Справа № 420/34214/24
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2025-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук О.А.,

за участю секретаря Гур`євої К.І.

представника позивача Опанасенко А.В.,

представника відповідача Кобилянської Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС в Одеській області податкове повідомлення-рішення форми «Р» № 47048/15-32-24-04-20 від 29.10.2024 р., яким збільшено ОСОБА_1 суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на загальну суму 785957,50 грн., що включає 628826,00 грн. за податковим зобов`язанням та 157131,50 грн. штрафних санкцій; визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС в Одеській області податкове повідомлення-рішення форми «Р» № 47049/15-32-24-04-20 від 29.10.2024 р., яким збільшено ОСОБА_1 суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на загальну суму 65484,85 грн., що включає 52387,88 грн. за податковим зобов`язанням та 13096,97 грн. штрафних санкцій.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відсутні фактичні та правові підстави для проведення відповідачем документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 , визначені у п. 78.1 ст. 78 ПК України. При цьому, - висновки акту перевірки, на якому засновані оскаржувані ППР, про несплату ОСОБА_1 податків з «Інших іноземних доходів у сумі 3.493.477,76 грн.» є хибними та документально не підтвердженими. Вказана сума виникла внаслідок арифметичної та методологічної помилки, допущеної під час заповнення декларації, а не фактично отриманим доходом платника податків. Також контролюючий орган дійшов помилкового висновку про отримання позивачем «іншого доходу» на основі припущень без отримання документального підтвердження факту отримання цих доходів. Контролюючий орган не встановив наявності вини в діях платника податків та безпідставно донарахував податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, військового збору та штрафні санкції тощо.

