Справа № 400/2836/25
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2025-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2025 р. № 400/2836/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., розглянув у порядку письмового провадження провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ,
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з вимогами: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання ОСОБА_1 відстрочки від призову за мобілізацією на підставі абзацу третього частини першої ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати відстрочку від призову за мобілізацією на підставі абзацу третього частини першої ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ОСОБА_1 як чоловіку, на утриманні якого перебуває троє дітей віком до 18 років.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував тим, що в лютому 2025 року, він надіслав заяву до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про надання відстрочки. Позивач має трьох неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні. При цьому, всі троє дітей проживають разом з батьком, щодо однієї дитини вона є прийомною. В той же час, незважаючи на встановлений законом термін відповіді на заяву про відстрочку протягом 7 днів, з моменту отримання заяви про відстрочку відповідач не надав жодної відповіді на заяву, тим самим безпідставно відмовивши позивачу в отриманні відстрочки. Згідно Постанови КМУ № 560 Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів. На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом. Згідно ч. 1 ст. 23 Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: 3) жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці Таким чином за законом право на відстрочку, мають чоловіки, на утриманні яких є троє і більше дітей до 18 років. З аналізу статті вбачається, що основними юридичними фактами, які мають значення, є: Перший факт, що має встановлюватись, факт утримання дітей. При цьому, закон не ставить як умову саме батьківство та наявність кровного споріднення з дітьми. Закон не визначає способу утримання дітей. Утримання має здійснюватися в будь-який спосіб не заборонений законом. Другий факт, що має встановлюватись - це кількість дітей, які перебувають на утриманні чоловіка та жінки (а не батька чи матері), та чи є вони неповнолітніми. Усі ці умови відповідають життєвим обставинам які склались у Позивача, так як він є батьком трьох неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні. Позивач звертався до відповідача з питанням отримання відстрочки, але отримав відмову, оскільки довідки про отримання відстрочки не отримав. При цьому, позивач зробив усе від нього залежне для підтвердження цієї обставини: Надав документи, що троє дітей перебувають на його утриманні, а саме довідку про склад сім`ї, свідоцтва про народження трьох дітей; свідоцтво про укладення шлюбу з матір`ю двох дітей.

Відповідач позов не визнав, надав відзив, в якому просив в задоволенні позову відмовити. Свою позицію відповідач обґрунтував тим, що ОСОБА_1 звернувся із заявою від 27.02.2025 р. (отримана ІНФОРМАЦІЯ_3 05.03.2025 р.) на адресу голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 про надання відстрочки від призову під час мобілізації на підставі пункту 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Вказана заява ОСОБА_1 про надання відстрочки розглянута комісією ІНФОРМАЦІЯ_4 11.03.2025 р., та за результатами розгляду заяви (з урахуванням доданих документів) відповідно до протоколу засідання комісії №14 від 11.03.20245р. було прийняте рішення про відмову ОСОБА_1 в наданні відстрочки за пунктом 3 частини 1 статті 23 «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Згідно пункту 3 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці. Також додатком 5 (до вищезазначеного Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період) визначено перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Відповідно до вказаного додатку, військовозобов`язані для отримання відстрочки за підставами, передбаченими п.3 частини 1 ст. 23 Закону №3543-ХІІ повинні надати: свідоцтво про народження дітей (трьох і більше) із зазначенням батьківства військовозобов`язаного та один із документів: свідоцтво про реєстрацію шлюбу з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше) або рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), або рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання з тим із батьків, який є військовозобов`язаним, або письмовий договір між батьками про те, з ким будуть проживати діти та участь другого з батьків у їх вихованні, або рішення суду про встановлення факту перебування дитини на утриманні військовозобов`язаного відповідно до положень статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, а також договір про сплату аліментів на дитину. З вищенаведеного переліку обов`язкових документів позивач ОСОБА_1 до заяви додав копії свідоцтва про народження дітей, свідоцтва про реєстрацію шлюбу з ОСОБА_2 04.10.2019 р. (в шлюбі з якою народилися ІНФОРМАЦІЯ_5 доньки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ), довідки №3658 від 19.04.2018 р. ОСОБА_5 про реєстрацію особи громадянином України, довідки вуличного комітету від 26.02.2025 р. про місце проживання та склад сім`ї, посвідчення багатодітної родини, але будь-якого з інших обов`язкових документів (визначеного в переліку Додатку 5) ОСОБА_1 щодо третьої неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (яка є донькою від першого шлюбу дружини ОСОБА_1 ) позивач ОСОБА_1 до заяви не додав. Слід зазначити, що обов`язок вітчима утримувати неповнолітню падчерку визначений статтею 268 Сімейного Кодексу України : « мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають». Але за умови « якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи, з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу.» Та обставина, що неповнолітня ОСОБА_5 (яка є падчеркою ОСОБА_1 ) проживає разом з іншими членами сім`ї ОСОБА_1 не свідчить про перебування її на утриманні ОСОБА_1 , оскільки вона має рідного батька ОСОБА_6 , який не позбавлений батьківських прав та зобов`язаний утримувати свою неповнолітню доньку. Також не надано підтверджуючих документів, що рідний батько ОСОБА_5 з поважних причин не може надавати їй належного утримання. Таким чином, ОСОБА_1 не може вважатися особою, яка відповідно до закону зобов`язана утримувати падчерку, а отже не може визнаватися особою, яка має на утриманні 3-х неповнолітніх дітей.

