Справа № 420/2631/25
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2025-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2631/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області (вул. Преображенська, буд. 44, м. Одеса, 65014, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області, в якому просить:

визнати протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області у видачі ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорта громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року.

Зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби в Одеській області оформити та видати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернулася до ГУ ДМС в Одеській області з заявою про обмін паспорта та видачу паспорта громадянина України у формі книжечки. 09.12.2024 листом №3-936/6/5101-24 у відповідь на звернення позивача ГУ ДМС в Одеській області повідомив позивачу, що за відсутності відповідного рішення суду у відповідача відсутні правові підстави для оформлення і видачі паспорта громадянина України у формі книжечки.

Позивач вважає, що такою відмовою відповідач грубо і безпідставно порушує його законні права та інтереси, виходячи з наступного. Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду провадження у справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Головним управлінням Державної міграційної служби України в Одеській області подано до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що 09.12.2024 до ГУ ДМС в Одеській області надійшла заява ОСОБА_1 про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-XII у вигляді книжечки. ГУ ДМС в Одеській області у межах строку визначеного ЗУ "Про звернення громадян" надали позивачам письмову відповідь від 10.12.2025 № 3- 936/6/5101-24/5100.4.1/13485-24 на її заяву з відповідними роз`ясненнями щодо порядку оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року. Відповідач зазначає, що 22.06.2017 ОСОБА_2 звернулась до ГУ ДМС в Одеській області з заявою про отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм для ОСОБА_1 . 27.06.2017 ОСОБА_1 вперше було документовано паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 дата видачі 27.06.2017, орган видачі 5101. 11.07.2020 ОСОБА_2 вдруге звернулась до Южненського відділу ГУ ДМС в Одеській області з заявою про отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм для ОСОБА_1 . 23.07.2020 ОСОБА_1 вдруге було документовано паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 дата видачі 23.07.2020 орган видачі 5122. 06.11.2020 ОСОБА_1 звернулась до Суворовського відділу у м. Одесі ГУ ДМС в Одеській області з заявою про отримання паспорта громадянина України у вигляді ID-картки, у зв`язку з досягненням 14-річного віку. 18.11.2020 ОСОБА_1 було документовано паспортом громадянина України у вигляді ID-картки № НОМЕР_4 дата видачі 18.11.2020, орган видачі 5122. 26.04.2024 ОСОБА_1 втретє звернулась до Суворовського відділу у м. Одесі ГУ ДМС в Одеській області з заявою про отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм. 09.05.2024 ОСОБА_1 втретє було документовано паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_5 дата видачі 09.05.2024 орган видачі 5116. Відповідач зазначає, що під час першого оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон дані стосовно позивача були внесені до Єдиного державного демографічного реєстру (ЄДДР) було присвоєно унікальний номер запису в ЄДДР (УНЗР): -01287. Позивач зазначає, що звернення за оформленням та видачею паспорта громадянина України у вигляді книжечки відбулось 09.12.2024 вже після оформлення трьох паспортів громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 , серії НОМЕР_5 та паспорта громадянина України у вигляді ID-картки № НОМЕР_4 та внесення інформації до ЄДДР і присвоєння УНЗР. При цьому, позивачем не наведено підстав вважати, що персональні дані щодо ОСОБА_1 обробляються з порушенням законодавства України. ГУ ДМС в Одеській області вважає безпідставними посилання позивача на те, що враховуючи її релігійні переконання та існуючу позицію що до цього православної церкви вона не може приймати номери, оскільки даний номер с незмінним та вже присвоєний при оформленні паспорту громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм. Отже, використання позивачем раніше паспорту громадянина України у вигляді ID-картки та паспортів громадянина України для виїзду за кордон, при виготовленні яких було надано згоду на обробку персональних даних та було присвоєно унікальний номер запису в Реєстрі, який є єдиним та присвоюватись повторно не буде, свідчить, що отримання ще одного паспорта громадянина України у вигляді ID-картки жодним чином не порушує права позивача та в будь-якому разі не є втручанням у її приватне життя. З вказаного також слід дійти висновку про відсутність порушень статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року. Аналогічну правову позицію виклав Верховний Суд у своїй постанові від 08.06.2023 по справі № 380/5977/21 та від 22 березня 2024 року у справі №o 540/4500/21. Більш того, зазначаючи про відмову в отриманні паспорту у вигляді ID картки, недостатньо тільки зазначати про право вибору за волевиявленням, а також про втручання у приватне життя, позивач повинна була навести мотиви саме такого волевиявлення, а також які саме сфери її особистого життя зачіпає отримання паспорту у вигляді картки. Крім того, при зверненні до ГУ ДМС в Одеській області із заявою, позивач не зазначила про наявність релігійних переконань і приналежність до окремої суспільної групи, що зумовлювало би необхідність видачі паспорта із безконтактним носієм інформації. Відображення таких обставин має місце лише в позовній заяві. Враховуючи вищевикладене, ГУ ДМС в Одеській області наголошує на відсутність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини, судом встановлено: ОСОБА_1 09.12.2024 року до ГУ ДМС України в Одеській області із заявою щодо оформлення і видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді книжечки, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.