Представником відповідача Головного управління ДПС в Одеській області до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що відповідно до наявної податкової інформації з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованих фізичною особою в податковій декларації про майновий стан та доходи ФОПП ОСОБА_1 протягом перевіряємого періоду отримував доходи які згідно з Кодексом підлягають включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником податків в річній декларації про майновий стан і доходи (податковій декларації). Перевіркою достовірності декларування відомостей щодо отримання доходу, нарахованого (виплачений, наданий) у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат, які нараховані (виплачені, надані) відповідно до умов трудового договору (контракту), (рядок 10.1 розділу ІІ податкової декларації про майновий стан та доходи) встановлено, що на формування даного показника мало вплив отримання ФОПП ОСОБА_1 доходів у вигляді заробітної плати від ПАТ 'БАНК ВОСТОК', , з якої обов`язок нарахування, утримання та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору покладено на податкового агента відповідно до п.п.14.1.180 п.14.1 ст.14, п.п.164.2.1 п.164.2 ст.164, п.п.168.1.1 п.168.1 ст.168, ст.167 Податковий кодекс України №2755-VІ від 02.12.2010р. із змінами та доповненнями. Перевірка відображеного показника у сумі 1 231 891,16грн. проведена на підставі даних відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суми річного доходу, задекларованих фізичною особою в податкових деклараціяхпро майновий стан та доходи за 2021 рік та довідки з ПАТ 'БАНК ВОСТОК', , про суми нарахованого доходу та утриманих податків (від 12.12.2023 вих. №09/22-зп). Згідно виписок банку по рахунків № НОМЕР_1 (ПАТ "БАНК ВОСТОК", , МФО 307123) та довідок з ПАТ "БАНК ВОСТОК", , МФО 307123 про розподіл дивідентів встановлено отримання протягом перевіряємого періоду ФОПП ОСОБА_1 доходів у вигляді дивідендів, виплачених іноземною юридичною компанією (FERREXPO PLC), яка є компанією-резидентом Швейцарії, будь-які дивідендні виплати, які здійснює компанія FERREXPO PLC, обкладаються чинною Швейцарською федеральною ставкою податку на дохід у розмірі 35 відсотків, який утримується Компанією з валового розподілу та сплачується безпосередньо до Федеральної податкової адміністрації Швейцарії. На виконання вимог п.13.3, п.13.4, п.13.5 ст.13, п.п.164.2.8 п.164.2 ст.164, п.п.163.1.3 п.163.1 ст.163, п.170.11.1 та п.170.11.2 п.170.11 ст.170 ПКУ ФОПП ОСОБА_1 доходи у вигляді дивідендів, які виплачені іноземною юридичною компанією (FERREXPO PLC) у сумі 6 485 166,15грн. включено до загального річного оподатковуваного доходу та надано довідку за формою (Form 60) щодо сплачених податків на території Швейцарської Конфедерації за 2021 рік про суму сплаченого податку, а також про базу та/або об`єкт оподаткування для виконання міжнародної Конвенції між Урядом України і Швейцарською Федеральною Радою про уникнення подвійного оподаткування стосовно податку на доходи. Водночас, на виконання вимог пункту 1.1, пункту 1.2, пункту 1,3, пункту 1,4, пункту 1,5 пункту 16 1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового Кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010р. із змінами та доповненнями ФОПП ОСОБА_1 у податковій декларації про майновий стан та доходи за 2021 рік на доходи, отримані у вигляді дивідендів, які виплачені іноземною юридичною компанією, нараховано військового збору у сумі 97 291,78грн. Відповідно до показників у рядку 10.07 уточненої податковій декларації про майновий стан та доходи за 2021 рік (вх. № 54219 від 05.05.2023) ФОПП ОСОБА_1 задекларовано доходи, отримані з джерел за межами України у загальній сумі 9 978 643,91грн., які складаються з дивідендів, виплачених іноземною юридичною компанією у сумі 6 485 166,15грн. та інших іноземних доходів у сумі 3 493 477,76грн. Первинних документів щодо джерела походження інших іноземних доходів у сумі 3 493 477,76грн. ФОПП ОСОБА_1 до перевірки не надано. В порушення вимог п.п.162.1.1 п.162.1 ст.162, п.163.1 ст.163 , п.164.1 ст.164, п.п.168.2.1 п.168.2 ст.168, п. 170.11 ст. 170, п.167.1 ст.167 Кодексу ФОПП ОСОБА_1 податок на доходи з фізичних осіб з доходів у сумі 628 826,00грн., отриманих з джерел за межами України не нараховано та до бюджету не сплачено. Водночас в порушення вимог п.п.162.1.1 п.162.1 ст.162 , Пунктом 163.1 статті 163 , п.164.1 ст.164 , п.п.168.2.1 п.168.2 ст.168, п. 170.11 ст.170, п.п.1.2 п.16 прим.1 підрозд.10 розд.XX «Перехідні положення» Кодексу ФОПП ОСОБА_1 військовий збір у сумі 52 387,88грн. з доходів, отриманих з джерел за межами України не нараховано та до бюджету не сплачено. Відповідно до податкової інформації з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованих фізичною особою в податковій декларації про майновий стан та доходи за 2021 рік встановлено отримання ФОПП ОСОБА_1 доходу, у вигляді додаткового блага у сумі 15 242,68грн. від ТОВ 'КОМФІ ТРЕЙД', , обов`язок оподаткування якого податком на доходи фізичних осіб та військовим збору покладено на податкового агента відповідно до п.п. «е» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п.п.168.1.1 п.168.1 ст.168, ст.167, п.п. 1.2 п. 16 прим. 1 підрозд. 10 розд. XX Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010р. із змінами та доповненнями. Перевіркою правильності визначення задекларованого загального річного доходу, відображеного у податковій декларації про майновий стан та доходи за 2021 рік встановлено його заниження на загальну суму 15 242,68грн., яке відбулось внаслідок включення не в повному обсязі доходів до розділу ІІ податкової декларації про майновий стан та доходи. Детальний опис структури доходів наведено у п. 2.2.1.1 Акту перевірки.

Представником позивача до суду надано відповідь на відзив, в якій представник позивача вказав доводи, зазначені в позовній заяві, а також те, що контролюючий орган у відзиві не спростував жодної з перелічених підстав позову, а навів цитування спірного акту перевірки. До відзиву було додано лише копію наказу ГУ ДПС в Одеській області від 16.08.2024 р. №8125-п, на підставі якого було призначено перевірку, а документи визначені у підставі п.п. 78.1.1., 78.1.4. п. 78.1 ст. 78 ПК України, як підстава для проведення позапланової документальної невиїзної перевірки надані не були. При цьому, обов`язковою передумовою здійснення документальної перевірки позивача на підставі п.п. 78.1.1., 78.1.4. п. 78.1 ст. 78 ПК України є направлення контролюючим органом письмового запиту про надання пояснень та їх документального підтвердження. Проте, у відзиві не обґрунтовано дотримання вказаних вище норм податкового законодавства під час призначення перевірки.

