Справа № 380/3958/24
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/3958/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2025 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №380/3958/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІЛІП МОРРІС СЕЙЛЗ ЕНД ДИСТРИБ`ЮШН» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІЛІП МОРРІС СЕЙЛЗ ЕНД ДИСТРИБ`ЮШН» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Львівської митниці, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці, що оформлене листом від 12.12.2023 № 7.4-2/15/13/32300, яким ТОВ «ФІЛІП МОРРІС СЕЙЛЗ ЕНД ДИСТРИБ`ЮШН» відмовлено у відновленні режиму вільної торгівлі за заявою від 15.05.2023 № S/127 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.l VE N. S 941376 від 13.04.2022 щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/025603 від 20.04.2022, за заявою від 15.05.2023 № S/128 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.l VE N. S 941379 від 13.04.2022 щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/025604 від 20.04.2022, за заявою від 15.05.2023 № S/129 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.l VE N. S 941381 від 13.04.2022 щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/025605 від 20.04.2022, за заявою від 15.05.2023 № S/125 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.l VE N. S 941380 від 13.04.2022 щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/025303 від 19.04.2022, за заявою від 15.05.2023 № S/126 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.l VE N. S 941387 від 14.04.2022 щодо товарів за митною декларацією № UА209170/2022/025315 від 19.04.2022, за заявою від 15.05.2023 № S/133 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 941392 від 15.04.2022 щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/030064 від 05.05.2022, за заявою від 15.05.2023 № S/130 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 941397 від 19.04.2022 щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/026720 від 25.04.2022, за заявою від 15.05.2023 № S/131 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.l VE N. S 941394 від 19.04.2022 щодо товарів за митною декларацією № UА209170/2022/026721 від 25.04.2022, за заявою від 15.05.2023 № S/135 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.l VE N. S 942010 від 22.04.2022 щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/030050 від 05.05.2022, за заявою від 15.05.2023 № S/134 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942007 від 22.04.2022 щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/030067 від 05.05.2022, за заявою від 15.05.2023 № S/132 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942004 від 22.04.2022 щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/027079 від 26.04.2022, за заявою від 15.05.2023 № S/136 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942013 від 26.04.2022 щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/030073 від 05.05.2022, за заявою від 15.05.2023 № S/137 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942016 від 27.04.2022 щодо товарів за митною декларацією № № UA209170/2022/030151 від 05.05.2022, за заявою від 15.05.2023 № S/138 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942017 від 27.04.2022 щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/030152 від 05.05.2022, за заявою від 15.05.2023 № S/141 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942015 від 27.04.2022 щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/030938 від 09.05.2022, за заявою від 15.05.2023 № S/139 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942034 від 28.04.2022 щодо товарів за митною декларацією № UA 209170/2022/030154 від 05.05.2022, за заявою від 15.05.2023 № S/140 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942045 від 29.04.2022 щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/030262 від 06.05.2022, за заявою від 15.05.2023 № S/142 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942338 від 13.07.2022 щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/054465 від 20.07.2022, за заявою від 15.05.2023 № S/143 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942337 від 13.07.2022 щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/055961 від 25.07.2022, за заявою від 15.05.2023 № S/144 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942348 від 20.07.2022 щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/056350 від 26.07.2022, за заявою від 15.05.2023 № S/145 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942165 від 27.07.2022 щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/058663 від 03.08.2022;

- зобов`язати Львівську митницю повторно розглянути заяви ТОВ «ФІЛІП МОРРІС СЕЙЛЗ ЕНД ДИСТРИБ`ЮШН» від 15.05.2023 № S/127, № S/128, № S/129, № S/125, № S/126, № S/133, № S/130, № S/131, № S/135, № S/134, № S/132, № S/136, № S/137, № S/138, № S/141, № S/139, № S/140, № S/142, № S/143, № S/144, № S/145 та відновити ТОВ «ФІЛІП МОРРІС СЕЙЛЗ ЕНД ДИСТРИБ`ЮШН» режим вільної торгівлі на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.l VE N. S 941376 від 13.04.2022 щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/025603 від 20.04.2022, на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.l VE N. S 941379 від 13.04.2022 щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/025604 від 20.04.2022, на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.l VE N. S 941381 від 13.04.2022 щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/025605 від 20.04.2022, на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.l VE N. S 941380 від 13.04.2022 щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/025303 від 19.04.2022, на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.l VE N. S 941387 від 14.04.2022 щодо товарів за митною декларацією № UА209170/2022/025315 від 19.04.2022, на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 941392 від 15.04.2022 щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/030064 від 05.05.2022, на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 941397 від 19.04.2022 щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/026720 від 25.04.2022, на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.l VE N. S 941394 від 19.04.2022 щодо товарів за митною декларацією № UА209170/2022/026721 від 25.04.2022, на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.l VE N. S 942010 від 22.04.2022 щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/030050 від 05.05.2022, на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942007 від 22.04.2022 щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/030067 від 05.05.2022, на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942004 від 22.04.2022 щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/027079 від 26.04.2022, на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942013 від 26.04.2022 щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/030073 від 05.05.2022, на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942016 від 27.04.2022 щодо товарів за митною декларацією № № UA209170/2022/030151 від 05.05.2022, на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942017 від 27.04.2022 щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/030152 від 05.05.2022, на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942015 від 27.04.2022 щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/030938 від 09.05.2022, на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942034 від 28.04.2022 щодо товарів за митною декларацією № UA 209170/2022/030154 від 05.05.2022, на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942045 від 29.04.2022 щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/030262 від 06.05.2022, на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942338 від 13.07.2022 щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/054465 від 20.07.2022, на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942337 від 13.07.2022 щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/055961 від 25.07.2022, на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942348 від 20.07.2022 щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/056350 від 26.07.2022, на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942165 від 27.07.2022 щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/058663 від 03.08.2022;

- визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці, що оформлене листом Львівської митниці від 09.11.2023 № 7.4-2-15/13/29263, в частині відмови у відновленні режиму вільної торгівлі за заявою від 24.11.2022 № S/408 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару від 29.07.2022 EUR.l VE N. S 942176 щодо товарів за митною декларацією № UА209170/2022/059781 від 08.08.2022;

- зобов`язати Львівську митницю повторно розглянути заяву ТОВ «ФІЛІП МОРРІС СЕЙЛЗ ЕНД ДИСТРИБ`ЮШН» від 24.11.2022 № S/408 та відновити ТОВ «ФІЛІП МОРРІС СЕЙЛЗ ЕНД ДИСТРИБ`ЮШН» режим вільної торгівлі на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.l VE N. S 942176 від 29.07.2022 щодо товарів за митною декларацією № UА209170/2022/059781 від 08.08.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.08.2015 між юридичною особою PHILIP MORRIS PRODUCTS S.A. та ТОВ «ФІЛІП МОРРІС СЕЙЛЗ ЕНД ДИСТРИБ`ЮШН» було укладено Договір дистрибуції, який, серед іншого, передбачає поставку (продаж) від PHILIP MORRIS PRODUCTS S.A. до TOB «ФІЛІП МОРРІС СЕЙЛЗ ЕНД ДИСТРИБ`ЮШН» товарів (тютюновмісних виробів).

02.05.2021 між юридичною особою PHILIP MORRIS PRODUCTS S.A. та TOB «ФІЛІП МОРРІС СЕЙЛЗ ЕНД ДИСТРИБ`ЮШН» було укладено Додаткову угоду № 13, якою Договір Дистрибуції був викладений у новій редакції. Відповідно до Договору Дистрибуції ТОВ «ФІЛІП МОРРІС СЕЙЛЗ ЕНД ДИСТРИБ`ЮШН», серед іншого, здійснювало імпорт на митну територію України тютюновмісних виробів для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням. Країною походження тютюновмісних виробів для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівана з електронним управлінням є Італійська Республіка, тобто товари походять з Європейського союзу.

До 24.02.2022р. товариство здійснювало господарську діяльність з імпорту товарів (тютюновмісних виробів для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням) у звичному режимі з наданням митним органам під час митного оформлення товарів відповідних документів, що підтверджують країну походження зазначених товарів, а саме Сертифікатів з перевезення (походження) товару EUR. 1 відповідно до положень Угоди про асоціацію між Україною з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони від 27.06.2014 та Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження, яка набрала чинності 01.02.2018 та із застосуванням преференційного режиму (режиму вільної торгівлі).

Зазначає, що в період з квітня по вересень 2022 року товаросупровідні та інші документи щодо товарів від нерезидентів надходили із значними затримками пов`язаними як з перевантаженням сухопутних кордонів України товарами гуманітарного та військового призначення, так і з припиненням роботи в Україні служб міжнародних кур`єрських доставок (таких як DHL, TNT, тощо). Документи від іноземних контрагентів надходили зі значними затримками.

Велика частина документів з іноземними контрагентами ТОВ «ФІЛІП МОРРІС СЕЙЛЗ ЕНД ДИСТРИБ`ЮШН», а також велика частина документів, що стосується дотримання і виконання законодавства про державну митну справу, зберігалася за адресою виробничих потужностей товариства в селищі Докучаєвське, Харківського району, Харківської області.

03.05.2022 відбувся обстріл приміщень, де зберігалася значна частина документації товариства, що стосується дотримання і виконання законодавства про державну митну справу, за адресою Польовий в`їзд, 1, селище Докучаєвське, Харківський район, Харківська область. Внаслідок обстрілу відбулося влучання в адміністративний корпус приміщень, що потягло руйнування та пожежу в адміністративному корпусі. Внаслідок руйнування та пожежі було знищено документацію ТОВ «ФІЛІП МОРРІС СЕЙЛЗ ЕНД ДИСТРИБ`ЮШН» та порушено доступ до баз даних, що підтверджується актом про пожежу від 03.05.2022 в якому зазначено, що «Причина пожежі пов`язана проведенням бойових (воєнних) дій», експертним висновком Харківської торгово-промислової палати від 08.08.2022 № 54-ПМ/22 щодо первинного фіксування стану нерухомого майна, активів та документації, пошкоджених або зруйнованих внаслідок воєнних (бойових) дії, актом комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації від 18.08.2022, а також відповідними фотоматеріалами. За фактом руйнування будівлі було розпочато кримінальне провадження № 0001089 від 04.05.20022 за ч. 2 ст. 438 Кримінального кодексу України. Таким чином, внаслідок знищення більшої частини документації товариства, а також тривалим порушенням доступу позивача до документації, що зберіглася, та до відповідних баз даних, з незалежних від позивача (його посадових осіб) причин, товариство не мало об`єктивної можливості належним чином реалізовувати свої права та виконувати свої обов`язки, що передбачені законодавством про державну митну справу.

ТОВ «ФІЛІП МОРРІС СЕЙЛЗ ЕНД ДИСТРИБ`ЮШН» в квітні-серпні 2022 року в умовах воєнного стану здійснило імпортні операції тютюновмісних виробів для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням та провело митні оформлення товарів через Львівську митницю.

З метою пришвидшення імпорту в умовах воєнного стану та перевантаження митниць гуманітарними та військовими вантажами, митне оформлення товарів в митному режимі імпорту було проведено без застосування преференційного режиму (режиму вільної торгівлі) зі сплатою мита та інших митних платежів на загальних підставах, оскільки за виняткових обставин, уповноважені особи декларанта (позивача) не могли отримати такі сертифікати від контрагента, або встановити місцезнаходження оригіналів Сертифікатів з перевезення (походження) товару EUR.1 по імпортним операціям. Відповідно під час митного оформлення товарів оригінали Сертифікатів з перевезення (походження) товару EUR.1 митним органам не подавалися.

