Справа № 440/6667/25
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви

02 червня 2025 рокум. ПолтаваСправа № 440/6667/25

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Довгопол М.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просить:

-визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за останньою займаною посадою у повному обсязі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 09 березня 2023 року по 09 травня 2023 року;

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за останньою займаною посадою в повному обсязі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 09 березня 2023 року по 09 травня 2023 року;

Ухвалою суду від 19 травня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху. Зазначено, що недоліки необхідно усунути шляхом подання до Полтавського окружного адміністративного суду заяви про поновлення цього строку та доказів поважності причин його пропуску.

27.05.2025 до суду надійшла заява про поновлення процесуального строку, в обґрунтування якої зазначено, що позивача було тяжко поранено, та протягом значного часу перебував на лікуванні, що було встановлено у рішенні Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/986/24, що значно перешкоджало звернення до суду у 3-місячний термін. Вказано, що на даний час ОСОБА_1 весь час перебуває за кордоном у зв`язку із необхідністю лікування та протезування.

Вирішуючи заяву позивача про поновлення процесуального строку, суд зазначає наступне.

Як визначено частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Предметом спору у цій справі є ненарахування та невиплата ОСОБА_1 грошового забезпечення за останньою займаною посадою у повному обсязі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 з 09 березня 2023 року по 09 травня 2023 року та ненарахування та невиплати ОСОБА_1 окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та додаткової винагорода у розмірі 20100 гривень відповідно до абзацу сьомого пункту 1-1 Постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №168 з 01.06.2023 по 27.10.2023 року.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 липня 2024 року у справі №990/156/23 зазначила, що стаття 233 КЗпП України є нормою матеріального права, яка визначає строк судового захисту права працівника у разі порушення законодавства про працю. Указана норма поширює свою дію на всіх працівників і службовців підприємства, установи, організації та незалежно від характеру їх трудової діяльності, у тому числі на осіб, які проходять публічну чи державну службу.

Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до 19 липня 2022 року) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01 липня 2022 року Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено у такій редакції: Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

При цьому слід ураховувати, що відповідно до пункту 1 глави XIX Прикінцеві положення КЗпП України під час дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року №651 з 24:00 год 30 червня 2023 року скасовано карантин, установлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, запроваджений на всій території України постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236 (термін якого неодноразово продовжувався).

Відтак з урахуванням пункту 1 глави XIX Прикінцеві положення КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року №651, відлік тримісячного строку звернення до суду зі спорами, визначеними статтею 233 КЗпП України, почався 01 липня 2023 року.

Отже, з 01 липня 2023 року строк звернення до суду із позовом про виплату заробітної плати регламентується статтею 233 КЗпП України і складає три місяці з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні .

Позивачем разом з позовною заявою до суду надано грошовий атестат від 31.10.2023 №1844/6993 про виплачені види грошового забезпечення, з якого вбачається, що позивач був ознайомлений з сумами грошового забезпечення.

Натомість позов подано до суду 12.05.2025, що є підставою для висновку про пропуск позивачем строку звернення до суду.

До заяви про поновлення процесуального строку позивачем надано докази про перебування на лікуванні за кордоном, однак вказані документи викладено іноземною мовою за відсутності належним чином (нотаріально) засвідченого перекладу на державну мову.

Частинами 1, 2 статті 14 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" передбачено, що у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

При цьому за змістом статті 12 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Відповідно до частини 3, 4 статті 15 КАС України суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасників судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом .

Положеннями статті 79 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що документи, які виготовлені на іноземній мові, повинні бути подані належним чином (нотаріально) засвідчені переклади на державну мову.

Крім того, суд зазначає, що в заяві про поновлення процесуального строку зазначено, що позивач на даний час перебуває за кордоном на лікуванні, однак ОСОБА_1 надано до суду докази на підтвердження лікування за кордоном лише станом на 20.07.2024, хоча позов подано до суду 14.05.2025.

Отже, недоліки позовної заяви у повному обсязі не усунено.

Відповідно до частини 2 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Зважаючи на те, що позивачем вживалися заходи з метою усунення недоліків позовної заяви, однак недоліки позовної заяви не усунуто, суд вважає за можливе продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись статтею 121 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії до закінчення п`ятиденного строку з дня отримання цієї ухвали.

Копію ухвали направити особі, що звернулася з позовною заявою.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.В. Довгопол