Представником відповідача до суду надано письмові пояснення, в яких представник Головного управління ДПС в Одеській області зазначив, що відповідач направив запит №5824/КПР/15-32-24-09-10 від 13.09.2022 року на податкову адресу ОСОБА_1 , на який платником податків не було надано жодного документального підтвердження. Головним управління ДПС в Одеській області на підставі вимог підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.1, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.2 статті 79, підпункту 69.21 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-IV зі змінами та доповненнями проведена позапланова невиїзна перевірка ОСОБА_1 з питань декларування доходів, своєчасності, достовірності нарахування та сплати належних сум податків до бюджету за період з 01.01.2021 по 31.12.2021, результати якої були оформлені актом перевірки від 04.10.2024р. №437634/15-32-24-04-15/ НОМЕР_2 . Копія наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 16 серпня 2024 року №8125-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 » та письмове повідомлення від 16.08.2024 №865/15-32-24-14 про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки направлено засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомлення про вручення на податкову адресу ОСОБА_1 16.08.2024 за №911, яке отримано 21.08.2024. Перевірка проведена в період з 23.09.2024 по 27.09.2024р. При цьому, контролюючим органом було складено та направлено запит з додержанням вимог законодавства, оскільки запит містить підстави для надсилання запиту (на 1 сторінці запиту вказується підстава для надсилання запиту) запит має печатку контролюючого органу. Крім того, під час направлення запиту ОСОБА_1 , діяв мораторій на проведення перевірок на підставі п.78.1.4., 78.1.7. ст.78 ПК України.

Представником позивача до суду надано заперечення на пояснення, в яких представник позивача зазначив, що підставою перевірки може бути лише законний запит контролюючого органу. Проте, направлення запиту від 13.09.2022 р. не можна вважати дотриманням п.п. 78.1.1., 78.1.4. п. 78.1 ст. 78 ПК України, оскільки такий: 1) є незаконним та складеним з порушенням встановлених до нього вимог, 2) відсутні належні докази його направлення та вручення платнику податків, 3) вказаний запит датований 13.09.2022 р. - до подання ОСОБА_1 уточнюючої декларації 05.05.2023 р. Запит від 13.09.2022 р. оформлений з порушенням п. 73.3 ст. 73 ПК України відсутня печатка контролюючого органу, а також не містить інформацію про встановлені Контролюючим органом або порушення платником податків законодавства або відомості про виявлену недостовірність даних щодо відповідної декларації.

Ухвалою суду від 11 листопада 2024 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 18 грудня 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду від 06 лютого 2025 року, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, просив суд відмовити в задоволенні позовної заяви.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

20 січня 2022 року ОСОБА_1 подано до контролюючого органу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2021 рік (а.с. 26-28, 118-120 т. 1).

13 вересня 2022 року Головним управлінням ДПС в Одеській області складено та направлено на ім`я ОСОБА_1 запит щодо надання податкової інформації у вигляді пояснень та їх документальних підтверджень (а.с. 114-117 т. 1).

05 травня 2023 року ОСОБА_1 подано до контролюючого органу уточнюючу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2021 рік (а.с. 29-32, 121-125 т. 1).

16 серпня 2024 року Головним управлінням ДПС в Одеській області на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.1, 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, п. 79.2 ст. 79, пп. 69.2-1 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідних положень» ПК України видано наказ № 8125-п про проведення документальної позапланової перевірки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 з 23.09.2024 року тривалістю 5 робочих днів, за період діяльності з 01.01.2021 по 31.12.2021 з метою перевірки дотримання вимог податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету належних сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору (а.с. 24, 87 т. 1).