Після отримання оригіналів Сертифікатів з перевезення (походження) товару EUR.1 по імпортних операціях від контрагента, ТОВ «ФІЛІП МОРРІС СЕЙЛЗ ЕНД ДИСТРИБ`ЮШН» звернулося до Львівської митниці із заявами щодо відновлення режиму вільної торгівлі відносно товарів за поданими митними деклараціями та додано оригінали Сертифікатів з перевезення (походження) товару EUR.l.

За результатами розгляду поданих товариством заяв про відновлення режиму вільної торгівлі від 15.05.2023 р. № S/127, № S/128, №S/129, №S/125, № S/126, № S/133, № S/130, № S/131, № S/135, № S/134, № S/132, № S/136, № S/137, № S/138, № S/141, № S/139, № S/140, № S/142, № S/143, № S/144, № S/145 за відповідними Сертифікатами з перевезення (походження) товарів EUR. 1 та відповідними митними деклараціями, Львівською митницею було повідомлено, що здійснюються додаткові заходи щодо перевірки документів та достовірності інформації, що в них міститься, що було оформлено листом Львівської митниці від 21.06.2023р. № 7.4-2/15/13/15483.

Рішенням в.о. першого заступника начальника Львівської митниці, що оформлене листом Львівської митниці від 12.12.2023р. № 7.4-2/15/13/32300 товариству було повідомлено про завершення перевірочних заходів щодо Сертифікатів з перевезення (походження) товару EUR.1, які були подані разом з заявами про відновлення режиму вільної торгівлі від 15.05.2023р. № S/127, № S/128, № S/129, № S/125, № S/126, № S/133, № S/130, № S/131, № S/135, № S/134, № S/132, № S/136, № S/137, № S/138, № S/141, № S/139, № S/140, № S/142, № S/143, № S/144, № S/145, за результатами яких митним органом Італійської Республіки було підтверджено автентичність вищезазначених Сертифікатів з перевезення (походження) товарів EUR.1, однак Львівською митницею було прийнято рішення, яким було відмовлено товариству у відновленні режиму вільної торгівлі за поданими сертифікатами.

У серпні 2022 товариство в умовах воєнного стану за митною декларацією № UA209170/2022/059781 від 03.08.2022 здійснило через Львівську митницю митне оформлення тютюновмісних виробів для електричного нагрівання (ТВЕН) HEETS BRONZE SELECTION, помістивши зазначені товари у митний режим імпорту. З метою пришвидшення імпорту в умовах воєнного стану, митне оформлення товарів в митному режимі імпорту було проведено без застосування преференційного режиму (режиму вільної торгівлі) зі сплатою мита та інших митних платежів на загальних підставах, оскільки за виняткових обставин, уповноважені особи декларанта (позивача) не могли отримати такий сертифікат від контрагента, або встановити місцезнаходження оригіналу Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 по імпортній операції. Відповідно під час митного оформлення товарів оригінал Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR. 1 митним органам не подавався.

Після отримання оригіналу Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 по імпортній операції від контрагента, ТОВ «ФІЛІП МОРРІС СЕЙЛЗ ЕНД ДИСТРИБ`ЮШН» звернулося до Львівської митниці із заявою від 24.11.2022 № S/4O8 про відновлення режиму вільної торгівлі відносно товарів за митною декларацією № UA209170/2022/059781 від 08.08.2022 та додано оригінал Сертифікату з перевезення (походження) товару від 29.07.2022 EUR.1 VE N. S 942176.

За результатами розгляду поданої товариством заяви про відновлення режиму вільної торгівлі від 24.11.2022 № S/408 відповідачем було відмовлено у відновленні режиму вільної торгівлі, що було оформлено листом Львівської митниці від 12.12.2022 № 7.8-2-15/13/24395.

Позивач наголошує про надмірний формалізм Львівської митниці, адже заяву товариства від 24.11.2022 № S/408 про відновлення режиму вільної торгівлі за Сертифікатом з перевезення (походження) товару від 29.07.2022 EUR.1 VE N. S 942176 було зареєстровано через один день після закінчення строку дії сертифікату відповідно до ч. 1 ст. 23 Доповнення І до Конвенції і лише на підставі прострочення на один день Львівська митниця неправомірно відмовила товариству у відновленні режиму вільної торгівлі.

Не погодившись із рішенням Львівської митниці про відмову у відновленні режиму вільної торгівлі за заявою від 24.11.2022 № S/403, що було оформлено листом від 12.12.2022 № 7.8-2-15/13/24395 товариство звернулося до Державної митної служби України зі скаргою від 10.01.2023 на рішення в.о. першого заступника начальника Львівської митниці про відмову у відновленні режиму вільної торгівлі за Сертифікатом з перевезення (походження) товару від 29.07.2022 EUR.1 VE N. S 942176.

Рішенням Державної митної служби України від 07.02.2023 № 08-1/15-03-01/8.19/813 за результатами розгляду скарги скасовано рішення Львівської митниці від 12.12.2022 № 7.8-2-15/13/24395 та зобов`язано Львівську митницю:

- провести перевірку достовірності сертифіката з перевезення товару 29.07.2022 EUR.1 VE N. S 942176 та відомостей щодо преференційного походження товару, що вказаний у цьому документі, відповідно до статей 31 та 32 Доповнення І до Конвенції;

- прийняти нове рішення з порушеного питання відповідно до результатів перевірки уповноваженим митним органом Італійської Республіки сертифіката з перевезення товару 29.07.2022 EUR.1 VE N. S 942176 згідно зі статтями 3 1 та 32 Доповнення 1 до Конвенції.

30.10.2023 у зв`язку з тим, що Львівською митницею протягом восьми місяців не було прийнято жодного рішення за результатами перевірки уповноваженим митним органом Італійської Республіки сертифіката з перевезення товару від 29.07.2022 EUR. I VE N. S 942176, ТОВ «ФІЛІП МОРРІС СЕЙЛЗ ЕНД ДИСТРИБ`ЮШН» звернулося із заявою № S/475 від 30.10.2023р. з проханням повідомити про результати перевірки сертифіката з перевезення товару від 29.07.2022 EUR.1 VE N. S 942176.

Листом від 09.11.2023 № 7.4-2-15/13/29263 Львівська митниця відмовила товариству у відновленні режиму вільної торгівлі, серед іншого, за Сертифікатом з перевезення (походження) товару від 29.07.2022 EUR.1 VE N. S 942176.

Не погодившись із рішенням Львівської митниці про відмову у відновленні режиму вільної торгівлі від 09.11.2023 № 7.4-2-15/13/29263 товариство звернулося до Державної митної служби України зі скаргою від 08.12.2023 № 2023-12-08/01 на рішення в.о. першого заступника начальника Львівської митниці про відмову у відновленні режиму вільної торгівлі за Сертифікатом з перевезення (походження) товару від 29.07.2022 EUR.1 VE N. S 942176 та EUR.1 VE N. S 942273 від 28.06.2022 (який не є предметом спору за цим позовом). У подальшому товариством подано додаткові пояснення № 1 до скарги від 08.12.2023 на рішення, що оформлене листом Львівської митниці від 09.11.2023 № 7.4-2-15/13/29263.

Рішенням Державної митної служби України від 08.01.2024 № 15/15-03-01/14/65 скаргу товариства від 08.12.2023 № 2323-12-08/01 залишено без задоволення.

Позивач вважає, що у відповідача були відсутні правові підстави для відмови у відновленні режиму вільної торгівлі.

Ухвалою судді від 23.02.2024 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та відповідачу встановлено строк для подання відзиву до суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

Ухвалою судді від 27.05.2025 відмовлено у задоволенні клопотань представників сторін про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та в судовому засіданні в спрощеному провадженні.

На адресу суду від Львівської митниці надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив. Відзив обґрунтований тим, що за період квітень-серпень 2022 року декларантом позивача до митного оформлення подано митні декларації. Митне оформлення товарів за митними деклараціями здійснено, відповідно до заявленої декларантом митної вартості та нарахованих і сплачених митних платежів (гр. 47 МД). При цьому, до заявлених у митній декларації товарів, декларантом пільга зі сплати ввізного мита не застосовувалася у зв`язку з відсутністю документів, якими підтверджується преференційне походження товару, що підтверджується графою 36 МД. У подальшому, декларантом позивача подано заяви яким товариство просило поновити режим вільної торгівлі в рамках Угоди про асоціацію між Україною та ЄС стосовно товару, який був оформлений відповідними митними деклараціями. Внесення змін у митні декларації обґрунтовано наявністю документів, а саме Сертифікатів перевезення товару EUR.1 №№ VE N. S 942176 від 29.07.2022, VE N. S 941376, VE N. S 941379, VE N. S 941381, VE N. S 941380, від 14.04.2022, VE N. S 941387, від 15.04.2022, VE N. S 941392, від 19.04.2022, VE N. S 941397, VE N. S 941394, від 22.04.2022, VE N. S 942010, VE N. S 942007, VE N. S 942004, від 26.04.2022 VE N. S 942013, від 27.04.2022, VE N. S 942016, VE N. S 942017, VE N. S 942015, від 28.04.2022 N. VE N. S 942034, від 29.04.2022 N. VE N. S 942045, від 13.07.2022, VE N. S 942338, VE N. S 942337. від 20.07.2022, VE N. S 942348, від 27.07.2022, VE N. S 942165, яким підтверджується походження товару, оформленого відповідними деклараціями.

Листом Львівської митниці від 21.06.2023 № 7.4-2-15/13/15483 повідомлено про прийняття рішення щодо здійснення процедури верифікації Сертифікатів з перевезення товарів EUR.1 та здійснення додаткових заходів з перевірки документів про походження та достовірності інформації, що в них містяться.

Листом від 09.11.2023 № 7.4-2/15/13/29263 Львівська митниця повідомила, що митницею отримано інформацію про результати перевірки статусу походження товарів, охоплених сертифікатами, однак факт підтвердження автентичності та достовірності сертифікатів з перевезення EUR.1 не скасовує необхідності дотримання вимог статті 23 Доповнення І до Конвенції (термін дії підтвердження походження).

Зазначає, що ТОВ «ФІЛІП МОРРІС СЕЙЛЗ ЕНД ДИСТРИБ`ЮШН» не надано документальних підтверджень щодо виняткових обставин, які перешкодили своєчасному поданню сертифікатів з перевезення EUR.1, тому митниця не має підстав для відновлення режиму вільної торгівлі до товарів та повернення з Державного бюджету України митних платежів. Проінформовано, що враховуючи положення статті 17 Доповнення І до Конвенції (виданий сертифікат не прийнятий під час імпортування з технічних причин), товариством може звернутися до експортера з метою отримання ретроспективних сертифікатів з перевезення EUR.1.

Наголошує, що положення ч. 2 ст. 23 Доповнення І до Конвенції стосується випадків можливого застосування преференційного режиму до товарів, охоплених документом строк дії якого на дату подання до митних органів Договірної сторони-імпортера закінчився.

Зазначає, що на дату звернення позивача із заявою про відновлення режиму вільної торгівлі Сертифікатів з перевезення товару EUR.1, термін дії таких закінчився, а, отже, до спірних правовідносин підлягає застосуванню саме положення ч. 2 ст. 23 Доповнення І до Конвенції. Натомість, ч. 3 ст. 23 Доповнення І до Конвенції стосується випадків можливості прийняття підтвердження походження товарів, які були представлені раніше вказаної кінцевої дати, однак, при цьому в якості документа подається сертифікат ретроспективний, тобто виданий пізніше.

