Справа № 480/3748/25
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2025-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про забезпечення позову
30 травня 2025 року Справа № 480/3748/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Глазька С.М., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми заяву Сумської обласної прокуратури про забезпечення позову у справі № 480/3748/25 за позовною заявою Сумської обласної прокуратури в інтересах Північного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства до Тростянецької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
Заступник керівника Сумської обласної прокуратури Ляшенко Олексій Сергійович в інтересах Північного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Тростянецької міської ради, у якій просить:
29.05.2025 Сумською обласною прокуратурою через підсистему «Електронний суд» подано заяву про забезпечення позов, у який просить:
Рішенням міської ради від 17.04.2025 № 234 ця ділянка включена до переліку ділянок, право оренди на які виставляється на земельні торги.

Згідно з даними, розміщеними на порталі «Прозоро.Продажі» за адресою https://prozorro.sale/auction/LRE001-UA-161/, переможцем земельних торгів, які відбулися 26.05.2025, обрано Приватне підприємство «Зарічанське» ().

Таким чином, як зазначає заявник, упродовж останніх двох місяців відповідач вчиняє активні дії з метою передачі вказаної земельної ділянки в оренду для вирощування сільськогосподарської продукції. Зміна виду угідь ділянки на ріллю свідчить про підготовку до її розорювання.

Статтею 150 КАС України визначено, що забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Відповідно до ч. 1 ст. 571 Земельного кодексу України самозалісена ділянка це земельна ділянка будь-якої категорії земель (крім земель лісогосподарського призначення, природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення) площею понад 0,5 га, вкрита частково чи повністю лісовою рослинністю, залісення якої відбулося природним шляхом.

Подальша реалізація відповідачем наміру використовувати земельну ділянку з кадастровим номером :00:002:0685 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва призведе до видалення деревної рослинності, яка на ній виявлена.

Предметом спору, тобто об`єктом спірних правовідносин, є реалізація Тростянецькою міською радою державної політики у сфері збереження і відтворення лісів, яка полягає у виконанні механізму віднесення земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0685 до самозалісених земель, що передбачає збереження виявленої на ній деревної рослинності та надання їй статусу лісу.

Неприйняття відповідного рішення не сприяє реалізації державної екологічної ініціативи «Масштабне залісення України» та порушує інтереси держави у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісових ресурсів.

Крім того, повне або часткове знищення деревної рослинності під час її розорювання з метою вирощування сільськогосподарської продукції до прийняття судом рішення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Таким чином, суд, будучи органом правосуддя, повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду, гарантувати відновлення порушених прав позивача у випадку задоволення позову і виконання постановленого рішення. Для досягнення такої мети в національному законодавстві встановлений інститут забезпечення позову, який покликаний створити належні передумови для виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Як зазначає заявник на час подання заяви наявність на земельній ділянці з кадастровим номером :00:002:0685 деревної рослинності перешкоджає її використанню для посіву сільськогосподарських культур, у зв`язку з чим обґрунтованою є небезпека знищення молодих дерев для підготовки її до сільськогосподарського використання згідно присвоєного виду угідь.

Способами такого знищення можуть бути розчищення, випилювання, вирубування, видалення деревної рослинності, як безпосередньо Тростянецькою міською радою, так і будь-якими іншими фізичними чи юридичними особами, які можуть діяти на підставі прийнятих Відповідачем рішень, укладених договорів, виданих ордерів, наданих дозволів чи погоджень тощо.

У зв`язку з викладеним, заявник просить задовольнити відповідну заяву.

Розглядаючи вказану заяву, суд зазначає наступне.

За правилами частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною 2 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

Таким чином, розгляд заяви про забезпечення позову у судовому засіданні здійснюється виключно у разі, якщо матеріали адміністративної справи та заяви про забезпечення позову не дають можливості об`єктивного розгляду заяви без участі сторін.

Проте, у даному випадку, дослідивши матеріали позовної заяви та заяву про забезпечення позову, суд вважає за можливе розглянути вказану заяву без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.1 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Інститут забезпечення адміністративного позову є однією із гарантій захисту прав, свобод і законних інтересів фізичних та юридичних осіб - позивачів (майбутніх позивачів) в адміністративному процесі; механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, ухваленого в адміністративній справі на користь позивача. Водночас заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадку наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача (майбутнього позивача) до ухвалення рішення в адміністративній справі, або у випадку, коли захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їхнього відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також, якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень (відповідача), та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Із наведеного слідує, що при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із урахуванням розумності, обґрунтованості та адекватності вимог останнього щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13.07.2023 року у справі №640/16003/22.

Заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими (репутаційними, службовими, іншими) наслідками.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.09.2023 року у справі №580/244/23.

Підстави для забезпечення позову є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 01.11.2023 року у справі №160/8773/23.

Позов не може бути забезпечено таким способом, який фактично підміняє собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті судом.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 28.02.2023 року у справі №640/32519/21.

У заяві про забезпечення позову прокурором вказано, що вона подається саме за п. 1 ч. 2 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд вважає за необхідне підкреслити інтереси, які мають значення при вирішення питання про забезпечення позову в цій справі.

Так, з однієї сторони цей позов подано на захист публічного інтересу, а саме з метою збереження самосійних лісів та реалізації державної екологічної ініціативи «Масштабне залісення України».

Щодо зацікавленості осіб, які мають інтерес в оренді земельної ділянці (як орендодавця та і орендаря), то такий інтерес судом враховано, при цьому слід зазначити, що такі особи в будь-якому випадку також мають право на правову визначеність щодо правомірності користування земельної ділянкою.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснив оцінку необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом спору, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Суд зазначає, що з урахуванням хронології подій зазначених заявником подальші можливі дії щодо розчищення, випилювання, вирубування, видалення деревної рослинності у межах земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0685, спричинять значну та неповоротну шкоду, а саме знищення на ділянці деревини, яка самозалісена дубом звичайним та червоним, кленом, липою, вік яких близько 8 років, що підтверджується актом від 29.01.2025.

Суд погоджується з доводами заявника, що на даний час є обґрунтованою небезпека знищення молодих дерев для підготовки земельної ділянки до сільськогосподарського використання згідно присвоєного виду угідь.

Разом з тим, у разі відсутності вказаної небезпеки, оскільки вказаний фактор є суб`єктивним, то зміст даної ухвали про забезпечення позову жодним чином не може мати негативних наслідків.

До того ж, вжиття заходів забезпечення позову матиме наслідком збереження існуючого становища та дозволить уникнути негативних наслідків, таких як вирубування дерев.

Таким чином, суд вважає, що в даному випадку шкода від забезпечення позову буде значно меншою.

Суд визнає заявлені заходи забезпечення позову адекватними та співмірними в наявній юридичній ситуації. Відповідно, суд погоджується з доводами позивача про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити та навіть унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, узв`язку з чим заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Сумської обласної прокуратури про забезпечення позову у справі №480/3748/25 за позовною заявою Сумської обласної прокуратури в інтересах Північного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства до Тростянецької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Заборони Тростянецькій міській раді () вчиняти дії щодо розчищення, випилювання, вирубування, видалення деревної рослинності у межах земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0685, у тому числі щодо організації чи доручення виконання таких робіт шляхом прийняття рішень, укладення договорів, видання ордерів, надання дозволів чи погоджень тощо, до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 480/3748/25.

Заборони Приватному підприємству «Зарічанське» () та будь-яким іншим фізичним чи юридичним особам вчиняти дії щодо розчищення, випилювання, вирубування, видалення деревної рослинності у межах земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0685, до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 480/3748/25.

Виконання ухвали з питань забезпечення адміністративного позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання в порядку Закону України "Про виконавче провадження" до 30.08.2025.

Стягувач: Сумська обласна прокуратура (40000, Сумська область, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 33, ).

Стягувач: Північне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства (вул. П`ятницька, 8, м. Чернігів, 14000, ).

Боржник: Тростянецька міська рада (42600, Сумська область, Охтирський район, м. Тростянець, вул. Миру, 6, ).

Боржник: Приватне підприємство «Зарічанське» (42600, Сумська область, Тростянецький район, село Зарічне, вул. Вєдяєва, буд. 35А, ).

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Дану ухвалу направити сторонам по справі, а також Приватному підприємству «Зарічанське» (42600, Сумська область, Тростянецький район, с. Зарічне, вул. Вєдяєва, буд. 35А, ).

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.М. Глазько