04 жовтня 2024 року Головним управлінням ДПС в Одеській області складено акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 з питань декларування доходів, своєчасності, достовірності нарахування та сплати належних сум податків до бюджету за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 № 43763/15-32-24-04-15/, яким встановлено порушення фізичною особою платником податків ОСОБА_1 п.п.162.1.1 п.162.1 ст.162, п.163.1 ст.163 , п.164.1 ст.164, п.п.168.2.1 п.168.2 ст.168, п. 170.11 ст. 170, п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010р. із змінами та доповненнями в результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування за період, що перевірявся, на суму 628 826,00грн.; п.п.162.1.1 п.162.1 ст.162 , п. 163.1 ст. 163 , п.164.1 ст.164 , п.п.168.2.1 п.168.2 ст.168, п. 170.11 ст.170, п.п.1.2 п.16 прим.1 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010р. із змінами та доповненнями в результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з військового збору, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування за період, що перевірявся, на суму 52 387,88грн. (а.с. 75-84 т. 1).

29 жовтня 2024 року Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 47048/15-32-24-04-20, яким збільшено ОСОБА_1 суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 628826 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 157131,50 грн., а також податкове повідомлення-рішення № 47049/15-32-24-04-20, яким збільшено ОСОБА_1 суму грошового зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 52387,88 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 13096,97 грн. (а.с. 12-13, 89-90 т. 1).

Згідно пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Види документальних перевірок, порядок планування, проведення та оформлення їх результатів, що проводяться контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, встановлюються Митним кодексом України.

Згідно п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до пп. 78.1.1, 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту; виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Згідно п. 78.4, 78.5, 78.6, 78.7, 78.8 ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки. Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтеб 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу. Строки проведення документальної позапланової перевірки встановлені статтею 8 2 цього Кодексу. Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної позапланової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу. Порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Відповідно до п. 86.1, 86.4, 86.8 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Акт (довідка) документальної невиїзної перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів). Акт (довідка) документальної невиїзної перевірки не пізніше наступного робочого дня після його реєстрації вручається особисто платнику податків чи його представникам або надсилається у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. У разі відмови платника податків або його представників від підписання акта (довідки) перевірки посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Відмова платника податків або його представників від підписання акта перевірки не звільняє такого платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання. Заперечення по акту перевірки розглядаються у порядку і строки, передбачені пунктом 86.7 цієї статті. Податкове повідомлення-рішення приймається у порядку і строки, передбачені пунктом 86.8 цієї статті. Податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Верховний Суд у постановах від 31 травня 2019 року по справі № 813/1041/18, від 14 березня 2019 року по справі № 808/2603/17, від 24 жовтня 2018 року по справі № 815/343/18, аналізуючи наведені правові положення, виклав позицію, що підпункти 78.1.1 та 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України передбачають абсолютно різні підстави для проведення позапланових перевірок, проте спільним для обох підстав є обставина ненадання або надання не у повному обсязі пояснень та документальних підтверджень протягом десяти календарних днів на письмовий запит контролюючого органу. В разі надсилання запиту, де зазначено порушення платником податків законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та в разі недотримання платником податків вимог щодо надання пояснень та документальних підтверджень, відповідна перевірка може бути призначена на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України. У випадку надсилання запиту, в якому містяться відомості про виявлену недостовірність даних щодо відповідної декларації та не вжиття особою дій щодо надання у встановленому порядку відповіді на вказаний запит, перевірка може бути призначена на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19 серпня 2024 року по справі № 420/5252/19.

Таким чином, призначенню документальної позапланової перевірки, зокрема з підстав, визначених підпунктами 78.1.1 та 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України, передує ненадання (надання не в повному обсязі) платником податків пояснень та документальних підтверджень на письмовий запит контролюючого органу з відповідного питання, якщо такий запит оформлено і направлено відповідно до вимог законодавства. Іншими словами, виникнення права призначення контролюючим органом перевірки за кожною із вказаних підстав є наслідком ненадання (надання не в повному обсязі) відповідних пояснень платником податків на законний запит контролюючого органу, поданий за наявності відповідних обставин, які кореспондують конкретній із таких підстав призначення перевірки.

Згідно пп. 16.1.5 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний, зокрема, подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.

