Справа № 932/3364/25
Суддя: Петунін І. В.
Дата ухвалення: 2025-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 932/3364/25
Провадження № 2-а/932/90/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Петуніна І. В.,

за участю секретаря Христюк М. В.,

позивач: ОСОБА_1 ,

представник позивача: Посвалюк В. В.

відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення і закриття провадження по справі,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 № 4083 від 31.07.2024 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн за ч. 3 ст. 2101 КУпАП за змістом якої позивач 26.04.2024 був викликаний повісткою № 2822 на 09.00 год. 25.04.2024 до 3-го відділу відповідача. Однак, своєчасно за повісткою не прибув. Згідно облікової картки облікові данні не оновлював, ВЛК своєчасно не проходив, документи, що підтверджують право на відстрочку не надавав, чим грубо порушив ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затв. постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022.

З вказаною постановою не згоден з огляду на наступне. З постанови вбачається, що позивач притягнутий за декілька правопорушень одночасно, а саме: неявка по повістці, не оновлення облікових даних, несвоєчасне проходження ВЛК, не надання документів, які підтверджують відстрочку. Накладення штрафу за декілька правопорушень одночасно не передбачено чинним законодавством України.

Також у постанові не вказано, які статті порушено позивачем у Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

В липні 2024 позивач дійсно самостійно звернувся до 3-го відділу відповідача з метою проходження ВЛК та на позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення, але в період його складання посадові особи не взяли до уваги наполягання позивача на отримання правничої допомоги, копію цього протоколу позивач не отримав, чим були порушені його права на захист та на отримання копії протоколу.

Оскаржувану постанову позивач також не отримав, ні особисто ні засобами поштового зв`язку, про що свідчить відсутність відповідних відміток у постанові.

Не отримував позивач і повістку № 2822 від 26.04.2024. До того ж, ці повістка не могла бути ним отримана, оскільки виписана заднім числом, тобто повістка від 26.04.2024 щоб з`явитися до відповідача 25.04.2024.

Також у постанові не зазначено, в який саме період позивач був зобов`язаний оновити облікові данні, які самі данні, час скоєння, за порушення чого його притягнуто до відповідальності. Не зазначено в постанові, в який саме термін він мав пройти ВЛК, у зв`язку з чим начебто скоїв адміністративне правопорушення, відповідач жодного направлення на проходження ВЛК позивачу не надавав.

Також позивач звертає увагу, що на час начебто неявки по повістці, ч. 3 ст. 2101 КУпАП ще не існувало.

У зв`язку з викладеним, просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення та закрити провадження по справі.

ІІ. Заяви (клопотання) та позиції учасників справи.

Від позивача надійшла заява про поновлення строку на оскарження постанови, оскільки він пропущений з поважних причин. Вперше він узнав, що взагалі на нього накладений цей штраф від поліцейських у м. Костянтинівка, які його зупинили 23.02.2025 та повідомили, що його машина перебуває у розшуку за поданням ВДВС м. Костянтинівки Донецької області. 26.02.2025 він звернувся за правовою допомогою до адвоката у м. Дружківка Донецької області, у цей же день адвокат зробив запит до державного виконавця та 28.02.2025 на електронну адресу отримав копію оскаржуваної постанови. Таким чином, він тільки з усного повідомлення поліцейського узнав, що наявність оскаржуваної постанови і ознайомився з її змістом тільки 28.02.2025.

ІНФОРМАЦІЯ_1 надано відзив, де він заперечує проти задоволення позовної заяви, оскільки вважає її безпідставною та необґрунтованою. Посилається на п. 10 ч. 4 ст. 1, абз. 1 п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абз. 18 ч. 3 ст. 22, ч. 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затв. постановою КМУ № 560 від 16.05.2024. 25.04.2024 позивач отримав повістку № 2822 про необхідність прибуття 26.04.2024 до відділу відповідача.

26.04.2024 позивач самостійно не прибув до відповідача. Таким чином, в діях позивача є ознаки адміністративного правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 2101 КУпАП. 26.07.2024 військовозобов`язаний прибув до відповідача, тобто виявлено особу правопорушника та встановлено відсутність поважних причин не прибуття за повісткою.

Враховуючи викладене, 26.07.2024 уповноваженою особою відповідача складено протокол щодо вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2101 КУпАП. При складанні протоколу, військовозобов`язаний був ознайомлений зі своїми правами та обов`язками, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст.ст. 256, 268 КУпАП. Відповідно до протоколу, до правопорушника доведено під особистий підпис, що розгляд справи призначено на 10.00 год. 31.07.2025. Клопотань від нього щодо відкладення та/або перенесення розгляду справи не надходило.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

23.04.2025 ухвалою судді відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

31.07.2024 начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 , полковником ОСОБА_2 прийнято постанову № 4083 про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2101 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000,00 гривень. Згідно з постановою, 26.07.2024 о 09.30 год. до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 звернувся ОСОБА_1 , який 26.04.2024 був викликаний повісткою № 2822 на 09.00 год. 25.04.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_3 своєчасно, а саме 26.04.2024 за повісткою № 2822 до ІНФОРМАЦІЯ_4 , не прибув. Згідно облікової картки данні не оновлював, ВЛК своєчасно не проходив, документи, що підтверджують право на відстрочку, не надавав, чим грубо порушив вимоги ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затв. постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022. Обставин, згідно ст.ст. 34, 35 КУпАП, що пом`якшують або обтяжують відповідальнсть, за адміністративне правопорушення, не виявлено. Враховуючи те, що у ході розгляду адміністративної справи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 інформація, зазначена у протоколі № 3945 від 26.07.2024 підтвердилась наявними при розгляді документами, на ОСОБА_1 був накладений штраф у сумі 17000 грн. Підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про отримання копії постанови, відсутній.