Зміст наведених положень Доповнення І до Конвенції дає підстави для висновку про те, що можливість застосування преференційного режиму до товарів, охоплених відповідним документом, термін дії якого закінчився, може бути прийнятою, якщо доведено перед митними органами винятковість обставин, що відповідає ч. 2 ст. 23 Доповнення І до Конвенції. Натомість, прийняття підтвердження походження товарів, які були представлені раніше вказаної кінцевої дати (ч. 3 ст. 23 Доповнення І до Конвенції) може бути прийнятним, у випадку подання діючого сертифікату з перевезення, виданого ретроспективно.

Листами від 09.11.2023р. № 7.4-2/15/13/29263 та від 12.12.2023р. № 7.4-2/15/13/32300, Львівською митницею повідомлено позивача про те, що враховуючи положення статті 17 Доповнення І до Конвенції (виданий сертифікат не прийнятий під час імпортування з технічних причин), товариство може звернутися до експортера з метою отримання ретроспективних сертифікатів з перевезення EUR.1.

Звертає увагу, що твердження представника позивача про протиправність дій митниці, що полягають у відмові, оформленій у листах від 09.11.2023р. № 7.4-2/15/13/29263 та від 12.12.2023р. № 7.4-2/15/13/32300, у відновленні преференційного режиму та поверненні коштів, не відповідає дійсності, адже, вказаними листами, Львівська митниця не заперечує факту того, що оформлені за митними деклараціями товари є такими, що походять з країни Євросоюзу і дана обставина підтверджена уповноваженим органом Італійської Республіки, однак, відмова у застосуванні преференційного режиму та поверненні коштів зумовлена неможливістю застосування прострочених сертифікатів з перевезення товару EUR.1 від 13.04.2022 №№ VE N. S 941376, VE N. S 941379, VE N. S 941381, VE N. S 941380, від 14.04.2022 № VE N. S 941387, від 15.04.2022 №VE N. S 941392, від 19.04.2022 №№ VE N. S 941397, VE N. S 941394, від 22.04.2022 №№ VE N. S 942010, VE N. S 942007, VE N. S 942004, від 26.04.2022 № VE N. S 942013, від 27.04.2022 № VE N. S 942016, VE N. S 942017, VE N. S 942015, від 28.04.2022 № VE N. S 942034, від 29.04.2022 № VE N. S 942045, від 13.07.2022 № VE N. S 942338, VE N. S 942337, від 20.07.2022 № VE N. S 942348, від 27.07.2022 № VE N. S 942165, у зв`язку з чим і було поінформовано позивача про можливість отримання ретроспективного сертифікату.

Враховуючи наведене, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову.

Представником позивача подано відповідь на відзив, в якій зазначає, що Львівська митниця підтверджує преференційний режим походження товарів, імпортером яких є ТОВ «ФІЛІП МОРРІС СЕЙЛЗ ЕНД ДИСТРИБ`ЮШН» за відповідними митними деклараціями, а отже, до зазначених товарів повинен застосовуватися преференційний режим.

Зазначає, що Львівська митниця у відзиві маніпулюючи та перекручуючи зміст положень Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 08.11.2017 № 2187-VIII, намагається обґрунтувати свої незаконні дії, пов`язані з відмовою товариству у відновленні режиму вільної торгівлі.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Митного кодексу України, документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару або засвідчена декларація про походження товару, або декларація про походження товару, або сертифікат про регіональне найменування товару.

За положеннями підпункту «а» ч. 1 ст. 15 Доповнення І до Конвенції товари, що походять з однієї з Договірних Сторін, і ввозяться в інші Договірні Сторони, підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів, що підтверджують походження: сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III а.

Частина 1 ст. 23 Доповнення І до Конвенції встановлює загальне правило, за яким:

1. Підтвердження про походження є дійсним протягом чотирьох місяців з дати видачі в Договірній стороні-експортері та у зазначений період має бути подане до митних органів країни імпорту. Частини 2 та 3 ст. 23 Доповнення І до Конвенції встановлюють два окремих виключення із загального правила (спеціальні правила), коли Сертифікати з перевезення (походження) товару EUR.1 можуть бути подані після закінчення чотирьох місяців з дати видачі в Договірній стороні-експортері, а саме:

2. Підтвердження про походження, що подаються до митних органів Договірної сторони-імпортера пізніше кінцевої дати подання, вказаної' в пункті 1 цієї Статті, можуть бути прийняті з метою застосування преференційного режиму, якщо вони не були подані до встановленої кінцевої дати через виняткові обставини.

3. В інших випадках несвоєчасного подання митні органи Договірної сторони-імпортера можуть прийняти підтвердження походження, якщо імпортовані товари були представлені раніше вказаної кінцевої дати.

Наголошує, що незрозуміло чому Львівська митниця вважає необхідним доводити виняткові обставини для позивача з метою застосування ч. 2 ст. 23 Доповнення І до Конвенції, адже вся країна, усі органи влади, увесь бізнес та громадяни існують з 24.02.2022 у «виняткових обставинах», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Повномасштабна військова агресія російської федерації проти України та введення на всій території України правового режиму воєнного стану, масове переміщення осіб по всій території України та за її межі внаслідок воєнної агресії, постійні масовані ракетні обстріли та атаки безпілотними ударними апаратами є тими винятковими обставинами, які зобов`язують митний орган застосувати ч. 2 ст. 23 Доповнення І до Конвенції та відновлювати режим вільної торгівлі за Сертифікатами з перевезення (походження) товару EUR.1 усім суб`єктам зовнішньоекономічної діяльності (імпортерам).

Початок повномасштабної військової агресії російської федерації проти України, введення на всій території України правового режиму воєнного стану, та як наслідок суттєве порушення логістичних ланцюгів документообігу між учасниками міжнародних торгових операцій є загальновідомими фактами, про які добре відомо митному органу, і є винятковими обставинами в даному випадку, оскільки затримка у наданні Львівській митниці відповідних Сертифікатів з перевезення (походження) товарів EUR.1 VE N. S 941376 від 13.04.2022р., EUR.1 VE N. S 941379 від 13.04.2022р., EUR.1 VE N. S 941381 від 13.04.2022р., EUR.1 VE N. S 941380 від 13.04.2022р., EUR.1 VE N. S 941387 від 14.04.2022р., EUR.1 VE N. S 941392 від 15.04.2022р., EUR.1 VE N. S 941397 від 19.04.2022р., EUR.1 VE N. S 941394 від 19.04.2022р., EUR.1 VE N. S 942010 від 22.04.2022р., EUR.1 VE N. S 942007 від 22.04.2022р., EUR.1 VE N. S 942004 від 22.04.2022р., EUR.1 VE N. S 942013 від 26.04.2022р., EUR.1 VE N. S 942016 від 27.04.2022р., EUR.1 VE N. S 942017 від 27.04.2022р., EUR.1 VE N. S 942015 від 27.04.2022р., EUR.1 VE N. S 942034 від 28.04.2022р., EUR.1 VE N. S 942045 від 29.04.2022 р., EUR.1 VE N. S 942338 від 13.07.2022р., EUR.1 VE N. S 942337 від 13.07.2022р., EUR.1 VE N. S 942348 від 20.07.2022р., EUR.1 VE N. S 942165 від 27.07.2022р., EUR.1 VE N. S 942176 від 29.07.2022р. була спричинена виключно такими винятковими обставинами, які позивач об`єктивно не міг передбачити завчасно.

Зазначає, що технічною причиною неприйняття Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 може бути те, що сертифікат складено по формі, відмінній від встановленої, не заповнену одну з обов`язкових граф, відсутня печатка та підпис уповноваженої особи відповідного митного органу країни експорту, тощо.

Закінчення строку Сертифікатів з перевезення (походження) товару EUR.1 не є технічними причинами їх неприйняття. Подання позивачем Сертифікатів з перевезення (походження) товару EUR.1 пізніше кінцевої дати не є технічними причинами їх неприйняття Львівською митницею. Термін не прийнятий під час імпортування «з технічних причин» є оціночним поняттям, яке не повинно використовуватися митними органами свавільно, недобросовісно та нерозсудливо і без дотримання принципу належного урядування як складової частини принципу верховенства права.

Наголошує, що ч. 3 ст. 23 Доповнення І до Конвенції не містить жодного посилання чи вказівки на необхідність отримання суб`єктом господарювання, який здійснює імпорт, ретроспективних Сертифікатів з перевезення (походження) товару EUR.1 у випадку застосування ч. 3 ст. 23 Доповнення І до Конвенції. Жодного посилання в ст. 23 Доповнення І до Конвенції та ст. 17 цього ж нормативно-правового акту не міститься, отже, наведені у відзиві аргументи свідчать про свавільне тлумачення Львівською митницею положень ч. 3 ст. 23 Доповнення І до Конвенції шляхом, фактично, покладення на суб`єкта господарювання додаткових не передбачених законодавством обов`язків щодо отримання ретроспективного сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1.

Враховуючи вищезазначене просить суд задовольнити позовні вимоги.

Представником позивача подано письмові пояснення від 13.03.2025 та 22.04.2025, в яких зазначає посилання на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.05.2024 року у справі № 380/3957/24, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2025, яким задоволено позовні вимоги в аналогічних правовідносинах та зроблено висновок, що ч. 1 ст. 23 Доповнення І до Конвенції встановлюється загальне правило, за яким Сертифікат з перевезення (походження) товару EUR. 1 повинен бути поданий митним органам для підтвердження походження товару протягом чотиримісячного строку його дії.

В той же час, ч. 2 ст. 23 Доповнення І до Конвенції встановлює правило, що у виняткових обставинах Сертифікат з перевезення (походження) товару EUR.1 може бути поданий митному органу і після закінчення строку дії цього сертифікату, а ч. 3 ст. 23 Доповнення І до Конвенції встановлює також інше правило, що в будь-яких інших випадках (які не є винятковими обставинами) несвоєчасного подання Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1, такий сертифікат має прийматися митним органом, якщо імпортовані товари були представлені митному органу в період дії Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR. 1.

Відповідно до ст. 24 Протоколу 1 Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і 'їхніми державами-членами, з іншої сторони від 27.06.2014 року, підтвердження походження є дійсним протягом чотирьох місяців з дати видачі в країні експорту й у зазначений період має бути подане до митних органів країни імпорту. Підтвердження походження, що подаються до митних органів країни імпорту пізніше кінцевої дати подання, вказаної в пункті 1 цієї статті, можуть бути прийняті з метою застосування преференційного режиму, якщо вони не були подані до встановленої кінцевої дати через виняткові обставини. В інших випадках пізнього подання митні органи країни імпорту можуть прийняти підтвердження походження, якщо імпортовані товари були представлені раніше цієї кінцевої дати.

Тобто, положення ч. 3 ст. 24 Протоколу 1 дозволяють надавати митним органам декларації інвойси після закінчення чотирьохмісячного строку їх дії з дати видачі у країні експорту за умови, що імпортовані товари були представлені митним органам раніше цієї кінцевої дати.

З аналізу чинної ст. 23 Доповнення І до Конвенції та ст. 24 Протоколу І до Угоди про асоціацію, можна прийти до однозначного висновку, що відповідні норми ст. 23 Доповнення І до Конвенції та ст. 24 Протоколу І до Угоди про асоціацію є практично ідентичними за своєю суттю та змістом і однаково регулюють правила щодо строків підтвердження походження товарів, встановлюючи загальне правило та виключення з нього.