Відповідно до ст. 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про надання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і має містити: 1) підстави для надсилання запиту відповідно до цього пункту із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про надання інформації надсилається платнику податків або іншому суб`єкту інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої у встановленому законом порядку, виявлено факти, які можуть свідчити про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, із обов`язковим зазначенням таких фактів у запиті; 2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податковій декларації, поданій платником податків; 4) стосовно платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок під час зазначення обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) виявлено помилку або недостовірність даних, що містяться у звіті про підзвітні рахунки, поданому фінансовим агентом, або відповідно до Загального стандарту звітності CRS фінансовим агентом подано звіт про підзвітні рахунки з відомостями про незадокументовані рахунки, або виявлено подання власником рахунку недостовірних відомостей фінансовому агенту; 7) отримано повідомлення від компетентного органу іноземної юрисдикції, з якою Україною укладено міжнародний договір, що містить положення про обмін інформацією для податкових цілей, згоду на обов`язковість якого надано Верховною Радою України, або укладено на його підставі міжвідомчий договір, про виявлення таким органом помилки, неповних або недостовірних даних, наданих фінансовим агентом щодо підзвітного рахунку особи, яка є резидентом відповідної іноземної юрисдикції, або про інше порушення чи невиконання фінансовим агентом зобов`язань, передбачених Угодою FATCA або Загальним стандартом звітності CRS, у тому числі про участь фінансового агента або його клієнта у правочинах або операціях, передбачених пунктом 39-3.6 статті 39-3 цього Кодексу; 8) отримано запит про надання інформації від компетентного органу іноземної держави на підставі міжнародного договору, що містить положення про обмін інформацією для податкових цілей, та інформації, яка запитується, немає у розпорядженні контролюючого органу; 9) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим-п`ятим пункту 73.3 статті 73 цього Кодексу, платник податків звільняється від обов`язку надання відповіді на такий запит.

При цьому, у постановах від 11 червня 2020 року по справі № 812/730/17, від 11 серпня 2021 року по справі № 804/6851/16 Верховний Суд зазначав, що запит контролюючого органу про надання відповідної інформації платником податків повинен визначати конкретні підстави, тобто наявність чітко окреслених обставин, які відповідно до пункту 73.3 статті 73 ПК України є умовою, за якої відповідний орган може звернутися із таким запитом. Без повідомлення вказаних фактів платник податків позбавлений об`єктивної можливості надати вмотивовані пояснення та їх документальне підтвердження.

У постанові від 23 квітня 2019 року по справі № 813/1757/18 Верховний Суд вказав, що формою реалізації повноважень контролюючого органу є спрямування письмового запиту до платника податків із зазначенням у запиті про правопорушення з боку такого платника та необхідність надання ним пояснень та документів. Метою запиту є підтвердження або спростування інформації, яка є у контролюючого органу, при цьому достовірність такої інформації про правопорушення може бути як категорична, так і умовна. Встановлення факту порушення та формування висновків про це можливо лише після отримання запитуваної контролюючим органом інформації. Наведення у запиті з посиланням на податкову інформацію, як можливого порушення, а не категоричного висновку про правопорушення з боку платника податків, передбачає наявність податкової інформації, яка потребує додаткової перевірки, що можливо реалізувати шляхом здійснення запиту та проведення аналізу після отримання запитуваної інформації. Згідно з висновком Верховного Суду в цій постанові окремі недоліки в оформленні запиту не можуть слугувати підставою для відмови у наданні інформації на запит. Разом з тим, запити контролюючого органу повинні бути оформлені таким чином, щоб платник податків міг усвідомлювати, на які ймовірні порушення податкового законодавства робить посилання контролюючий орган, задля надання необхідного обсягу документів для спростування наявної у контролюючого органу інформації.

В постанові від 19 січня 2025 року по справі №160/8721/23 Верховний Суд зазначив, що запит контролюючого органу про надання відповідної інформації платником податків повинен містити конкретні підстави, тобто, чітко окреслені обставини, які свідчать про порушення (можливе порушення) платником податків податкового законодавства. Без повідомлення вказаних фактів платник податків не має об`єктивної можливості надати будь-які пояснення та їх документальне підтвердження. Виявлення фактів, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями. При цьому у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення необґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена. Суб`єкт господарювання має право не погодитися з рішенням про призначення перевірки та оспорити його у суді, тоді суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести обґрунтованість свого рішення з посиланням на недоліки пояснень суб`єкта господарювання та їх документальне обґрунтування.

