Справа № 580/9034/24
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2025-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 травня 2025 року

м. Київ

справа №580/9034/24

адміністративне провадження №К/990/22522/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Уханенка С.А.,

суддів: Соколова В.М., Кашпур О.В.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та бездіяльності і зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо встановлення ОСОБА_1 з 29 березня 2022 року розміру грошового забезпечення, виходячи з посадового окладу та окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13. 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 з 29 березня 2022 року по 31 грудня 2022 року, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядовою і начальницького складу та деяких інших осіб», перерахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення (основні, лопаткові та одноразові види грошового забезпечення), виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022 року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати. встановленого законом на 01 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо непроведения ОСОБА_1 з 01 січня 2023 року перерахунку, на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», грошового забезпечення, виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня, календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 з 01 січня 2023 року по 15 травня 2023 року, на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», перерахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення (основні, додаткові та одноразові види грошового забезпечення, виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року) на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 , у відповідності до Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року 159, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення (основних, додаткових та одноразових видів грошового забезпечення за період з 29 березня 2022 року по 15 травня 2023 року включно за весь час затримки виплати, а саме за період з 29 березня 2022 року по день фактичної виплати грошового забезпечення.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії забезпечення за період з 19 липня 2022 року до 15 травня 2023 року включно залишено без розгляду.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року залишено без змін.

21 травня 2025 року засобами поштового зв`язку позивач надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року у цій справі.

Предметом касаційного оскарження є ухвала суду першої інстанції, після її перегляду судом апеляційної інстанції, про залишення без розгляду частини позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Отже, ухвала суду першої інстанції, після її перегляду судом апеляційної інстанції, про залишення без розгляду частини позовних вимог може бути оскаржена в суді касаційної інстанції.

За правилами абзацу 2 частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіряючи зміст оскаржуваних судових рішень та доводи касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що позивач оскаржує ухвалу суду першої інстанції, залишеної без змін постановою суду апеляційної інстанції, про залишення без розгляду частини позовних вимог з підстав частини третьої статті 123 КАС України, оскільки, як встановили суди попередніх інстанцій, згідно витягу із наказу № 143 від 15 травня 2023 року позивач із 15 травня 2023 року виключений зі списків особового складу частини НОМЕР_1 у зв`язку із вибуттям до нового місця служби АДРЕСА_1 . Суди вказали, що військова частина НОМЕР_1 ознайомила позивача із грошовим атестатом від 15 травня 2023 року, проте позивач звернувся до суду лише 11 вересня 2024 року. На переконання судів, позивач пропустив тримісячний процесуального строк на звернення до суду, передбаченого частиною першою статті 233 КЗпП України.

Суди попередніх інстанцій зазначили, що отримання позивачем довідки про розмір грошового забезпечення від 15 серпня 2024 року № 2675 не змінює дату, з якої позивач вважається повідомленим про розмір посадового окладу, окладу за військовим званням та не може слугувати відправною точкою для обчислення строку звернення із цим позовом. Суди наголосили, що ця довідка вказує на час, коли позивач почав вчиняти активні дії з метою реалізації свого права.

Суди відхили посилання скаржника на введення правового режиму воєнного стану та перебування останнього на військовій службі з 2022 року, оскільки, як зазначили суди, перебування позивача на військовій службі не перешкодило йому звернутися у липні 2024 із заявою до відповідача щодо отримання інформації про розміри нарахованого та виплаченого грошового забезпечення, як і не перешкодило у вересні 2024 звернутись із цим позовом до суду.

Водночас заявник касаційної скарги зазначає, що суди не надали належної правової оцінки тому факту, з 29 березня 2022 року по теперішній час позивач проходить військову службу під час дії правового режиму воєнного стану та залучений до участі в заходах, необхідних для забезпечення оборони України. Скаржник зазначає, що враховуючи складність проходження військової служби в період дії правового режиму воєнного стану, та після отримання грошового атестату 15 травня 2023 року, позивач не мав можливості звернутися за правничою допомогою задля перевірки правильності нарахування та виплати останньому грошового забезпечення.

Також скаржник зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях не наводять чіткої відповіді на питання, як позивач мав дізнатись про розміри свого грошового забезпечення за період з 20 липня 2022 року по 30 квітня 2023 року зі змісту грошового атестату від 15 травня 2023 року № 4051, в якому наведено розміри грошового забезпечення позивача лише за 15 днів травня 2023 року. Скаржник зазначає, що вказаний грошовий атестат містить виключно числові вирази, що відображають розміри окремих складових грошового забезпечення за період з 01 травня 2023 року по 15 травня 2023 року. Скаржник вказує, що в цьому атестаті не вказано, які саме тарифні коефіцієнти були застосовані, а також яка розрахункова величина була взята за основу при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням.

На думку скаржника, 29 серпня 2024 року є датою, коли в розумінні статті 233 КЗпП України позивач міг дізнатися та дізнався про порушення свого права в межах предмета спору у цій справі, оскільки лише 29 серпня 2024 року позивач отримав від військової частини НОМЕР_1 відповідь від 15 серпня 2024 року № 6313 з довідкою від 15 серпня 2024 року №2675, яка містить розміри складових грошового забезпечення, і надавши ці документи для оцінки профільним спеціалістам.

Отже, підставою відкриття касаційного провадження є правильність застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, зокрема, правильності застосування положень частини третьої статті 123 КАС України щодо підстав для залишення без розгляду частини позовних вимог.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 329, 334 КАС України, Суд

У Х В А Л И В:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та бездіяльності і зобов`язання вчинити дії.

2. Витребувати справу № 580/9034/24 із Черкаського окружного адміністративного суду.

3. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний кабінет", а у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку.

4. Іншим учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів надіслати через підсистему "Електронний суд" у вигляді електронних документів до їхніх електронних кабінетів, якщо ці учасники внесені до цієї автоматизованої системи. В іншому випадку, документи надсилаються цим учасникам на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку.

5. Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.А. Уханенко

Судді: О.В. Кашпур

В.М. Соколов