Таким чином, на момент оформлення митних декларацій, сертифікати з перевезення (походження) товару були дійсними, а тому відповідач, в силу ч. 3 ст. 23 розділу ІІІ Доповнення І до Конвенції після його надання, повинен його врахувати.

Враховуючи вищезазначене просить суд задовольнити позовні вимоги.

Судом встановлені наступні обставини:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІЛІП МОРРІС СЕЙЛЗ ЕНД ДИСТРИБ`ЮШН» (далі ТОВ «ФМСД»/позивач) є юридичною особою, яке зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом 39540982.

01.08.2015 року між корпорацією PHILIP MORRIS PRODUCTS S.A. та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІЛІП МОРРІС СЕЙЛЗ ЕНД ДИСТРИБ`ЮШН» укладено Договір дистрибуції, який, серед іншого, передбачає поставку (продаж) від PHILIP MORRIS PRODUCTS S.A. до ТОВ «ФМСД» товарів (тютюновмісних виробів).

05.05.2021 року між PHILIP MORRIS PRODUCTS S.A. та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІЛІП МОРРІС СЕЙЛЗ ЕНД ДИСТРИБ`ЮШН» укладено Додаткову угоду № 13, якою Договір Дистрибуції був скоригований та викладений у новій (скоригованій) редакції.

Відповідно до скоригованого та повторно викладеного Договору Дистрибуції від 01.08.2015 року ТОВ «ФМСД», серед іншого, здійснювало та продовжує здійснювати імпорт на митну територію України товарів, а саме тютюновмісних виробів для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням. Країною походження тютюновмісних виробів для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням є, як правило, Італійська Республіка, тобто, зазначені товари походять з Європейського союзу (ЄС).

01.08.2017 року з метою отримання послуг з декларування товарів, які переміщуються через митний кордон України між ТОВ «ФМСД» як Замовником та Товариством з обмежено відповідальністю «М-ЕНД-С» як Виконавцем (митним брокером) укладено Договір № 4505126, відповідно до якого Замовник доручає, а Виконавець (митний брокер) бере на себе зобов`язання надавати ТОВ «ФМСД» послуги з декларування товарів, які переміщуються через митний кордон України.

Декларантом позивача ТОВ «М-ЕНД-С» протягом квітня-серпня 2022 року до митного оформлення подано митні декларації: - № UA209170/2022/025303 від 19.04.2022; - № UA209170/2022/025315 від 19.04.2022; - № UA209170/2022/025603 від 20.04.2022; - № UA209170/2022/025604 від 20.04.2022 ; - № UA209170/2022/025605 від 20.04.2022; - № UA209170/2022/026720 від 25.04.2022; - № UA209170/2022/026721 від 25.04.2022; - № UA209170/2022/027079 від 26.04.2022; - № UA209170/2022/030050 від 05.05.2022; - № UA209170/2022/030064 від 05.05.2022; - № UA209170/2022/030067 від 05.05.2022; - № UA209170/2022/030073 від 05.05.2022; - № UA209170/2022/030151 від 05.05.2022; - № UA209170/2022/030152 від 05.05.2022; - № UA209170/2022/030154 від 05.05.2022; - № UA209170/2022/030262 від 06.05.2022; - № UA209170/2022/030938 від 09.05.2022; - № UA209170/2022/054465 від 20.07.2022; - № UA209170/2022/055961 від 25.07.2022; - № UA209170/2022/056350 від 26.07.2022; - № UA209170/2022/058663 від 03.08.2022 на товар «Тютюновмісний виріб для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням та не призначений для куріння, нюхання, смоктання чи жування. Довжина 45 мм діаметр 7,3 мм. Пакування ТВЕНу: 20 штук у пачці. У пачках, маркованих марками акцизного податку України, в кількості 574000/588000/737500/821500/837000/843000/845500/855000 шт. Торговельна марка HEETS. Країна виробництва: Італія (ІТ). Виробник: Philip Morris Manufacturing &Technology Bologna S.p.A».

Митне оформлення товарів за вказаними митними деклараціями здійснено відповідно до заявленої декларантом митної вартості та нарахованих і сплачених митних платежів (гр. 47 МД). При цьому до заявлених у митній декларації товарів декларантом пільга зі сплати ввізного мита не застосовувалася у зв`язку з відсутністю на той час документів, якими підтверджується преференційне походження товару, що підтверджується графою 36 МД.

03.05.2022 року відбувся обстріл приміщень ТОВ «ФМСД» за адресою: Польовий в`їзд, буд. 1, селище Докучаєвське, Харківський район, Харківська область, де зберігалася частина документації, зокрема документи, які дають право на застосуванням преференційного режиму (режиму вільної торгівлі).

Внаслідок обстрілу відбулася пожежа та руйнування адміністративного корпусу, у зв`язку з чим було знищено документацію ТОВ «ФМСД» та порушено доступ до баз даних.

Факт пожежі та руйнування адміністративної будівлі ТОВ «ФМСД» за адресою: Польовий в`їзд, буд. 1, селище Докучаєвське, Харківський район, Харківська область підтверджується:

- актом про пожежу від 03.05.2022 року в якому зазначено, що причина пожежі пов`язана із проведенням бойових (воєнних) дій;

- експертним висновком Харківської торгово-промислової палати від 08.08.2022 року № 54-ПМ/22 щодо первинного фіксування стану нерухомого майна, активів та документації, пошкоджених або зруйнованих внаслідок воєнних (бойових) дії;

- актом комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації від 18.08.2022 року, який затверджений головою комісії 18.08.2022 року;

- фотоматеріалами;

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.07.2022 року, щодо початку проведення кримінального провадження № 0001089 від 04.05.20022 р. за ч. 2 ст. 438 Кримінального кодексу України.

ТОВ «ФМСД» після отримання сертифікатів з перевезення товару EUR.1:

- VE N. S 941376 від 13.04.2022 року, яким підтверджується походження товару, оформленого за митною декларацією № UA209170/2022/025603 від 20.04.2022 року,

- VE N. S 941379 від 13.04.2022 року, яким підтверджується походження товару, оформленого за митною декларацією № UA209170/2022/025604 від 20.04.2022 року,

- VE N. S 941381 від 13.04.2022 року, яким підтверджується походження товару, оформленого за митною декларацією № UA209170/2022/025605 від 20.04.2022 року,

- VE N. S 941380 від 13.04.2022 року, яким підтверджується походження товару, оформленого за митною декларацією № UA209170/2022/025303 від 19.04.2022 року,

- VE N. S 941387 від 14.04.2022 року, яким підтверджується походження товару, оформленого за митною декларацією № UА209170/2022/025315 від 19.04.2022 року,

- VE N. S 941392 від 15.04.2022 року, яким підтверджується походження товару, оформленого за митною декларацією № UA209170/2022/030064 від 05.05.2022 року,

- VE N. S 941397 від 19.04.2022 року, яким підтверджується походження товару, оформленого за митною декларацією № UA209170/2022/026720 від 25.04.2022 року,

- VE N. S 941394 від 19.04.2022 року, яким підтверджується походження товару, оформленого за митною декларацією № UА209170/2022/026721 від 25.04.2022 року,

- VE N. S 942010 від 22.04.2022 року, яким підтверджується походження товару, оформленого за митною декларацією № UA209170/2022/030050 від 05.05.2022 року,

- VE N. S 942007 від 22.04.2022 року, яким підтверджується походження товару, оформленого за митною декларацією № UA209170/2022/030067 від 05.05.2022 року,

- VE N. S 942004 від 22.04.2022 року, яким підтверджується походження товару, оформленого за митною декларацією № UA209170/2022/027079 від 26.04.2022 року,

- VE N. S 942013 від 26.04.2022 року, яким підтверджується походження товару, оформленого за митною декларацією № UA209170/2022/030073 від 05.05.2022 року,

- VE N. S 942016 від 27.04.2022 року, яким підтверджується походження товару, оформленого за митною декларацією № № UA209170/2022/030151 від 05.05.2022 року,

- VE N. S 942017 від 27.04.2022 року, яким підтверджується походження товару, оформленого за митною декларацією № UA209170/2022/030152 від 05.05.2022 року,

- VE N. S 942015 від 27.04.2022 року, яким підтверджується походження товару, оформленого за митною декларацією № UA209170/2022/030938 від 09.05.2022 року,

- VE N. S 942034 від 28.04.2022 року, яким підтверджується походження товару, оформленого за митною декларацією № UA 209170/2022/030154 від 05.05.2022 року,

- VE N. S 942045 від 29.04.2022 року, яким підтверджується походження товару, оформленого за митною декларацією № UA209170/2022/030262 від 06.05.2022 року,

- VE N. S 942338 від 13.07.2022 року, яким підтверджується походження товару, оформленого за митною декларацією № UA209170/2022/054465 від 20.07.2022 року,

- VE N. S 942337 від 13.07.2022 року, яким підтверджується походження товару, оформленого за митною декларацією № UA209170/2022/055961 від 25.07.2022 року,

- VE N. S 942348 від 20.07.2022 року, яким підтверджується походження товару, оформленого за митною декларацією № UA209170/2022/056350 від 26.07.2022 року,

- VE N. S 942165 від 27.07.2022 року, яким підтверджується походження товару, оформленого за митною декларацією № UA209170/2022/058663 від 03.08.2022 року подано зазначені сертифікати до Львівської митниці для відновлення режиму вільної торгівлі, що не заперечується та не спростовується Львівською митницею.

Листом від 21.06.2023 року № 7.4-2-15/13/15483 Львівська митниця повідомила, що за результатами опрацювання листів щодо відновлення режиму вільної торгівлі до товарів за відповідними митними деклараціями на підставі поданих сертифікатів з перевезення EUR.1, митницею здійснюються додаткові заходи з перевірки документів про походження та достовірності інформації, що в них міститься.

Львівська митниця листом від 12.12.2023 року № 7.4-2/15/13/32300 повідомила, що отримала інформацію про підтвердження автентичності та достовірності сертифікатів з перевезення EUR.1, водночас зазначено, що ТОВ «ФМСД» не надано документальних підтверджень щодо виняткових обставин, які перешкоджали своєчасному поданню сертифікатів з перевезення EUR.1, а отже у митниці відсутні підстави для відновлення режиму вільної торгівлі до товарів та повернення з Державного бюджету України митних платежів.

Судом також встановлено, що декларантом позивача ТОВ «М-ЕНД-С» 08.08.2022 року до митного оформлення подано митну декларацію № UA209170/2022/059781 на товар «Тютюновмісний виріб для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням та не призначений для куріння, нюхання, смоктання чи жування. Довжина 45 мм діаметр 7,3 мм. Пакування ТВЕНу: 20 штук у пачці. У пачках, маркованих марками акцизного податку України, в кількості 837000 шт. Торговельна марка HEETS. Країна виробництва: Італія (ІТ). Виробник: Philip Morris Manufacturing &Technology Bologna S.p.A». Митне оформлення товару здійснено без пільг зі сплати ввізного мита, оскільки був відсутній сертифікат з перевезення товару EUR.1.

ТОВ «ФМСД» звернулося до Львівської митниці із заявою від 24.11.2022 року № S/408 про поновлення режиму вільної торгівлі в рамках про асоціацію між Україною та ЄС щодо товару оформленого за митною декларацією № UA209170/2022/059781 від 08.08.2022 року, до якої було долучено сертифікат з перевезення товару EUR.1 VE N. S 942176 від 29.07.2022 року.

Листом від 12.12.2022 року № 7.4-2-15/13/24395 Львівська митниця повідомила, що на дату подання сертифікату з перевезення товару EUR.1 VE N. S 942176 від 29.07.2022 року, він є недійсним та не може бути підставою для відновлення режиму вільної торгівлі до товару за митною декларацією від 08.08.2022 року № UA209170/2022/059781.

ТОВ «ФМСД» до Державної митної служби України подано скаргу від 10.01.2023 року на рішення про відмову у відновленні режиму вільної торгівлі, що оформлено листом від 12.12.2022 року № 7.4-2-15/13/24395.

Державною митною службою України за результатами розгляду скарги ТОВ «ФМСД» від 10.01.2023 року прийнято рішення № 08-1/15-03-01/8.19/813 від 07.02.2023 року, яким скаргу задоволено частково. Рішення Львівської митниці від 12.12.2022 року № 7.4-2-15/13/24395 скасовано. Зобов`язано Львівську митницю прийняти нове рішення з порушеного питання відповідно до результатів перевірки уповноваженим митним органом Італійської Республіки сертифіката з перевезення товару EUR.1 VE N. S 942176 від 29.07.2022 року згідно зі статтями 31 та 32 Доповнення І до Конвенції.

ТОВ «ФМСД» листом від 30.10.2023 року № S/475 звернулося до Львівської митниці, в якому просило повідомити про результати перевірки сертифіката з перевезення товару EUR.1 VE N. S 942176.

Листом від 09.11.2023 року № 7.4-2/15/13/29263 Львівська митниця повідомила, що отримала інформацію про підтвердження автентичності та достовірності сертифіката з перевезення EUR.1 VE N. S 942176 від 29.07.2022 року, водночас зазначено, що ТОВ «ФМСД» не надано документальних підтверджень щодо виняткових обставин, які перешкоджали своєчасному поданню сертифіката з перевезення EUR.1 VE N. S 942176 від 29.07.2022 року, а отже митниця не має підстав для відновлення режиму вільної торгівлі до товарів та повернення з Державного бюджету України митних платежів.

ТОВ «ФМСД» до Державної митної служби України подано скаргу від 08.12.2023 року на рішення про відмову у відновленні режиму вільної торгівлі, що оформлено листом від 09.11.2023 року № 7.4-2/15/13/29263.

27.12.2023 року ТОВ «ФМСД» до Державної митної служби України подано додаткові пояснення № 1 до скарги від 08.12.2023 року.

Рішенням Державної митної служби України від 08.01.2024 року № 15/15-03-01/14/65, скаргу ТОВ «ФМСД» від 08.12.2023 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись із рішеннями відповідача про відмову відновлення режиму вільної торгівлі, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.4 ч.3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

У відповідності до вимог статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Митний Кодекс України (далі - МК України) визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Згідно з ст. 1 МК України законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до частини першої статті 318 МК України усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України, підлягають митному контролю.

Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно - правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (п. 24 ч 1 ст. 4 МК України).

Згідно з частинами другою, третьою статті 318 МК України митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Положеннями статті 272 МК України передбачено, що ввізне мито встановлюється на товари, що ввозяться на митну територію України. Встановлення нових та зміна діючих ставок ввізного мита, визначених Митним тарифом України, здійснюються Верховною Радою України шляхом прийняття законів України.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 280 МК України ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України. Ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України. До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом. До решти товарів застосовуються повні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

Частинами першою-третьою статті 36 МК України передбачено, що країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі. Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом. Під країною походження товару можуть розумітися група країн, митні союзи країн, регіон чи частина країни, якщо є необхідність їх виділення з метою визначення походження товару.

За змістом статті 43 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару. Країна походження товару заявляється (декларується) митному органу шляхом зазначення назви країни походження товару та відомостей про документи, що підтверджують походження товару, у митній декларації.

Додатковими відомостями про країну походження товару є відомості, що містяться в товарних накладних, пакувальних листах, відвантажувальних специфікаціях, сертифікатах (відповідності, якості, фітосанітарних, ветеринарних тощо), митній декларації країни експорту, паспортах, технічній документації, висновках-експертизах відповідних органів, інших матеріалах, що можуть бути використані для підтвердження країни походження товару (ч. 9 ст. 43 МК України).

Частиною дев`ятою статті 36 МК України передбачено, що особливості визначення країни походження товару, що ввозиться з територій спеціальних (вільних) економічних зон, розташованих на території України, встановлюються законом.

Згідно з частиною першою статті 281 МК України допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.

Законом України «Про ратифікацію Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони» від 16.09.2014 № 1678-VII ратифіковано Угоду про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (надалі - Угода про асоціацію).

Відповідно до статті 25 глави 1 розділу ІV Угоди про асоціацію сторони поступово створюють зону вільної торгівлі протягом перехідного періоду, що не перевищує 10 років починаючи з дати набрання чинності цією Угодою, відповідно до положень цієї Угоди та відповідно до Статті XXIV Генеральної угоди про тарифи та торгівлю 1994 року.

Як обумовлено статтею 26 глави 1 розділу ІV Угоди про асоціацію, положення цієї Глави застосовуються до торгівлі товарами, що походять з територій Сторін. Для цілей цієї Глави «походження» означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в Протоколі I до цієї Угоди («Щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва») (далі - Протокол І).

Таким чином, Угода про асоціацію з ЄС передбачає обов`язок України застосовувати преференційне мито до товарів, що походять з території інших сторін.

Відповідно до Закону України від 08.11.2017 № 2187-VIII Україна приєдналася до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження, яка набрала чинності для України 01.02.2018.

Як визначено у статті 1 Рішення підкомітету Україна - ЄС з питань митного співробітництва від 21.11.2018 № 1/2018 (далі - Рішення №1/2018, застосовується з 01.01.2019) Протокол І до Угоди про асоціацію замінено текстом, викладеним у Додатку до цього Рішення.

Статтею 1 Протоколу І щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва (додаток до Рішення № 1/2018) встановлено, що з метою імплементації цієї Угоди застосовуються Доповнення I і відповідні положення Доповнення II до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження (далі - Конвенція).

Таким чином, для визначення правил «походження товарів» на момент виникнення спірних правовідносин застосуванню підлягали відповідні положення Конвенції.

За змістом статті 15 розділу V Доповнення І до Конвенції товари, що походять з однієї з Договірних Сторін, і ввозяться в інші Договірні Сторони, підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів, що підтверджують походження:

(a) сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III а;

(b) сертифікат з перевезення товару EUR-MED, зразок якого наведений у Додатку III b;

(c) у випадках, вказаних у Статті 21(1), декларація (надалі іменуватиметься «декларацією походження» або «декларацією походження EUR-MED»), надана експортером до інвойса, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати. Текст декларації походження наведений у Додатку IV a і b.

Незважаючи на положення пункту 1 товари, що походять з певної країни в розумінні цієї Конвенції, підпадають під положення відповідних угод без необхідності подання будь-яких підтверджень походження, вказаних у пункті 1 цієї Статті.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що основним документом, що свідчить про країну походження товару для надання товару режиму вільної торгівлі є сертифікат про походження товару, виданий уповноваженим органом держави вивезення відповідно до її національного законодавства.

Відповідно до підпункту 46.1. статті 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок, звіт - документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов`язань.

Частиною першою статті 4 МК України визначено, що митна декларація - це заява встановленої форми, в якій особою зазначено митну процедуру, що підлягає застосуванню до товарів, та передбачені законодавством відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України та щодо нарахування митних платежів, необхідних для застосування цієї процедури; митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

За приписами частин першої статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до частини першої статті 258 МК України під митною декларацією, заповненою у звичайному порядку, розуміється митна декларація, що містить обсяг відомостей (даних), достатній для завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у заявлений митний режим. Оформлення митним органом митної декларації, заповненої у звичайному порядку, є випуском товарів у заявлений митний режим.

За змістом статті 268 МК України допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, не тягне за собою застосування санкцій, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті.

У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, посадові особи митних органів надають декларантам або уповноваженим ним особам можливість виправити помилки, допущені в митній декларації.

Якщо особа систематично (більше двох разів протягом місяця) допускає у митній декларації помилки, зазначені в частині першій цієї статті (крім орфографічних помилок), митний орган застосовує до такої особи санкції, передбачені цим Кодексом та іншими законодавчими актами України.

Відповідно до частин 1, 2 та 7 статті 269 МК України за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи та з дозволу органу доходів і зборів відомості, зазначені в митній декларації, можуть бути змінені або митна декларація може бути відкликана. У разі відмови у наданні такого дозволу орган доходів і зборів зобов`язаний невідкладно, письмово або в електронному вигляді, повідомити декларанта про причини і підстави такої відмови. Внесення змін до митної декларації, прийнятої органом доходів і зборів, допускається до моменту завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму, а також протягом трьох років з дня завершення їх митного оформлення. Зміни повинні стосуватись лише товарів, транспортних засобів комерційного призначення, зазначених у митній декларації. Порядок внесення змін до митних декларацій, їх відкликання та визнання недійсними визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 р. № 450 затверджено Положення про митні декларації (далі - Положення № 450).

Пунктом 37 Положення № 450 встановлено, що після завершення митного оформлення зміни до митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа можуть вноситися шляхом:

- подання з метою сплати митних платежів у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, декларантом або уповноваженою ним особою додаткової декларації та оформлення її митним органом;

- подання з метою продовження строку тимчасового ввезення товарів з частковим звільненням від оподаткування митними платежами, для сплати рівними частинами податку на додану вартість у разі надання розстрочення сплати податку на додану вартість під час ввезення на митну територію України устатковання та обладнання на підставах, визначених Податковим кодексом України, а також у випадках, визначених Митним кодексом України, декларантом або уповноваженою ним особою додаткової митної декларації та оформлення її митним органом;

- заповнення та оформлення митним органом аркуша коригування за формою згідно з додатком 4.

Внесення змін до митної декларації за формою єдиного адміністративного документа шляхом оформлення аркуша коригування здійснюється в порядку, що встановлюється Мінфіном. Після оформлення аркуша коригування його електронний примірник з використанням електронного підпису посадової особи митного органу чи електронної печатки митного органу, які базуються на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа, вноситься до систем, що забезпечують функціонування електронних інформаційних ресурсів митних органів, посадовою особою митного органу, що його оформила, та передається Держмитслужбою ДПС згідно з пунктом 32 цього Положення.

Оформлений митним органом аркуш коригування є невід`ємною частиною відповідної митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа.

Аркуш коригування заповнюється та оформлюється митним органом у разі:

- необхідності виправлення відомостей, пов`язаних з доплатою або поверненням митних платежів, у тому числі у зв`язку із скасуванням рішення митного органу;

- необхідності виправлення за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи відомостей, пов`язаних з коригуванням ціни товару, що вивозиться за межі митної території України, для цілей податкового контролю за трансфертним ціноутворенням, якщо таке коригування не призведе до зменшення суми податків, що підлягає сплаті до бюджету;

- необхідності виправлення за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи помилково зазначених в оформленій митній декларації на бланку єдиного адміністративного документа відомостей про товари, не пов`язаних з перерахуванням сум митних платежів за такою митною декларацією;

- необхідності відображення за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи відомостей про товари, що стали відомі після закінчення митного оформлення товарів, не пов`язаних з перерахуванням сум митних платежів за митною декларацією на бланку єдиного адміністративного документа.

Тобто, аркуш коригування заповнюється та оформлюється, зокрема, при необхідності виправлення відомостей, пов`язаних з доплатою або поверненням митних платежів, у тому числі у зв`язку із скасуванням рішення митного органу.

Відповідно до пункту 4 Постанови № 236 внесення змін до оформленої митної декларації, пов`язаних із сплатою митних платежів, здійснюється шляхом оформлення аркуша коригування у встановленому порядку у строки, визначені законом.

Порядок оформлення аркуша коригування затверджено наказом Міністерства фінансів України від 06 листопада 2012 року за № 1145 (далі - Порядок № 1145).

Пунктом 3 Порядку №1145 встановлено, що Аркуш коригування складається у випадках, визначених пунктом 37 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 450, посадовою особою митного органу, яким здійснювався випуск товарів за митною декларацією, у строк, що не перевищує 10 робочих днів з дня надходження до митного органу інформації про доплату (повернення) сум митних платежів або реєстрації заяви декларанта (уповноваженої особи) у митному органі. Пунктом 12 визначено порядок заповнення аркуша коригування у випадку доплати або повернення митних платежів та штрафних санкцій.

За приписами пункту 34 Положення № 450, не дозволяється: внесення змін до граф 1 (перший і другий підрозділи), 14, 37 (перший підрозділ) і 54 митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа; внесення змін або відкликання митної декларації у разі виявлення порушень митних правил щодо задекларованих у цій митній декларації товарів; внесення змін до митної декларації, якщо з поданих документів не випливає, що відомості, зазначені у цій митній декларації, необхідно змінювати; внесення змін або відкликання митної декларації після надання декларанту або уповноваженій ним особі митним органом, якому подана така митна декларація, інформації про призначення митним органом митного огляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення або перевірки документів на товари (крім випадків, коли після проведення зазначених митних формальностей порушень митних правил не виявлено); внесення змін до митної декларації або її відкликання у разі відсутності документів, що підтверджують необхідність внесення таких змін або її відкликання; внесення змін до митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа з метою подання відомостей у випадках, коли Митним Кодексом України передбачена необхідність подання з цією метою додаткової декларації.

На підставі системного тлумачення статті 46 Податкового кодексу України, статей 257, 267, 269 Митного кодексу України, а також з урахуванням приписів підзаконних нормативно-правових актів, суд вказує, що, до моменту завершення митного оформлення товарів, а також протягом трьох років з дня завершення їх митного оформлення декларант має право вносити зміни до митної декларації, відмова митного органу не може ґрунтуватися на підставі того, що це стосується перерахунку митних платежів. Вирішення питання перерахунку митних платежів є наслідком наявності або відсутності підстав для внесення таких змін. Відтак, при отриманні звернення декларанта або уповноваженої ним особи про внесення змін до митної декларації, митний орган може відмовити у внесені таких змін лише у разі відсутності законних підстав для їх внесення. Приписи пункту 37 Положення № 450 не суперечать нормам статті 269 Митного кодексу України, а визначають лише порядок внесення таких змін, в тому числі й у разі необхідності повернення декларанту митних платежів.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 23.11.2020 року в справі № 809/984/18.

Судом встановлено, що при оформленні імпортованого товару за митними деклараціями - № UA209170/2022/025303 від 19.04.2022; - № UA209170/2022/025315 від 19.04.2022; - № UA209170/2022/025603 від 20.04.2022; - № UA209170/2022/025604 від 20.04.2022 ; - № UA209170/2022/025605 від 20.04.2022; - № UA209170/2022/026720 від 25.04.2022; - № UA209170/2022/026721 від 25.04.2022; - № UA209170/2022/027079 від 26.04.2022; - № UA209170/2022/030050 від 05.05.2022; - № UA209170/2022/030064 від 05.05.2022; - № UA209170/2022/030067 від 05.05.2022; - № UA209170/2022/030073 від 05.05.2022; - № UA209170/2022/030151 від 05.05.2022; - № UA209170/2022/030152 від 05.05.2022; - № UA209170/2022/030154 від 05.05.2022; - № UA209170/2022/030262 від 06.05.2022; - № UA209170/2022/030938 від 09.05.2022; - № UA209170/2022/054465 від 20.07.2022; - № UA209170/2022/055961 від 25.07.2022; - № UA209170/2022/056350 від 26.07.2022; - № UA209170/2022/058663 від 03.08.2022; - № UA209170/2022/059781 від 08.08.2022, сертифікати про походження товару з країни ЄС ТОВ «ФІЛІП МОРРІС СЕЙЛЗ ЕНД ДИСТРИБ`ЮШН» не надавалися, у зв`язку із запровадженням на території України воєнного стану та руйнування адміністративної будівлі ТОВ «ФМСД» за адресою: Польовий в`їзд, буд. 1, селище Докучаєвське, Харківський район, Харківська область, а отже товар зазначений у митних деклараціях був оформлений без застосування пільги зі сплати ввізного мита.

Водночас, після отримання ТОВ «ФІЛІП МОРРІС СЕЙЛЗ ЕНД ДИСТРИБ`ЮШН» сертифікатів з перевезення товару EUR.1 VE N. S: - 941376 від 13.04.2022 року; - 941379 від 13.04.2022 року; - 941381 від 13.04.2022 року; - 941380 від 13.04.2022 року; - 941387 від 14.04.2022 року; - 941392 від 15.04.2022 року; - 941397 від 19.04.2022 року; - 941394 від 19.04.2022 року; - 942010 від 22.04.2022 року; - 942007 від 22.04.2022 року; - 942004 від 22.04.2022 року; - 942013 від 26.04.2022 року; - 942016 від 27.04.2022 року; - 942017 від 27.04.2022 року; - 942015 від 27.04.2022 року; - 942034 від 28.04.2022 року; - 942045 від 29.04.2022 року; - 942338 від 13.07.2022 року; - 942337 від 13.07.2022 року; - 942348 від 20.07.2022 року; - 942165 від 27.07.2022 року; - 942176 від 29.07.2022 року, якими підтверджується походження товару з країни ЄС, а саме Республіки Італія, подало зазначені сертифікати до Львівської митниці для відновлення режиму вільної торгівлі за митними деклараціями: - № UA209170/2022/025603 від 20.04.2022 року; - № UA209170/2022/025604 від 20.04.2022 року; - № UA209170/2022/025605 від 20.04.2022 року; - № UA209170/2022/025303 від 19.04.2022 року; - № UА209170/2022/025315 від 19.04.2022 року; - № UA209170/2022/030064 від 05.05.2022 року; - № UA209170/2022/026720 від 25.04.2022 року; - № UА209170/2022/026721 від 25.04.2022 року; - № UA209170/2022/030050 від 05.05.2022 року; - № UA209170/2022/030067 від 05.05.2022 року; - № UA209170/2022/027079 від 26.04.2022 року; - № UA209170/2022/030073 від 05.05.2022 року; - № UA209170/2022/030151 від 05.05.2022 року; - № UA209170/2022/030152 від 05.05.2022 року; - № UA209170/2022/030938 від 09.05.2022 року; - № UA 209170/2022/030154 від 05.05.2022 року; - № UA209170/2022/030262 від 06.05.2022 року; - № UA209170/2022/054465 від 20.07.2022 року; - № UA209170/2022/055961 від 25.07.2022 року; - № UA209170/2022/056350 від 26.07.2022 року; - № UA209170/2022/058663 від 03.08.2022 року; - № UA209170/2022/059781 від 08.08.2022.

Листом від 21.06.2023 року № 7.4-2-15/13/15483 Львівська митниця повідомила, що за результатами опрацювання листів щодо відновлення режиму вільної торгівлі до товарів за відповідними митними деклараціями на підставі поданих сертифікатів з перевезення EUR.1, митницею здійснюються додаткові заходи з перевірки документів про походження та достовірності інформації, що в них міститься.

Львівська митниця листом від 12.12.2023 року № 7.4-2/15/13/32300 повідомила, що отримала інформацію про підтвердження автентичності та достовірності сертифікатів з перевезення EUR.1, водночас зазначено, що ТОВ «ФМСД» не надано документальних підтверджень щодо виняткових обставин, які перешкоджали своєчасному поданню сертифікатів з перевезення EUR.1, а отже у митниці відсутні підстави для відновлення режиму вільної торгівлі до товарів та повернення з Державного бюджету України митних платежів.

Статтею 301 МК України визначено механізм повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу чи помилково та/або надмірно сплачених до бюджету.

Згідно з частинами 1, 3 статті 301 МК України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

За змістом п. п. 4, 6 ч. 5 ст. 301 МК України повернення сум відповідних митних платежів здійснюється також у разі, якщо митну декларацію змінено або визнано недійсною; платником податків подано митному органу документи, які підтверджують наявність у нього на день подання митному органу митної декларації для митного оформлення права на звільнення від сплати митних платежів.

Отже, оскільки ТОВ «ФІЛІП МОРРІС СЕЙЛЗ ЕНД ДИСТРИБ`ЮШН» подано до Львівської митниці сертифікати з перевезення товару EUR.1 VE N. S, якими підтверджується походження товару з країни ЄС (листом від 12.12.2023 року № 7.4-2/15/13/32300 Львівська митниця підтвердила їх автентичність та достовірність), а отже на день подання митному органу митних декларацій для митного оформлення існувало (було наявне) право на звільнення від сплати митних платежів.

Разом з тим, Львівська митниця листом від 12.12.2023 року № 7.4-2/15/13/32300 повідомила, що отримала інформацію про підтвердження автентичності та достовірності сертифікатів з перевезення EUR.1, водночас зазначено, що ТОВ «ФМСД» не надано документальних підтверджень щодо виняткових обставин, які перешкоджали своєчасному поданню сертифікатів з перевезення EUR.1, а отже у митниці відсутні підстави для відновлення режиму вільної торгівлі до товарів та повернення з Державного бюджету України митних платежів.

Листом від 12.12.2022 року № 7.4-2-15/13/24395 Львівська митниця повідомила, що на дату подання сертифікату з перевезення товару EUR.1 VE N. S 942176 від 29.07.2022 року, він є недійсним та не може бути підставою для відновлення режиму вільної торгівлі до товару за митною декларацією від 08.08.2022 року № UA209170/2022/059781.

Отже, спірним питанням є застосування положень ст. 23 Доповнення І до Конвенції.

Термін дії підтвердження походження товару врегульовано статтею 23 розділу ІІІ Доповнення І до Конвенції.

За змістом вказаної статті підтвердження про походження є дійсним протягом чотирьох місяців з дати видачі в Договірній стороні-експортері та у зазначений період має бути подане до митних органів країни імпорту (ч. 1 ст. 23 розділу ІІІ Доповнення І до Конвенції).

Підтвердження про походження, що подаються до митних органів Договірної сторони-імпортера пізніше кінцевої дати подання, вказаної в пункті 1 цієї Статті, можуть бути прийняті з метою застосування преференційного режиму, якщо вони не були подані до встановленої кінцевої дати через виняткові обставини (ч. 2 ст. 23 розділу ІІІ Доповнення І до Конвенції).

В інших випадках несвоєчасного подання митні органи Договірної сторони-імпортера можуть прийняти підтвердження походження, якщо імпортовані товари були представлені раніше вказаної кінцевої дати (ч. 3 ст. 23 розділу ІІІ Доповнення І до Конвенції).