З матеріалів справи вбачається, що 13 вересня 2022 року Головним управлінням ДПС в Одеській області складено та направлено на ім`я ОСОБА_1 запит № 5824/КПР/15-32-24-09-10 щодо надання податкової інформації у вигляді пояснень та їх документальних підтверджень, який отриманий 1.10.2022 року, про що свідчить відмітка в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 114-117 т. 1).

При цьому, в запиті від 13.09.2022 року № 5824/КПР/15-32-24-09-10 зазначено, що за результатами проведеного аналізу інформації, зазначеної у податковій декларації про майновий стан і доходи за 2021 рік щодо отриманих доходів, встановлено, що у 2021 році ОСОБА_1 отримана сума доходу з джерелом походження за межами України, відповідно пункту 164.1 статті 164 та пункту 170.11 статті 170 розділу IV Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI, яка включається до загального оподатковуваного доходу платника податку. З урахуванням вищевикладеного на підставі ст. 16 та п. 73.3 ст. 73 ПКУ Головне управління ДПС в Одеській області просить для виконання покладених на органи ДПС функцій, надати інформацію (пояснення) та її документальні підтвердження (завірені належним чином копії документів), а саме: договір з компанією, яка виплачувала дохід; довідку про отримані доходи; копії документів за 2021 рік, щодо отриманих іноземних доходів та інші документи, які не увійшли до переліку, але пов`язані з отриманням зазначених доходів.

Тобто, запит від 13.09.2022 року № 5824/КПР/15-32-24-09-10 сформований та направлений не з підстав виявлення недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, а також не у зв`язку з отриманням податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а у зв`язку з поданням ОСОБА_1 податкової декларації про майновий стан і доходи за 2021 рік.

При цьому, у постанові від 06 жовтня 2020 року по справі № 280/1475/19 Верховний Суд вказав, що підпункт 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України вимагає від контролюючого органу при надісланні письмового запиту про надання інформації та її документального підтвердження з цієї підстави зазначати виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію.

Однак, в запиті від 13.09.2022 року № 5824/КПР/15-32-24-09-10 відсутні будь-які посилання на те, в чому полягає недостовірність задекларованих позивачем у 2021 році показників та щодо яких саме податкових декларацій вона встановлена.

Крім того, всупереч пп.3 п. 73.3 ст. 73 запит від 13.09.2022 року № 5824/КПР/15-32-24-09-10 не містить печатку контролюючого органу.

Зі змісту акту перевірки № 43763/15-32-24-04-15/ від 04.10.2024 року, складеного за результатами перевірки ОСОБА_1 , вбачається, що посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області встановлено, що розмір доходів, отриманих з джерел за межами України (рядок 10.10 розділу ІІ податкової декларації про майновий стан та доходи) за 2021 рік складає за даними платника - 9978643,91 грн., за даними перевірки - 9978643,91 грн., сума податку на доходи фізичних осіб за даними платника 898077,95 грн., за даними перевірки 1212490,96 грн. (різниця + 628826,00 грн.), сума військового збору за даними платника 97291,78 грн., за даними перевірки 149679,66 грн. (різниця + 52387,88 грн.).

В акті № 43763/15-32-24-04-15/ НОМЕР_2 від 04.10.2024 року зазначено, що згідно виписок банку по рахунках № НОМЕР_1 (ПАТ "БАНК ВОСТОК", , МФО 307123) та довідок з ПАТ "БАНК ВОСТОК", , МФО 307123 про розподіл дивідентів встановлено отримання протягом перевіряємого періоду ФОПП ОСОБА_1 доходів у вигляді дивідендів, виплачених іноземною юридичною компанією (FERREXPO PLC), яка є компанією-резидентом Швейцарії, будь-які дивідендні виплати, які здійснює компанія FERREXPO PLC, обкладаються чинною Швейцарською федеральною ставкою податку на дохід у розмірі 35 відсотків, який утримується Компанією з валового розподілу та сплачується безпосередньо до Федеральної податкової адміністрації Швейцарії. На виконання вимог п.13.3, п.13.4, п.13.5 ст.13, п.п.164.2.8 п.164.2 ст.164, п.п.163.1.3 п.163.1 ст.163, п.170.11.1 та п.170.11.2 п.170.11 ст.170 ПКУ ФОПП ОСОБА_1 доходи у вигляді дивідендів, які виплачені іноземною юридичною компанією (FERREXPO PLC) у сумі 6 485 166,15грн. включено до загального річного оподатковуваного доходу та надано довідку за формою (Form 60) щодо сплачених податків на території Швейцарської Конфедерації за 2021 рік про суму сплаченого податку, а також про базу та/або об`єкт оподаткування для виконання міжнародної Конвенції між Урядом України і Швейцарською Федеральною Радою про уникнення подвійного оподаткування стосовно податку на доходи. Водночас, на виконання вимог пункту 1.1, пункту 1.2, пункту 1,3, пункту 1,4, пункту 1,5 пункту 16 1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового Кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010р. із змінами та доповненнями ФОПП ОСОБА_1 у податковій декларації про майновий стан та доходи за 2021 рік на доходи, отримані у вигляді дивідендів, які виплачені іноземною юридичною компанією, нараховано військового збору у сумі 97 291,78грн.

В той же час, в акті № 43763/15-32-24-04-15/ від 04.10.2024 року вказано, що відповідно до показників у рядку 10.07 уточненої податковій декларації про майновий стан та доходи за 2021 рік (вх. № 54219 від 05.05.2023) ФОПП ОСОБА_1 задекларовано дододи, отримані з джерел за межами України у загальній сумі 9 978 643,91грн., які складаються з дивідендів, виплачених іноземною юридичною компанією у сумі 6 485 166,15грн. та інших іноземних доходів у сумі 3 493 477,76 грн. Первинних документів щодо джерела походження інших іноземних доходів у сумі 3 493 477,76грн. ФОПП ОСОБА_1 до перевірки не надано. В порушення вимог п.п.162.1.1 п.162.1 ст.162, п.163.1 ст.163 , п.164.1 ст.164, п.п.168.2.1 п.168.2 ст.168, п. 170.11 ст. 170, п.167.1 ст.167 Кодексу ФОПП ОСОБА_1 податок на доходи з фізичних осіб з доходів у сумі 628 826,00грн., отриманих з джерел за межами України не нараховано та до бюджету не сплачено. Водночас в порушення вимог п.п.162.1.1 п.162.1 ст.162, пунктом 163.1 статті 163, п.164.1 ст.164, п.п.168.2.1 п.168.2 ст.168, п. 170.11 ст.170, п.п.1.2 п.16 прим.1 підрозд.10 розд. XX «Перехідні положення» Кодексу ФОПП ОСОБА_1 військовий збір у сумі 52 387,88грн. з доходів, отриманих з джерел за межами України не нараховано та до бюджету не сплачено.

Тобто, порушення позивачем ОСОБА_1 п.п.162.1.1 п.162.1 ст.162, п.163.1 ст.163, п.164.1 ст.164, п.п.168.2.1 п.168.2 ст.168, п. 170.11 ст. 170, п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України, п.п.162.1.1 п.162.1 ст.162 , п. 163.1 ст. 163 , п.164.1 ст.164, п.п.168.2.1 п.168.2 ст.168, п. 170.11 ст.170, п.п.1.2 п.16 прим.1 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, які в подальшому слугували для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень № 47048/15-32-24-04-20 від 29.10.2024 року, № 47049/15-32-24-04-20 від 29.10.2024 року, встановлені відповідачем Головним управлінням ДПС в Одеській області на підставі уточненої податковій декларації про майновий стан та доходи за 2021 рік (вх. № 54219 від 05.05.2023), а не на підставі податковій декларації про майновий стан та доходи за 2021 рік, поданої 20.01.2022 року, щодо якої направлявся запит, а також у зв`язку з ненаданням ОСОБА_1 первинних документів щодо джерела походження інших іноземних доходів.

При цьому, уточнена податкова декларація про майновий стан та доходи за 2021 рік подана позивачем ОСОБА_1 05.05.2023 року, що не заперечується відповідачем, тобто після направлення контролюючим запиту від 13.09.2022 року № 5824/КПР/15-32-24-09-10.