Суд розглянув справу 30.05.2025 в порядку передбаченому ч.5 ст.262 КАС України, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , 1991 р.н., проживає в АДРЕСА_3 та перебуває на обліку, як військовозобов`язаний у ІНФОРМАЦІЯ_7 .

ОСОБА_1 з 04.10.2019 перебуває у шлюбі з ОСОБА_7

ОСОБА_1 разом з дружиною виховують трьох дітей: ОСОБА_8 2015 р.н., ОСОБА_4 , 2024 року, ОСОБА_3 , 2024 року.

27.02.2025 ОСОБА_1 подав до Комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_4 заяву про надання йому відстрочки на підставі п.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» оскільки на його утриманні перебувають троє і більше дітей віком до 18 років.

До заяви ОСОБА_1 було додано: 1) копію паспорту; 2) копію ідентифікаційного коду; 3) копію свідоцтва про шлюб; 4) копію свідоцтва про народження ОСОБА_8 ; 5) копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 ; 5) копія свідоцтва про народження ОСОБА_4 ; 6) копія довідки про склад сім`ї; 7) копія посвідчення багатодітної сім`ї.

11.03.2025 Комісією ІНФОРМАЦІЯ_4 прийнято рішення про відмову у наданні відстрочки ОСОБА_1 з тих підстав, що ним надано на розгляд комісії щодо отримання відстрочки на підставі п.3 ч.1 ст.23 Закону документи по батьківство лише двох дітей. Зазначене рішення було оформлено протоколом №14 від 11.03.2025.

14.03.2025 ІНФОРМАЦІЯ_3 направлено на адресу ОСОБА_1 повідомлення про прийняття рішення про відмову у наданні відстрочки з тих причин, що позивач є батьком двох дітей.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Відповідно до п.58 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджений постановою КМУ №560 від 16.05.2024, за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.

Під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі). Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації в день її подання.

Органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації зобов`язані оформити відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язаним працівникам (державним службовцям), які заброньовані у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, а також посадовим (службовим) особам, зазначеним у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, на території якого вони розміщуються (Центральному управлінні або регіональних органах СБУ або відповідному підрозділі розвідувальних органів, де військовозобов`язані працівники перебувають на військовому обліку). До відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями подаються документи, зазначені у переліку згідно з додатком 5.

Відповідно Додатка №5 до Постанови КМУ №560 від 16.05.2024, до заяви про отримання відстрочки з підстав передбачених п.3 ч.1 ст.23 Закону, необхідно додати: свідоцтво про народження дітей (трьох і більше) із зазначенням батьківства військовозобов`язаного та один із документів: свідоцтво про реєстрацію шлюбу з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше) або рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), або рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання з тим із батьків, який є військовозобов`язаним, або письмовий договір між батьками про те, з ким будуть проживати діти та участь другого з батьків у їх вихованні, або рішення суду про встановлення факту перебування дитини на утриманні військовозобов`язаного відповідно до положень статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, а також договір про сплату аліментів на дитину.

У цьому випадку, судом з`ясовано, що позивачем додано до заяви лише два свідоцтва про народження дитини віком до 18 років, де він зазначений батьком дитини. В свідоцтві про народження третьої дитини, позивач не зазначений батьком.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.23 Закону, право на відстрочку мають чоловіки, які саме утримують трьох дітей віком до 18 років.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду сформульованої у постанові від 14.12.2023 у справі №160/11228/23, що обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, покладений саме на батьків дитини.

Відповідно до ст.260 СК України, вітчим, якій проживає однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, лише має право брати участь у їхньому вихованні.

Обов`язку утримувати падчерку, у позивача відповідно до СК України немає, а за таких обставин, відсутні підстави для надання відстрочки від призову, передбачені п.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення відповідача про відмову у наданні відстрочки від 11.03.2025 є правомірним, підстав для його скасування та задоволення позову, суд не вбачає.

В задоволенні позову відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 НОМЕР_2 ) відмовити повністю.

2. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко

Рішення складено в повному обсязі 30.05.2025