Справа № 120/5235/25
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 р. м. Вінниця Справа № 120/5235/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Головне управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинення дій

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивачка) із адміністративним позовом до Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі відділ, відповідач), в якому просила:

- визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 77501182 від 13.03.2025 р. ;

- визнати протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника № 77501182 від 13.03.2025 р. ;

- визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору № 77501182 від 13.03.2025 р. ;

- зобов`язати скасувати арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих на рахунках/електронних гаманцях, а також на грошові кошти/електронні гроші, на рахунках/електронних гаманцях, які будуть відкриті після винесеня постанови про арешт коштів /елекронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що Головне управління ДПС у Вінницькій області пропустило строк подання до виконання виконавчого листа від 22.10.2018 р. на дату відкриття виконавчого провадження. Відповідно, посадова особа відповідача протиправно відкрила виконавче провадження. Як наслідок, всі постанови прийняті виконавцем є протиправними та підлягають скасуванню, адже прийняті за відсутності на те правових підстав.

Ухвалою суду від 25.04.2025 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачем надано відзив на адміністративний позов, в якому просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що строки під час дії воєнного стану перериваються, при цьому виконавчі документи можуть бути пред`явлені протягом трьох років. Відтак, оскільки закінчення терміну пред`явлення виконавчого документа припало на період воєнного стану, термін був перерваний і стягувач у строки визначені чинним законодавством подав виконавчий лист, який правомірно прийнято до виконання.

Ухвалою від 08.05.2025 р. залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Головне управління ДПС у Вінницькій області.

Письмових пояснень від третьої особи не надходило, хоча ухвала про залучення отримана останнфм, про що свідчать матеріали справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 10.09.2018 р. у справі № 0240/2212/18-а стягнуто з ФОП ОСОБА_1 податковий борг у сумі 86 482, 35 грн.

11.03.2025 р. ГУ ДПС у Вінницькій області звернулось із заявою про прийняття до виконання виконавчого листа № 0240/2212/18-а виданого 22.10.2018 р.

Постановою головного державного виконавцяВінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 13.03.2054 року відкрито виконавче провадження ВП №77501182 щодо виконання виконавчого листа № 0240/2212/18-а, виданого Вінницьким окружним адміністративним судом 22.10.2018 р. про стягнення з ФОП ОСОБА_1 податкового боргу у сумі 86 482, 35 грн..

Також в межах даного виконавчого провадження прийнято постанови від 13.03.2025 р. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, стягнення виконавчого збору, арешт коштів, розшук майна,

Не погоджуючись із рішенням відділу щодо відкриття виконавчого провадження, стягненя виконавчого збору та арешт, позивачка звернулась із позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд керується та виходить із наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закон № 1404-19) передбачено , що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 1 частини першої статі 3 Закону № 1404-19, примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України .

Статтею 5 Закону № 1404-19 визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до п. 2 частини четвертої статті 4 Закону № 1404-19 виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

Згідно статті 12 Закону № 1404-19 виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Із процитованого видно, що строк протягом якого може бути пред`явлений виконавчий документ за яким стягувачем є держава або державний орган становить три місяці, а не три роки.

У разі повернення виконавчого лсита строк пред`явлення його до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Суд зауважує, що стаття 3 КАС України визначає, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту ст. 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Єдиний виняток з даного правила, закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, складають випадки, коли закони та інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, не підлягають застосування нормативно - правові акти, які не були чинними на час виникнення спірних правовідносин.

Тут слід вказати, що, як видно із виконавчого листа № 0240/2212/18-а виданого 22.10.2018 р., його повернуто 13.09.2021 р., відповідно, тримісячний строк пред`явлення такого починає відлік з 14.09.2021 р.

Відтак, строк пред`явлення виконавчого листа № 0240/2212/18-а виданого 22.10.2018 р. збіг 14.12.2021 р., тобто до запровадження воєнного стану, а отже норми на які посилається відповідач не підлягають застосуванню у спірних правовідносинах.

За таких обставин постанова про відкриття є протиправною та підлягає скасуванню, як наслідок, і постанови про арешт коштів та стягнення виконавчого збору, які винесені після відкриття виконавчого рповадження також підляють скасуванню.

Зважаючи на скасування постанови про арешт коштів, суд вважає, що слід задовольнити вимогу позивачки про зобов`язання скасувати арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих на рахунках/електронних гаманцях.

Разом з тим, не підлягає задоволенню вимога про зобов`язання скасувати арешт на грошові кошти/електронні гроші, на рахунках/електронних гаманцях, які будуть відкриті після винесеня постанови про арешт коштів /елекронних грошей, адже спір у цій частині відсутній, а сама вимога спрямована на майбутнє

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивачки, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Враховуючи наведену норму, витрати понесені позивачем у даній справі в сумі 3633, 60 грн. судового збору підлягають відшкодуванню частково у розмірі 3028 (3/4 задоволених вимог).

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 287, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

адіністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відкриття виконавчого провадження № 77501182 від 13.03.2025 р.

Визнати протиправною та скасувати постанову Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про арешт коштів боржника № 77501182 від 13.03.2025 р.

Визнати протиправною та скасувати постанову Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення виконавчого збору № 77501182 від 13.03.2025 р.

Зобов`язати Вінницький відділ державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих на рахунках/електронних гаманцях ОСОБА_1 .

В іншій частині вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір 3028 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (м. Вінниця, вул. Винниченка, 29, код ЄДРПОУ 35003932).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

За змістом положень абз. 2 ч. 1 ст. 295 КАС України якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ін НОМЕР_1 )

Відповідач: Вінницький відділ державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Винниченка, 29, м. Вінниця )

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, код 44069150).

Повний текст рішення сформовано 2.06.25 р.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна