Справа № 420/8471/25
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2025-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8471/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження в місті Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати протиправною бездіяльність Мологівської сільської ради БілгородДністровського району Одеської області, що полягає у неприйнятті рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку технічної документації щодо (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 6,7 га. в умовних кадастрових гектарах, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель сільськогосподарського призначення, що розташована на території Мологівської сільської ради, Білгород-Дністровського району Одеської області, за межами населеного пункту в межах земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0056; зобов`язати Мологівську сільську раду Білгород-Дністровського району Одеської області розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку технічної документації щодо (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 6,7 га. в умовних кадастрових гектарах, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель сільськогосподарського призначення, що розташована на території Мологівської сільської ради, Білгород-Дністровського району Одеської області, за межами населеного пункту в межах земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0056.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.12.2020 року у справі №495/3111/20 гр. ОСОБА_1 набув право на земельну частку (пай) розміром 6,7 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства імені Мічуріна с. Випасне Білгород-Дністровського району, Одеської області, на підставі сертифікату серії ОД №0257407, виданого на підставі Розпорядження Білгород-Дністровської РДА від 15.05.1996 року №245/96. З метою усунення перешкод в отриманні викопіювання витребуваної земельної ділянки, представник заявника звернувся до сервісів Державного земельного кадастру та отримав викопіювання з кадастрової карти (плану) та іншої картографічної документації Державного земельного кадастру №НВ-024 від 04.10.2024 року (додається), в тому числі щодо земельної ділянки площею 6,5187 га., кадастровий номер :01:003:0056 за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На адресу відповідача було скеровано заяву про виділення земельної частки (паю) в натурі від 09.10.2024 року, з клопотанням про надання дозволу на розробку технічної документації щодо (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 6,7 га. в умовних кадастрових гектарах, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель сільськогосподарського призначення, що розташована на території Мологівської сільської ради, Білгород-Дністровського району Одеської області, за межами населеного пункту в межах земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0056. Натомість, відповідач, після отримання заяви аозивача, листом №03.1-20/1401 від 22.10.2024 року, проінформував останнього, що в зв`язку з прийняттям рішення №1030-8 від 05.06.2024 року «Про проведення земельних торгів у формі електронного аукціону», витребувана земельна ділянка виставлена на земельні торги. На момент розгляду заяви позивача 22.10.2024 року, обмеження, щодо передачі земельної ділянки не існувало. Лист відповідача від 22.10.2024 року №03.1-20/1401 не містить інформації, що заява, яка була скерована до Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, була розглянута на пленарний сесії. Так само як і відсутня інформація про прийняття того чи іншого рішення сесією відповідача на підставі звернення позивача. Обставини справи свідчать, що заява позивача від 09.10.2024 року, виходячи зі змісту листа відповідача від 22.10.2024 року не була розглянута належним чином, що призвело до порушення прав останнього та необхідності звернення з відповідним позовом.

Представником відповідача Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності усіх названих підстав, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки. А прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача видати дозвіл на розробку проекту землеустрою, без перевірки наявності чи відсутності усіх названих підстав для відмови у видачі дозволу, може бути необґрунтованим та призвести до видачі такого дозволу з порушенням закону. Мологівською сільською радою було надано вичерпну та обґрунтовану відповідь на заяву позивача ОСОБА_1 , відповідно до якої рішенням Мологівської сільської ради №1030-VІІІ від 05.06.2024 року «Про проведення земельних торгів у формі електронного аукціону» зазначена вище земельна ділянка виставлена на земельні торги у формі електронного аукціону - продаж права оренди на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код згідно КВЦИЗД-01.01), які перебувають в комунальній власності Мологівської сільської ради. Окрім того, позивач ОСОБА_1 своїми діями фактично намагається втрутитись в дискреційні повноваження Мологівської сільської ради як органу місцевого самоврядування, який діє відповідно до вимог чинного законодавства.

Позивачем до суду надано відповідь на відзив, в якому позивач вказав, що кожного разу відповідач зазначав нову підставу у відмові, приховав інформацію про вільну земельну ділянку і жодного разу заява позивача не була розглянута у відповідності до вимог чинного законодавства на пленарній сесії сільської ради. Вирішення заявленого позивачем питання здійснювалося сільським головою самостійно без розгляду цього питання уповноваженою інституцією. Обставини справи свідчать, що заява позивача від 09.10.2024 року, виходячи зі змісту листа відповідача від 22.10.2024 року не була розглянута належним чином, що призвело до порушення прав останнього та необхідності звернення з відповідним позовом.

Ухвалою суду від 31 березня 2025 року спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 28 грудня 2020 року по справі № 495/3111/20, яке набрало законної сили, визнано сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 6,7 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства імені Мічуріна с.Випасне Білгород-Дністровського району, Одеської області, серії ОД №0257407, виданий на підставі Розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації №589/97 від 06.10.1997 року на ім`я ОСОБА_4 , зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №407 втраченим; визнано за ОСОБА_1 , як спадкоємцем за законом, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 право на земельну частку (пай) розміром 6,7 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства імені Мічуріна с.Випасне Білгород-Дністровського району, Одеської області, на підставі сертифікату серії ОД №0257407, виданого на підставі Розпорядження Білгород-Дністровської РДА від 15.05.1996 року №245/96 на ім`я Білгород-Дністровської районної державної адміністрації №589/97 від 06.10.1997 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №407.

