «Екотаксі Україна» на оплату ремонту автомобіля NISSAN X-TRAIL.
Окрім цього, суд враховує те, що порушення правил дорожнього руху є попередніми причинами та передумовами дорожньо-транспортної пригоди (згідно службового листа від 07.01.2025 №94 тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ), а не остаточними.
Так, судом встановлено, що за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з участю позивача, станом на дату розгляду справи, не проведено жодної експертизи, яка б встановила, що ОСОБА_1 допущено порушення правил дорожнього руху. Крім того, позивачу не вручено підозри в порядку, визначеному кримінально-процесуальним кодексом України. Протилежного відповідачем не підтверджено.
Отже, суд констатує, що не є встановленим факт порушення позивачем правил дорожнього руху, а відтак і вчинення кримінального правопорушення, оскільки на даному етапі триває досудове розслідування.
Суд звертає увагу, що згідно з пунктом 8 розділу ІІІ Порядку проведення службового розслідування №608, особи, які проводять службове розслідування, відповідають за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення, додержання законодавства України, а також за нерозголошення інформації, яка стосується службового розслідування.
Повноваження осіб, які проводять службове розслідування визначаються розділом IV Порядку №608, пункти 1 та 2 якого передбачають, що особи, які проводять службове розслідування, зокрема, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення;
виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника.
Особи, які проводять службове розслідування, мають право:
проводити огляд місцевості, приміщення, предметів та документів, що стосуються службового розслідування, за результатами якого складати акт огляду з обов`язковим зазначенням:
предмета огляду та його стислого опису; часу, дати, місця (населеного пункту) огляду;
посади, військового звання, прізвища та імені особи, яка складає документ;
військового звання, прізвища та імені посадової (службової) особи, яка бере участь у службовому розслідуванні (за необхідності);
прізвища, імені, по батькові та фактичної адреси проживання двох присутніх осіб;
фактичного місцезнаходження військової частини, установи, підприємства тощо;
місця складання документа (номер службового кабінету або іншого приміщення);
у разі використання технічних (відео-, фото- або аудіо-) засобів - цифрового пристрою, його назви, моделі;
підписів присутніх осіб на кожному аркуші та їх прізвищ, ініціалів, підписів на останньому аркуші;
підпису особи, яка склала акт огляду, на останньому аркуші.
Судом встановлено, що комісія, що проводила службове розслідування не здійснювала огляд місцевості та ділянки дороги, на якій сталася дорожньо-транспортна пригода, а зробила висновки про обставини події, виходячи із онлайн-карт Google Chrome. Зокрема, у розділі 2 акта службового розслідування зазначено, що «користуючись картою Google Chrome в режимі перегляду вулиць, пройдено маршрут, який вказав військовослужбовець. Поворот, на який посилається військовослужбовець на маршруті руху автомобіля не затяжний, не має кута підйому або спуску, радіус повороту дозволяє безпечно здійснювати маневри роз`їзду із зустрічним транспортом, оглядовість даного повороту висока. Асфальтове покриття нове без дорожніх дефектів. Відрізок дороги через село Діброва прямий. Поворот знаходиться на виїзді із села».
Суд вважає, що такі висновки є поверхневими та не можуть свідчити про всебічне, повне та об`єктивне розслідування обставин вчиненого правопорушення. Так, наприклад, висновок по онлайн-картам про те, що асфальтове покриття нове, без дорожніх дефектів, взагалі не може мати місце, адже карти Google Chrome не працюють в режимі реального часу. Зображення в режимі перегляду вулиць оновлюються з певною періодичністю і ця періодичність може обчислюватись роками.
Також суд погоджується із позивачем, що точний нахил дороги по картах Google Chrome визначити складно. Аналогічно, можна лише приблизно оцінити радіус повороту.
Отже, інформація, отримана комісією за результатами перегляду ділянки дороги, де сталася ДТП, на картах Google Chrome не може вважатися об`єктивною та бути джерелом формування юридичних висновків.
Таким чином, аналіз матеріалів службового розслідування дає підстави зробити висновок, що воно було проведено з порушенням вимог Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» та Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, який затверджено Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608, а відтак службовим розслідуванням не було всебічно та у повному обсязі доведено належним чином нанесення позивачем матеріальної шкоди та його вину у такій шкоді.
Як наслідок наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 28 лютого 2025 року №16/нод «Про результати службового розслідування за фактом пошкодження транспортного засобу» є протиправним та таким, що підлягає скасуванню та, відповідно, є протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо стягнення з грошового забезпечення позивача грошових коштів на підставі такого наказу.
Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.
У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.
Разом з цим, згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (пункт 1); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (пункт 3); безсторонньо (пункт 4); добросовісно (пункт 5); з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації (пункт 7); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (пункт 8); своєчасно, тобто протягом розумного строку (пункт 10).
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у спірному випадку позовні вимоги підлягають до задоволення.
Розподіл судових витрат згідно із ст. 139 КАС України не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 28 лютого 2025 року №16/нод Про результати службового розслідування за фактом пошкодження транспортного засобу.
Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо стягнення з грошового забезпечення начальника 3 відділення ведення спеціальних заходів 4 загону спеціальних заходів військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 грошових коштів на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 28 лютого 2025 року №16/нод Про результати службового розслідування за фактом пошкодження транспортного засобу.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) утримані з нього на виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 28 лютого 2025 року №16 Про результати службового розслідування за фактом пошкодження транспортного засобу грошові кошти та нарахувати види виплат та доплат до грошового забезпечення, на отримання яких він втратив право у зв`язку із виданням оскаржуваного наказу.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шумей М.В.

Повний текст рішення складено 29.05.2025