В той же час, згідно листа Головного управління ДПС в Одеській області від 25.12.2024 року № 4250/6/15-32-24-04-06 в порядку п. 73.3 ст. 73 ПК України фізичній особі-платнику податків ОСОБА_1 в період з 05.05.2023 року по дату надання відповіді запити Головним управлінням ДПС в Одеській області не скдалались та не надсилались (а.с. 134 т. 1).

За таких підстав, з аналізу вищевикладеного слідує, що контролюючий орган, не дотримуючись приписів пунктів 78.1.1. та 78.1.4 статті 78 ПК України, призначив проведення позапланової документальної перевірки ФОПП ОСОБА_1 за відсутності у нього відповідних обгрунтованих підстав.

Верховний Суд в постанові від 19 серпня 2024 року по справі № 420/5252/19 вказав, що неузгодженість між змістом запиту та наказу про проведення перевірки і призначення податкової перевірки з тієї підстави, відповідно до якої у платника податків не запитувалась інформація, свідчить саме про необґрунтованість відповідного наказу як рішення суб`єкта владних повноважень. Підпункт 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України як підстава для призначення документальної позапланової перевірки передбачає можливість її призначення у випадку ненадання письмових пояснень і їх документального підтвердження на письмовий запит з конкретного питання. Відповідно, за відсутності факту направлення з цього питання запиту відповідно до вимог абзацу дев`ятого пункту 73.3 статті 73 ПК України відсутні підстави вважати, що платник податків не надав відповіді на запит, тобто, не виникла законна підстава для проведення перевірки на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України. Втім, відсутність підстави для проведення перевірки, яка зазначена у наказі, вказує на протиправність її проведення і є істотним порушенням, яке впливає на законність її наслідків.

Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 21 лютого 2020 року (справа № 826/17123/18) сформулювала правовий висновок, згідно з яким у разі якщо контролюючим органом була проведена перевірка на підставі наказу про її проведення і за наслідками такої перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення чи інші рішення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження після допуску платником податків посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки не є належним способом захисту права платника податків, оскільки наступне скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Належним способом захисту порушеного права платника податків у такому випадку є саме оскарження рішення, прийнятого за результатами перевірки.

У постанові від 08 вересня 2021 року по справі № 816/228/17 Велика Палата Верховного Суду сформулювала наступний правовий висновок: «У разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки».

В постанові від 19 січня 2025 року по справі №160/8721/23 Верховний Суд зазначив, що дії контролюючого органу, а саме - невиконання вимог норм ПК України щодо процедури проведення перевірки та її призначення, є самостійною підставою для висновку про відсутність правових наслідків такої та визнання протиправними рішень прийнятих за її наслідками. Суд повторно звернув увагу, що відповідно до усталеної практики Верховного Суду (постанови судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у справах № 826/17123/18, № 816/228/17), таким обставинам (щодо процедури призначення перевірки) суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, і лише у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства (в контексті спірних правовідносин - правомірність застосування пониженої ставки податку при виплаті дивідендів).

Крім того, у постанові від 24 грудня 2024 року по справі № 580/9282/23 Верховний Суд звертав увагу, що при встановлені обставини щодо протиправності призначення й проведення перевірки суди попередніх інстанцій не мали переходити до перевірки підстав позову по суті встановлених під час перевірки порушень податкового та/або іншого законодавства, а відповідно і робити висновки по суті таких порушень.

Згідно ч. 5, 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що Головним управління ДПС в Одеській області не доведено, що прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відбулось у спосіб і порядок, встановлений податковим законодавством, а тому податкові повідомлення-рішення № 47048/15-32-24-04-20 від 29.10.2024 року, № 47049/15-32-24-04-20 від 29.10.2024 року є необґрунтованими та підлягають скасуванню.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

При цьому, з урахуванням приписів ч. 1 ст. 139 КАС України, з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 8514,42 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, адреса місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 47048/15-32-24-04-20 від 29.10.2024 року, № 47049/15-32-24-04-20 від 29.10.2024 року.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, адреса місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 8514,42 грн. (вісім тисяч п`ятсот чотирнадцять гривень 42 копійки).

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 30 травня 2025 року.

Суддя О.А. Левчук