За результатами розгляду заяви відповідач листом від 10.12.2014 року надав відповідь в якій зазначив, що за здійсненою перевіркою Єдиної інформаційно-аналітичної системи Управління міграційними процесами ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документовано паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_6 , дата видачі - 09.05.2024, органом видачі - 5116; та серії НОМЕР_3 , дата видачі - 23.07.2020, органом видачі - 5122. На момент звернення до ГУ ДМС України в Одеській області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документовано паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_7 . та серії НОМЕР_3 . Персональні дані внесені до Єдиного державного демографічного реєстру (ЄДДР) та присвоєно унікальний номер запису в ЄДДР (УНЗР): 287, який є єдиним та присвоюватись повторно не буде. Порядок подання документа, їх розгляду і прийняття рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року визначає Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України, затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 червня 2019 року №456, яким передбачено оформлення паспорта зразка 1994 року особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року. При зверненні до ГУ ДМС України в Одеській області Вами не надано відповідного рішення суду. У зв`язку з цим, підстави для оформлення та видачі на ім`я позивача паспорта громадянина України, відповідно до Положення про паспорт громадянина України. затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ, - відсутні.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України Про громадянство України документом, що підтверджує громадянство України, є паспорт громадянина України.

Відповідно до статті 5 Закону України Про громадянство України Постановою Верховної ради України від 26.06.1992 №2503-XII затверджено Положення про паспорт громадянина України (далі - Положення), згідно з пунктами 2 та 3 якого, паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку.

Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни запровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

Пунктом 13 Положення встановлено, що для одержання паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 35х45 мм; у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.

З 06.12.2012 набрав чинності Закон України Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус від 20.11.2012 №5492-VI (далі - Закон №5492-VI), яким визначено правові та організаційні засади видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону №5492-VI суспільні відносини, пов`язані із збиранням, накопиченням, захистом, зберіганням, обліком, використанням і поширенням інформації Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр), оформленням, видачею, обміном, пересиланням, вилученням, поверненням державі, визнанням недійсними та знищенням передбачених цим Законом документів, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами України, цим та іншими законами України, а також прийнятими на їх виконання нормативно-правовими актами у сферах, де використовуються відповідні документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи.

Частиною 1 статті 4 Закону №5492-VI встановлено, що Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону №5492-VI внесення інформації до Реєстру здійснюється уповноваженими суб`єктами за зверненням заявника, на підставі інформації державних органів реєстрації актів цивільного стану, органів реєстрації фізичних осіб, а також інформації органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України Про захист персональних даних. У разі якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним.