09 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області із заявою, в якій просив надати дозвіл на розробку технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 6,7 га. в умовних кадастрових гектарах, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель сільськогосподарського призначення, що розташована на території Мологівської сільської ради, Білгород-Дністровського району Одеської області, за межами населеного пункту в межах земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0056 (а.с. 22, 53-70).

22 жовтня 2024 року листом № 03.1-20/1401 Мологівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області надано відповідь на заяву ОСОБА_1 та повідомлено, що рішенням Мологівської сільської ради №1030-VІІІ від 05.06.2024 року «Про проведення земельних торгів у формі електронного аукціону» земельна ділянка виставлена на земельні торги у формі електронного аукціону - продаж права оренди на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код згідно КВЦИЗД-01.01), які перебувають в комунальній власності Мологівської сільської ради, тому вирішити по суті питання, зазначене в заяві не передбачається можливим (а.с. 23, 52).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Конституції України визначено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно ст. 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі. Земельна ділянка, яка за основним цільовим призначенням належить до відповідної категорії земель, відноситься в порядку, визначеному цим Кодексом, до певного виду цільового призначення, що характеризує конкретний напрям її використання та її правовий режим.

Відповідно до ст. 22 ЗК України до земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі під об`єктами виробництва біометану, які є складовими комплексів з виробництва, переробки та зберігання сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Згідно п. «б» ч. 1 ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Статтею 121 ЗК України визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм у власність земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах, зокрема, для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району.

Відповідно до ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного Кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає заяву у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації заяви Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність особи, якій належить право власності на об`єкт нерухомості (жилий будинок, іншу будівлю, споруду), розташований на такій земельній ділянці, або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, що передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня прийняття рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або з дня повідомлення особою, зацікавленою в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, про замовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у порядку, передбаченому цією частиною, відобразити на картографічній основі Державного земельного кадастру орієнтовне місце розташування земельної ділянки, зазначити дату та номер відповідного рішення, а також майбутнє цільове призначення земельної ділянки. Зазначена інформація оприлюднюється на безоплатній основі на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно п. 16, 17 Перехідні положення ЗК України громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища). У разі подання заяв про виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) більшістю власників земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства відповідна сільська, селищна, міська рада приймає рішення про розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Згідно ст. 5 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), зокрема, розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); розглядають та погоджують проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Зі змісту вищезазначених норм законодавства вбачається, що за результатом розгляду клопотання про надання дозволу на розробку технічної документації відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування приймає рішення про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на дозволу на розробку технічної документації.

Згідно п. «а» ч. 1 ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад.

Статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно ч. 1, 5 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради. Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Таким чином, розгляд заяви про надання дозволу на розробку технічної документації повинно відбуватись на пленарному засіданні відповідної ради із прийняттям відповідного рішення, оскільки саме такий спосіб прийняття рішення про надання дозволу, передбачений законодавством.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, та не спростовується відповідачем, що будь-яке рішення за поданою 09 жовтня 2024 року ОСОБА_1 заявою, Мологівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, не приймалось.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем Мологівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області допущено протиправну бездіяльність, яка виразилась у неприйнятті у встановленому законодавством порядку рішення за заявою ОСОБА_1 від 09.10.2024 року про надання або відмову у наданні дозволу на розробку технічної документації щодо (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 6,7 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

При цьому, допустивши протиправну бездіяльність з не розгляду заяви ОСОБА_1 , відповідачем не надано жодної юридичної оцінки обставинам, котрі мають принципове юридичне значення для вирішення порушеного громадянином питання, відповідно до вимог Земельного Кодексу України.

За таких обставин, враховуючи неприйняття відповідачем рішення відповідно до чинного законодавства за результатом поданої ОСОБА_1 заяви від 09.10.2024 року, з урахуванням встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом зобов`язання Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.10.2024 року та вирішити питання про надання або відмову у наданні дозволу на розробку технічної документації щодо (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 6,7 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльність Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 09.10.2024 року про надання дозволу на розробку технічної документації щодо (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 6,7 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; зобов`язання Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.10.2024 року та вирішити питання про надання або відмову у наданні дозволу на розробку технічної документації щодо (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 6,7 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, з Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області на користь ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн. (сума, яка підлягала сплаті при зверненні до суду).

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (код ЄДРПРОУ 05406014, адреса місцезнаходження: 67751, Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Молога, вул. Кишинівська, 221а) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 09.10.2024 року про надання дозволу на розробку технічної документації щодо (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 6,7 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Зобов`язати Мологівську сільську раду Білгород-Дністровського району Одеської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.10.2024 року та вирішити питання про надання або відмову у наданні дозволу на розробку технічної документації щодо (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 6,7 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Стягнути з Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (код ЄДРПРОУ 05406014, адреса місцезнаходження: 67751, Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Молога, вул. Кишинівська, 221а) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Суддя О.А. Левчук