V. Оцінка суду.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За змістом ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 1322 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ч 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Позивач у заяві зазначив, що під час розгляду постанови його не було і коли саме вона буде розглядатися, його не повідомили, саму копію постанови отримав 28.02.2025.

Суд вважає, що строк для оскарження постанови відповідача від 31.07.2024 підлягає поновленню, оскільки матеріали справи не містять доказів, що позивач знав про зміст оскаржуваної постанови до 28.02.2024 та наведені ним обставини, з врахуванням періоду пропуску строку, суд вважає поважними.

За змістом абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому суд звертає увагу, що 19.05.2024 набув чинності Закон №3696-ІХ від 09.05.2024 «Про внесення змін до КУпАП щодо відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст. 2101 КУпАП викладена в новій редакції, де зокрема з`явилася ч. 3.

За змістом ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, позивач не міг вчинити адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 2101 КУпАП 26.04.2024, оскільки ч. 3 ст. 2101 КУпАП введена в дію лише 19.05.2024. Таким чином, притягнення ОСОБА_1 31.07.2024 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 2101 КУпАП за неявку по повістці неможливе, оскільки закон, який погіршує становище, не має ретроспективної дії. До речі, жодних доказів, що позивач отримав цю повістку, відповідачем не надано.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 2101 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Отже, вказана норма є бланкетною та відсилає до відповідного нормативного акту. Відповідач послався на ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затв. постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022.

При цьому, ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», де викладені обов`язки громадян стосується військового обліку, як і посилання на Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затв. постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022.

Але порушення правил військового обліку передбачено ст. 210, а не 2101 КУпАП, як це закидається позивачу.

Інших посилань на норми відповідного законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, оскаржувана постанова не містить.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідачем у порушення ч.ч. 2, 5 ст. 77 КАС України, не було подано суду належних та допустимих доказів на підтвердження дотримання процедури розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 2101 ч. 3 КУпАП.

Так, ч. 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 2101 цього Кодексу, а також про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 2791-2799 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 2799 КУпАП передбачено, що розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності за статтями 210 і 2101 цього Кодексу без повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності можлива тільки, якщо така особа не оспорює допущене правопорушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності. Зазначена заява подається особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, особисто в письмовій формі або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.

Відповідач стверджує, що у відношенні позивача складався протокол про адміністративне правопорушення, позивач особисто ознайомлений під підпис з часом та датою розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Однак, відповідач на підтвердження своїх доводів копії протоколу суду не надав, таким чином справа була розглянута з порушенням ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 2101 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію особливий період.

Згідно примітки ст. 210 КУпАП, положення ст.ст. 210, 2101 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Таким чином, законодавець чітко визначив умову, за якої положення ст. 2101 КУпАП не застосовуються, за наявності можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями (розпорядниками) яких є державні органи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.

Відповідно до ч.ч. 5, 8, 9 ст. 5 цього Закону органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є, зокрема, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.

Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

Згідно ч. 3 ст. 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Цією нормою передбачено перелік державних органів, від яких Органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді персональні відомості призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Електронна інформаційна взаємодія, у тому числі надання відповідних відомостей, між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною, здійснюється відповідно до законів України «Про публічні електронні реєстри», «Про розвідку» та в порядку, визначеному Держателем Реєстру спільно з відповідним державним органом.

Разом з тим, відповідачем не вказано, які саме відомості (персональні дані) не були оновлені позивачем і не могли бути одержані самостійно відповідачем по справі шляхом електронної інформаційної взаємодії.

З матеріалів справи не вбачається, що відповідачем вживалися заходи щодо отримання персональних відомостей позивача в порядку електронної інформаційної взаємодії, і що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати не вдалося.

Отже, відповідачем не доведено наявності передбачених законом умов, за яких позивач міг бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 2101 КУпАП (у розумінні примітки до ст. 210 КУпАП).

Наведене свідчить про відсутність будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2101 КУпАП.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що за відсутності достатності доказів, в судовому засіданні було підтверджено доводи позивача про відсутність факту порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що свідчить про неправомірність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 3 ст. 2101 КУпАП вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскаржувана постанова наведеним вимогам не відповідає, оскільки прийнята не на підставі та не у спосіб, що передбачені КУпАП (зокрема, без урахування положень примітки до ст. 210 КУпАП), необґрунтовано, тобто, без урахування всіх обставин, які є важливими для прийняття такого рішення та без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, а відтак, підлягає скасуванню.

Таким чином, суд дійшов висновку, що постанова начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 , полковником ОСОБА_2 від 31 липня 2024 року № 4083 підлягає скасуванню, а провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст. 2101 ч. 3 КУпАП підлягає закриттю.

Оскільки відповідач не довів в суді правомірності прийнятої постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 2101 ч. 3 КУпАП від 31.07.2024, суд вважає за необхідне скасувати постанову, провадження у справі закрити.

Відповідно до ч. 1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (абз. 1 ч. 1 ст. 139 КАС України).

Враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 18.03.2020, справа № 543/775/17, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у розмірі 484,48 грн.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 19, 55 Конституції України, ст.ст. 7, 23, 210, 2101, 245, 251, 268, 280, 283, 287-289, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 9, 72-77, 132, 134, 159, 242-244, 250, 268, 286, 293 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_4 , код юридичної особи в ЄДРПОУ НОМЕР_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення і закриття провадження по справі, задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , полковника, ОСОБА_2 № 4083 від 31.07.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 2101 КУпАП та накладення на нього штрафу в сумі 17000,00 гривень скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 2101 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 484 (чотириста вісімдесят п`ять),48 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 30.05.2025.

Суддя І. В. Петунін