Згідно з пунктом а частини 1 статті 13 Закону №5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України і оформлення такого передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, спрямованих на лібералізацію Європейським Союзом візового режиму для України від 14.07.2016 №1474-VIII, який набрав чинності з 1 жовтня 2016 року, (далі - Закон №1474-VIII) статтю 13 Закону №5492-VI доповнено частиною 3 наступного змісту: Паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний паспорт України, службовий паспорт України, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, проїзний документ біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, проїзний документ особи, якій надано додатковий захист, картка мігранта містять безконтактний електронний носій. Посвідчення особи на повернення в Україну, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідчення водія не містять безконтактного електронного носія..

Також Законом №1474-VIII частину 2 статті 21 Закону №5492-VI викладено в такій редакції: Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частинами 1, 2, 4 та 5 статті 14 Закону №5492-VI форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.

Кабінету Міністрів України пунктом 7 Розділу Прикінцеві та перехідні положення Закону №1474-VIII доручено у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №302, затверджено зразок бланка, технічного опису та Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України.

Згідно з пунктами 1-3 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого Постановою №302 (далі - Порядок №302), паспорт громадянина України (далі - паспорт) є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Кожен громадянин України, який досяг 14-річного віку, зобов`язаний отримати паспорт.

Підпунктом 1 пункту 7 Порядку №302 встановлено, що оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта особі, яка досягла 14-річного віку, здійснюються на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто.

Пунктами 14 та 32 Порядку №302 закріплено перелік інформації про особу, на ім`я якої оформляється паспорт, яка вноситься до заяви-анкети, а також документи, які подає заявник для оформлення паспорта.

Таким чином, реалізація волевиявлення громадянина на отримання паспорта, незалежно від форми такого, здійснювалась і здійснюється шляхом подання заяви-анкети до компетентного органу особисто особою, яка звертається за отриманням паспорта, із зазначенням інформації та долученням документів, які передбачені вимогами чинного законодавства. При цьому, дотримання особою певних правил, пов`язаних з процедурою оформлення та видачі паспорта, зокрема щодо дотримання форми заяви, є обов`язковим.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 07 листопада 2018 року (справа №820/3327/16), від 29 листопада 2019 року у справі №260/1414/18, від 10 грудня 2020 року у справі №240/575/20.

22.06.2017 ОСОБА_2 звернулась до ГУ ДМС в Одеській області з заявою про отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм для ОСОБА_1 .

27.06.2017 ОСОБА_1 вперше було документовано паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 дата видачі 27.06.2017, орган видачі 5101.

11.07.2020 ОСОБА_2 вдруге звернулась до Южненського відділу ГУ ДМС в Одеській області з заявою про отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм для ОСОБА_1 .

23.07.2020 ОСОБА_1 вдруге було документовано паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 дата видачі 23.07.2020 орган видачі 5122.

06.11.2020 ОСОБА_1 звернулась до Суворовського відділу у м. Одесі ГУ ДМС в Одеській області з заявою про отримання паспорта громадянина України у вигляді ID-картки, у зв`язку з досягненням 14-річного віку. 18.11.2020 ОСОБА_1 було документовано паспортом громадянина України у вигляді ID-картки № НОМЕР_4 дата видачі 18.11.2020, орган видачі 5122.

26.04.2024 ОСОБА_1 втретє звернулась до Суворовського відділу у м. Одесі ГУ ДМС в Одеській області з заявою про отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм. 09.05.2024 ОСОБА_1 втретє було документовано паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_5 дата видачі 09.05.2024 орган видачі 5116.

Під час першого оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон дані стосовно позивача були внесені до Єдиного державного демографічного реєстру (ЄДДР) було присвоєно унікальний номер запису в ЄДДР (УНЗР): -01287.

Таким чином, використання паспорта громадянина України для виїзду за кордон, при виготовленні якого було надано згоду на обробку персональних даних ОСОБА_1 та їй було присвоєно унікальний номер запису в Реєстрі, який є єдиним та присвоюватись повторно не буде, свідчить, що отримання паспорта громадянина України у вигляді ID-картки жодним чином не порушує основоположних прав позивача.

Суд відхиляє посилання законного представника на правову позицію щодо наявності права громадян на отримання паспорта у формі книжечки, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 в зразковій справі №806/3265/17 (Пз/9901/2/18), з огляду на таке.