Як вже згадувалося вище, до 01.01.2019 (дати, з якої підлягало застосуванню Рішення підкомітету Україна - ЄС з питань митного співробітництва від 21.11.2018 №1/2018), в частині регулювання походження товарів застосовувався Протокол I «Щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (далі Протокол І до Угоди про асоціацію).

Стаття 24 Протоколу І до Угоди про асоціацію передбачала, що підтвердження походження є дійсним протягом чотирьох місяців з дати видачі в країні експорту й у зазначений період має бути подане до митних органів країни імпорту (ч. 1 ст. 24 Протоколу І до Угоди про асоціацію).

Підтвердження походження, що подаються до митних органів країни імпорту пізніше кінцевої дати подання, вказаної в пункті 1 цієї статті, можуть бути прийняті з метою застосування преференційного режиму, якщо вони не були подані до встановленої кінцевої дати через виняткові обставини (ч. 2 ст. 24 Протоколу І до Угоди про асоціацію).

В інших випадках пізнього подання митні органи країни імпорту можуть прийняти підтвердження походження, якщо імпортовані товари були представлені раніше цієї кінцевої дати (ч. 3 ст. 24 Протоколу І до Угоди про асоціацію).

Таким чином, положення статті 23 розділу ІІІ Доповнення І до Конвенції практично аналогічні положенням статті 24 Протоколу І до Угоди про асоціацію та передбачають можливість прийняття митними органами Договірної сторони-імпортера підтвердження походження товару у випадках несвоєчасного подання документів, якщо імпортовані товари були представлені раніше вказаної кінцевої дати, що власне й має місце у спірних правовідносинах.

Суд наголошує, що на момент оформлення митних декларацій: - № UA209170/2022/025303 від 19.04.2022; - № UA209170/2022/025315 від 19.04.2022; - № UA209170/2022/025603 від 20.04.2022; - № UA209170/2022/025604 від 20.04.2022 ; - № UA209170/2022/025605 від 20.04.2022; - № UA209170/2022/026720 від 25.04.2022; - № UA209170/2022/026721 від 25.04.2022; - № UA209170/2022/027079 від 26.04.2022; - № UA209170/2022/030050 від 05.05.2022; - № UA209170/2022/030064 від 05.05.2022; - № UA209170/2022/030067 від 05.05.2022; - № UA209170/2022/030073 від 05.05.2022; - № UA209170/2022/030151 від 05.05.2022; - № UA209170/2022/030152 від 05.05.2022; - № UA209170/2022/030154 від 05.05.2022; - № UA209170/2022/030262 від 06.05.2022; - № UA209170/2022/030938 від 09.05.2022; - № UA209170/2022/054465 від 20.07.2022; - № UA209170/2022/055961 від 25.07.2022; - № UA209170/2022/056350 від 26.07.2022; - № UA209170/2022/058663 від 03.08.2022; - № UA209170/2022/059781 від 08.08.2022, сертифікати з перевезення товару EUR.1 VE N. S: - 941376 від 13.04.2022 року; - 941379 від 13.04.2022 року; - 941381 від 13.04.2022 року; - 941380 від 13.04.2022 року; - 941387 від 14.04.2022 року; - 941392 від 15.04.2022 року; - 941397 від 19.04.2022 року; - 941394 від 19.04.2022 року; - 942010 від 22.04.2022 року; - 942007 від 22.04.2022 року; - 942004 від 22.04.2022 року; - 942013 від 26.04.2022 року; - 942016 від 27.04.2022 року; - 942017 від 27.04.2022 року; - 942015 від 27.04.2022 року; - 942034 від 28.04.2022 року; - 942045 від 29.04.2022 року; - 942338 від 13.07.2022 року; - 942337 від 13.07.2022 року; - 942348 від 20.07.2022 року; - 942165 від 27.07.2022 року; - 942176 від 29.07.2022 року були дійсними, тому відповідач, в силу ч. 3 ст. 23 розділу ІІІ Доповнення І до Конвенції після їх отримання, повинен був такі врахувати.

Аналогічний висновок підтриманий Восьмим апеляційним адміністративним судом у постанові від 05.03.2025 року у справі № 380/3957/24.

Також, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому Указом Президента України від 14 березня 2022 року за № 133/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», внесено часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 воєнний стан в Україні продовжується з 05:30 год 25 квітня 2022 року строком на 30 діб (тобто до 25 травня).

Відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року № 341/2022, продовжується строк дії воєнного стану в Україні з 05:30 год 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022 року № 573/2022 воєнний стан в Україні продовжується з 05:30 год 23.08.2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07 листопада 2022 року № 757/2022, продовжується строк дії воєнного стану в Україні з 05:30 год 21.11.2022 року строком на 90 діб.

Зазначені Укази Президента України затверджені Законами України від 24.02.2022 року №2102-IX, від 15.03.2022 року №2119-IX, від 21.04.2022 року №2212-IX, від 22.05.2022 року №2263-IX, від 15.08.2022 року №2500-IX, від 16.11.2022 №2738-IX.

Введений в Україні воєнний стан та війна є загальновідомою обставиною, яка не потребує доказуванню.

Відповідно до ч.3 ст. 78 КАС України, обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Отже, Львівська митниця та суб`єкти господарювання, зокрема і ТОВ «ФМСД» у період з квітня по серпень 2022 року здійснювали свою роботу в умовах, коли в Україні введено воєнний стан та триває війна, що є загальновідомою обставиною та свідчить про винятковість обставин.

Судом також встановлено, що 03.05.2022 року відбувся обстріл приміщень ТОВ «ФМСД» за адресою: Польовий в`їзд, буд. 1, селище Докучаєвське, Харківський район, Харківська область, де зберігалася частина документації, зокрема документи, які дають право на застосуванням преференційного режиму (режиму вільної торгівлі).

Внаслідок обстрілу відбулася пожежа та руйнування адміністративного корпусу, у зв`язку з чим було знищено документацію ТОВ «ФМСД» та порушено доступ до баз даних.

Факт пожежі та руйнування адміністративної будівлі ТОВ «ФМСД» за адресою: Польовий в`їзд, буд. 1, селище Докучаєвське, Харківський район, Харківська область підтверджується:

- актом про пожежу від 03.05.2022 року в якому зазначено, що причина пожежі пов`язана із проведенням бойових (воєнних) дій;

- експертним висновком Харківської торгово-промислової палати від 08.08.2022 року № 54-ПМ/22 щодо первинного фіксування стану нерухомого майна, активів та документації, пошкоджених або зруйнованих внаслідок воєнних (бойових) дії;

- актом комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації від 18.08.2022 року, який затверджений головою комісії 18.08.2022 року;

- фотоматеріалами;

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.07.2022 року, щодо початку проведення кримінального провадження № 0001089 від 04.05.20022 р. за ч. 2 ст. 438 Кримінального кодексу України.

Крім того, у матеріалах справи наявний висновок науково-правової експертизи від 14.03.2024 року № 126/32-е складений старшим науковим співробітником відділу проблем цивільного, трудового і підприємницького права Інституту держави і права імені В.М. Корецького Національної академії наук України, кандидатом юридичних наук Венецькою М.В., який затверджений директором Інституту держави і права імені В.М. Корецького НАН України, академіком НАПпН України Скрипнюк О.В.

Відповідно до висновку науково-правової експертизи від 14.03.2024 року № 126/32-е на питання «Чи можна вважати винятковими обставинами в розумінні ч. 2 ст. 23 Протоколу І відповідно до Регіональної конвенції про пан-євро- середземноморські преференційні правила походження, до якої приєдналася Україна відповідно до Закону України від 08.11.2017 р. № 2187-VIII, факт повномасштабної військової агресії російської федерації та введення Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України воєнного стану на всій території України із 05:30 год. 24.02.2022 р.? Чи зобов`язаний імпортер надавати митному органу документальне підтвердження виняткових обставин в розумінні ч. 2 ст. 23 Доповнення І відповідно до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження?» викладено наступний висновок «Факт повномасштабної військової агресії російської федерації та введення Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022р. у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України воєнного стану на всій території України із 05:30 год. 24.02.2022р. та його наслідки для господарської діяльності ТОВ «ФМСД», можна вважати винятковими обставинами в розумінні частини 2 статті 23 Доповнення І до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження, до якої приєдналася Україна відповідно до Закону України від 08.11.2017 р. № 2187-VIII.

Законодавством України, зокрема положеннями Митного кодексу України, не передбачено зобов`язання імпортера надавати митному органу документальне підтвердження виняткових обставин в розумінні частини 2 статті 23 Доповнення І до Регіональної конвенції про пан- євро-середземноморські преференційні правила походження».

На питання «Чи зобов`язаний митний орган відповідно до ч. 3 ст. 23 Доповнення І відповідно до Регіональної конвенції про пан-євро- середземноморські преференційні правила походження, до якої приєдналася Україна відповідно до Закону України від 08.11.2017 р. № 2187-VIII, прийняти підтвердження походження товарів після закінчення строку дії Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 за умови, що товари були представлені митному органу і митне оформлення таких товарів відбулося в межах строку дії відповідних Сертифікатів з перевезення (походження) товару EUR.1?» викладено висновок «Відповідно до частини 3 статті 23 Доповнення І до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження, до якої приєдналася Україна відповідно до Закону України від 08.11.2017 р. № 2187-VIII, митний орган зобов`язаний прийняти підтвердження походження товарів після закінчення строку дії Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 за умови, що товари були представлені митному органу і митне оформлення таких товарів відбулося в межах строку дії відповідних Сертифікатів з перевезення (походження) товару EUR.1.»

В обґрунтування своїх заперечень, відповідач вказує, що позивач не надав належних та допустимих доказів наявності виняткових обставин, через які він не подав сертифікат про походження протягом чотирьох місяців з дати видачі в країні експорту.

Суд не приймає до уваги такі доводи відповідача, враховуючи вищезазначені обставини.

Більш того, частина 2 та частина 3 статті 23 розділу ІІІ Доповнення І до Конвенції встановлюють різні підстави для підтвердження походження товарів за межами строку дії документа про походження товару.

Зокрема, частиною 2 статті 24 Конвенції врегульовано ситуацію, коли документ про походження не поданий у встановлений строк його дії через виняткові обставини, при цьому не вимагається, щоб імпортований товар був представлений раніше цієї кінцевої дати. Тобто, фактично у виняткових випадках, протермінований сертифікат може пред`являтися разом з імпортованим товаром до митного оформлення.

Тоді як частиною 3 вказаної статті Конвенції передбачено прийняття походження товару після закінчення строку дії документа про походження в інших випадках, при умові, якщо імпортований товар був представлений у період дії такого документа.

Щодо доводів відповідача про те, що частиною 3 статті 23 розділу ІІІ Доповнення І до Конвенції передбачено право митного органу на прийняття підтвердження походження після закінчення його строку дії, а не його обов`язок, то відповідач у відзиві на позовну заяву не навів обґрунтовані пояснень щодо критеріїв розмежування прийняття рішень про застосування вказаної частини статті 23 розділу ІІІ Доповнення І до Конвенції або про відмову в її застосуванні.

Більше того, частиною 2 статті 2 КАС України, серед іншого, передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

На необхідність дотримання вказаних принципів неодноразово звертав увагу Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях. («Рисовський проти України» від 20.10.2011 року, заява №29979/04; «Христов проти України» від 19.02.2009 року, заява №24465/04; «East/West Alliance Limited проти України» від 23.01.2014 року, заява №19336/04).

Суд також критично оцінює аргументи відповідача про те, що враховуючи положення статті 17 Доповнення І до Конвенції ТОВ «ФІЛІП МОРРІС СЕЙЛЗ ЕНД ДИСТРИБ`ЮШН» може звернутися до експортера з метою отримання ретроспективних сертифікатів з перевезення EUR.1, оскільки вказана норма не є релевантною до спірних правовідносин.

При цьому, положення частини 3 статті 23 Доповнення 1 до Конвенції не містять жодного посилання чи вказівки на необхідність отримання суб`єктом господарювання, який здійснює імпорт, «ретроспективного» Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 у випадку застосування ч. 3 ст. 23 Доповнення 1 до Конвенції.

Щодо інших доводів сторін, якими вони обґрунтовують свої вимоги, то суд виходить із пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, відповідно до якого обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи вищезазначене, суд висновує що рішення Львівської митниці, що оформлене листом від 12.12.2023р. № 7.4-2/15/13/32300, яким відмовлено у відновленні режиму вільної торгівлі за відповідними заявами на підставі Сертифікатів з перевезення (походження) товару та рішення Львівської митниці, що оформлене листом Львівської митниці від 09.11.2023р. № 7.4-2-15/13/29263, в частині відмови у відновленні режиму вільної торгівлі за заявою від 24.11.2022р. № S/408 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару від 29.07.2022р. EUR.l VE N. S 942176 щодо товарів за митною декларацією № UА209170/2022/059781 від 08.08.2022р. є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Стосовно вимоги позивача про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяви про відновлення режиму вільної торгівлі на підставі сертифікатів з перевезення (походження) товару EUR.1, суд зазначає таке.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до ст.9 Конституції України як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України №475/97-ВР від 17.07.1997; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997.

За приписами ст.8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 01 липня 2003 року, яке, відповідно до ч. 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Конституційний Суд України у Рішенні від 25 січня 2012 року №3-рп/2012 (справа №1-11/2012) зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який серед іншого означає, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею. Додержання принципу пропорційності означає необхідність дотримання балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване відповідне рішення (ст. 2 КАС України).

Критерій «пропорційності» передбачає, що втручання у право власності розглядатиметься як порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, визначеною для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідного балансу не буде дотримано, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». При цьому з питань оцінки «пропорційності» ЄСПЛ, як і з питань наявності «суспільного», «публічного» інтересу, визнає за державою досить широку «сферу розсуду», за винятком випадків, коли такий «розсуд» не ґрунтується на розумних підставах.

Судом встановлено, що рішення прийняті Львівською митницею, що оформлені листом від 12.12.2023р. № 7.4-2/15/13/32300 та від 09.11.2023р. № 7.4-2-15/13/29263 є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність, закріпленим частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Проте, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (рішення по справі Олссон проти Швеції від 24 березня 1988 року), вбачається, що запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію з цього питання, згідно якої національні суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (пункт 157 рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus №32181/04); пункт 44 рішення у справі «Брайєн проти Об`єднаного Королівства» (Bryan v. the United Kingdom); пункти 156-157, 159 рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus №32181/04); пункти 47-56 рішення у справі «Путтер проти Болгарії» (Putter v. Bulgaria №38780/02).

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Волохи проти України» при наданні оцінки повноваженням державним органам суд виходив з декількох ознак, зокрема щодо наявності дискреції. Суд вказав, що норма права є «передбачуваною», якщо вона сформульована з достатньою чіткістю, що дає змогу кожній особі - у разі потреби за допомогою відповідної консультації - регулювати свою поведінку. Європейський Суд дійшов до висновку, що втручання не може розглядатися як таке, що було здійснене «згідно із законом», оскільки законодавство України не визначає з достатньою чіткістю межі та умови здійснення органами влади своїх дискреційних повноважень у певній сфері та не передбачає достатніх гарантій захисту від свавілля з боку правоохоронних органів.

Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

За таких обставин, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Львівську митницю повторно розглянути заяви про відновлення режиму вільної торгівлі на підставі сертифікатів з перевезення (походження) товару EUR.1.

За наведеного, підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобов`язання Львівської митниці повторно розглянути заяви про відновлення режиму вільної торгівлі на підставі сертифікатів з перевезення (походження) товару EUR.1.

Згідно положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений ним при зверненні до суду з цим позовом.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 262-263, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІЛІП МОРРІС СЕЙЛЗ ЕНД ДИСТРИБ`ЮШН» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці, що оформлене листом від 12.12.2023р. № 7.4-2/15/13/32300, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІЛІП МОРРІС СЕЙЛЗ ЕНД ДИСТРИБ`ЮШН» відмовлено у відновленні режиму вільної торгівлі за заявою від 15.05.2023р. № S/127 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.l VE N. S 941376 від 13.04.2022р. щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/025603 від 20.04.2022р., за заявою від 15.05.2023р. № S/128 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.l VE N. S 941379 від 13.04.2022р. щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/025604 від 20.04.2022р., за заявою від 15.05.2023р. № S/129 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.l VE N. S 941381 від 13.04.2022р. щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/025605 від 20.04.2022р., за заявою від 15.05.2023 р. № S/125 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.l VE N. S 941380 від 13.04.2022р. щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/025303 від 19.04.2022р., за заявою від 15.05.2023 р. № S/126 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.l VE N. S 941387 від 14.04.2022р. щодо товарів за митною декларацією № UА209170/2022/025315 від 19.04.2022р., за заявою від 15.05.2023 р. № S/133 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 941392 від 15.04.2022р. щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/030064 від 05.05.2022р., за заявою від 15.05.2023р. № S/130 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 941397 від 19.04.2022р. щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/026720 від 25.04.2022р., за заявою від 15.05.2023р. № S/131 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.l VE N. S 941394 від 19.04.2022р. щодо товарів за митною декларацією № UА209170/2022/026721 від 25.04.2022р., за заявою від 15.05.2023р. № S/135 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.l VE N. S 942010 від 22.04.2022р. щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/030050 від 05.05.2022р., за заявою від 15.05.2023р. № S/134 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942007 від 22.04.2022р. щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/030067 від 05.05.2022р., за заявою від 15.05.2023 р. № S/132 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942004 від 22.04.2022p. щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/027079 від 26.04.2022р., за заявою від 15.05.2023р. № S/136 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942013 від 26.04.2022р. щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/030073 від 05.05.2022р., за заявою від 15.05.2023р. № S/137 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942016 від 27.04.2022р. щодо товарів за митною декларацією № № UA209170/2022/030151 від 05.05.2022р., за заявою від 15.05.2023р. № S/138 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942017 від 27.04.2022р. щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/030152 від 05.05.2022р., за заявою від 15.05.2023р. № S/141 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942015 від 27.04.2022р. щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/030938 від 09.05.2022р., за заявою від 15.05.2023р. № S/139 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942034 від 28.04.2022р. щодо товарів за митною декларацією № UA 209170/2022/030154 від 05.05.2022р., за заявою від 15.05.2023р. № S/140 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942045 від 29.04.2022р. щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/030262 від 06.05.2022р., за заявою від 15.05.2023 р. № S/142 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942338 від 13.07.2022р. щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/054465 від 20.07.2022р., за заявою від 15.05.2023р. № S/143 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942337 від 13.07.2022р. щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/055961 від 25.07.2022р., за заявою від 15.05.2023р. № S/144 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942348 від 20.07.2022р. щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/056350 від 26.07.2022р., за заявою від 15.05.2023р. № S/145 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942165 від 27.07.2022р. щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/058663 від 03.08.2022р.

Зобов`язати Львівську митницю (79000, м. Львів, вул. Костюшка, буд. 1, ) повторно розглянути заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІЛІП МОРРІС СЕЙЛЗ ЕНД ДИСТРИБ`ЮШН» (04070, м. Київ, вул. Спаська, буд. 30, ) від 15.05.2023р. № S/127, № S/128, № S/129, № S/125, № S/126, № S/133, № S/130, № S/131, № S/135, № S/134, № S/132, № S/136, № S/137, № S/138, № S/141, № S/139, № S/140, № S/142, № S/143, № S/144, № S/145 та відновити Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІЛІП МОРРІС СЕЙЛЗ ЕНД ДИСТРИБ`ЮШН» режим вільної торгівлі на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.l VE N. S 941376 від 13.04.2022р. щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/025603 від 20.04.2022р., на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.l VE N. S 941379 від 13.04.2022р. щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/025604 від 20.04.2022р., на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.l VE N. S 941381 від 13.04.2022р. щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/025605 від 20.04.2022р., на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.l VE N. S 941380 від 13.04.2022р. щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/025303 від 19.04.2022р., на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.l VE N. S 941387 від 14.04.2022р. щодо товарів за митною декларацією № UА209170/2022/025315 від 19.04.2022р., на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 941392 від 15.04.2022р. щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/030064 від 05.05.2022р., на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 941397 від 19.04.2022р. щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/026720 від 25.04.2022р., на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.l VE N. S 941394 від 19.04.2022р. щодо товарів за митною декларацією № UА209170/2022/026721 від 25.04.2022р., на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.l VE N. S 942010 від 22.04.2022р. щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/030050 від 05.05.2022р., на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942007 від 22.04.2022р. щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/030067 від 05.05.2022р., на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942004 від 22.04.2022p. щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/027079 від 26.04.2022р., на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942013 від 26.04.2022р. щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/030073 від 05.05.2022р., на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942016 від 27.04.2022р. щодо товарів за митною декларацією № № UA209170/2022/030151 від 05.05.2022р., на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942017 від 27.04.2022р. щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/030152 від 05.05.2022р., на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942015 від 27.04.2022р. щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/030938 від 09.05.2022р., на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942034 від 28.04.2022р. щодо товарів за митною декларацією № UA 209170/2022/030154 від 05.05.2022р., на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942045 від 29.04.2022р. щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/030262 від 06.05.2022р., на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942338 від 13.07.2022р. щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/054465 від 20.07.2022р., на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942337 від 13.07.2022р. щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/055961 від 25.07.2022р., на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942348 від 20.07.2022р. щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/056350 від 26.07.2022р., на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 VE N. S 942165 від 27.07.2022р. щодо товарів за митною декларацією № UA209170/2022/058663 від 03.08.2022р.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці, що оформлене листом Львівської митниці від 09.11.2023р. № 7.4-2-15/13/29263, у частині відмови у відновленні режиму вільної торгівлі за заявою від 24.11.2022р. № S/408 на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару від 29.07.2022р. EUR.l VE N. S 942176 щодо товарів за митною декларацією № UА209170/2022/059781 від 08.08.2022р.

Зобов`язати Львівську митницю (79000, м. Львів, вул. Костюшка, буд. 1, ) повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІЛІП МОРРІС СЕЙЛЗ ЕНД ДИСТРИБ`ЮШН» (04070, м. Київ, вул. Спаська, буд. 30, ) від 24.11.2022р. № S/408 та відновити Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІЛІП МОРРІС СЕЙЛЗ ЕНД ДИСТРИБ`ЮШН» режим вільної торгівлі на підставі Сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.l VE N. S 942176 від 29.07.2022р. щодо товарів за митною декларацією № UА209170/2022/059781 від 08.08.2022р.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (79000, м. Львів, вул. Костюшка, буд. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІЛІП МОРРІС СЕЙЛЗ ЕНД ДИСТРИБ`ЮШН» (04070, м. Київ, вул. Спаська, буд. 30, ) 12122,00 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп. 15.5. п. 15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Рішення суду складено в повному обсязі 30.05.2025 року.

Суддя Гавдик З.В.