Так, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 у зразковій справі №806/3265/17 за позовом особи до Коростенського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області, Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії вказано на ознаки цієї типової справи:

а) позивач - фізична особа, якій територіальним органом ДМС України відмовлено у видачі паспорту у формі книжечки, у відповідності до Положення №2503-ХІІ;

б) відповідач - територіальні органи ДМС України;

в) предмет спору - вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних та зобов`язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення № 2503-ХІІ.

Розглянувши зразкову справу №806/3265/17 (Пз/9901/2/18), Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що норми Закону №5492-VI, на відміну від норм Положення №2503-XII (теж діючого на момент виникнення правовідносин), не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорта у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім`я та по батькові, та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог статті 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було встановлене законом), не було необхідним у демократичному суспільстві у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар. Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя в контексті неможливості реалізації права на власне ім`я, що становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

Велика Палата Верховного Суду у зразковій справі констатувала, що позбавлення особи можливості отримання паспорта у традиційній формі - у вигляді книжечки, і спричинені цим побоювання окремої суспільної групи, що отримання паспорта у вигляді ID-картки може спричинити шкоду приватному життю, становить втручання держави, яке не було необхідним у демократичному суспільстві, і воно є непропорційним цілям, які мали б бути досягнуті без покладення на особу такого особистого надмірного тягаря.

З урахуванням викладеного, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що позовні вимоги про визнання протиправними дії Відділу УДМС щодо відмови у видачі позивачеві паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення №2503-ХІІ є обґрунтованими. При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначила, що самі по собі дії Відділу УДМС щодо відмови позивачеві у видачі їй паспорта громадянина України у формі книжечки відповідали Закону №5492-VI.

Суд звертає увагу, що відповідно до пунктів 21, 22 частини 1 статті 4 КАС України типові адміністративні справи - адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги; зразкова адміністративна справа - типова адміністративна справа, прийнята до провадження Верховним Судом як судом першої інстанції для постановлення зразкового рішення.

Таким чином, ознаками типових адміністративних справ є один і той же відповідач-суб`єкт владних повноважень та/або його відокремлені структурні підрозділи, аналогічні підстави публічно-правового спору, однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин та аналогічні позовні вимоги.

Разом з тим, розглядувана справа не може бути визначена як типова, оскільки при зверненні у минулому із оформленням паспорту громадянина України для виїзду за кордон (біометричного закордонного паспорту) вже було надано згоду на обробку персональних даних із використанням засобів Єдиного державного демографічного реєстру, і унікальний номер запису в Реєстрі вже був сформований.

При цьому у зразковій справі правовідносини стосувались майбутнього внесення персональних даних до Реєстру, та предметом розгляду у такій справі було порушене право мати паспорт у альтернативній формі особи, яка не надавала згоду на обробку персональних даних.

Крім того, доводи законного представника про те, що отримання пластикової картки типу ID-1 є правом, а не обов`язком, та форма паспорта у вигляді паспортної книжечки не скасована і є діючою, в даному випадку є необґрунтованими, позаяк альтернатива щодо використання чи невикористання засобів Єдиного державного демографічного реєстру вже реалізована шляхом отримання паспорта України для виїзду за кордон.

Також при вирішенні справи звертає увагу, що Верховний Суд у справі №380/5977/21 (постанова від 08 червня 2023 року) дійшов аналогічного висновку про відсутність підстав для видачі особі паспорта громадянина України зразка 1994 року (книжечки), зокрема, у зв`язку із встановленням факту самостійного звернення такої особи у минулому із заявою-анкетою щодо внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та отримання паспорту громадянина України для виїзду за кордон.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, з огляду на що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України у зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позову понесені ним судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду, не відшкодовуються.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області (вул. Преображенська, буд. 44, м. Одеса, 65014, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Враховуючи знаходження судді у відпустці, повний текст рішення складено та підписано суддею 28.05.2025 року.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя Д.К.Василяка

.