Справа № 520/1117/21
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2025-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
30.05.2025 р. Справа № 520/1117/21
Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 , подану в порядку статті 383 КАС України, по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання незаконним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
Позивачем надіслано до суду заяву в порядку статті 383 КАС України, в якій просив суд:
- відповідно до частини 1 статті 249 КАС України постановити окрему ухвалу і направити її начальнику Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Отже, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області не в повному обсязі виконано рішення суду по даній справі, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даною заявою.
Відповідно до ч.1 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
За приписами ч. 5 ст. 383 КАС України, у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.
Ухвалою суду заяву позивача про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, по справі, призначено до розгляду в письмовому провадженні без повідомлення (виклику) сторін.
Встановлено відповідачу - Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області, 5-ти денний строк з дня отримання даної ухвали для надання суду письмових пояснень по суті поданої заяви, а також усіх доказів які підтверджують виконання боржником рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2021 року по даній справі.
На виконання ухвали суду представником відповідача надіслано пояснення, в яких зазначено, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2021 у справі №520/1117/21, з урахуванням його роз`яснень, Головним управлінням виконано в межах покладених повноважень та у визначеному законом порядку.
Нараховані на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2021 з урахуванням ухвали від 21.01.2022 про його роз`яснення у справі №520/1117/21 кошти за період з 16.11.2020 по 30.06.2023 у сумі 1889937.83 грн. будуть виплачуватися згідно затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат. Відповідачем вжито залежних від нього заходів щодо виконання судового рішення. Подальші заходи щодо виділення коштів із Державного бюджету на фінансування даного судового рішення не залежить від діяльності ГУ ПФУ. Невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів при фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не мав фінансової можливості виконати судове рішення.
Дослідивши заяву позивача, подану в порядку статті 383 КАС України, судом встановлено наступне.
Пунктом 6 частини 1 статті 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.
Стаття 129-1 Конституції України встановлює, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом випадку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Згідно зі статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Враховуючи наведене, виконуючи рішення суду, відповідач зобов`язаний враховувати обставини встановленні судовим рішенням та висновки, які зроблені судом при розгляді справи.
Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Європейської конвенції з прав людини, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як неодноразово підкреслював Суд, органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення. Так, у пунктах 46, 51, 53, 54 рішення від 15.10.2009 у справі Юрій Миколайович Іванов проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.
У рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002, "Ромашов проти України" від 27.07.2004, "Шаренок проти України" від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.
Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).
На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 № 2-р(II)/2019 вказав, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.
З метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду, регламентований статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України.
Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15 звернув увагу на те, що правові норми статті 383 КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2021 року по справі №520/1117/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання незаконним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення №6279 від 20.11.2020 року Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугою років згідно ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05.11.1991 №1789-ХІІ, з доповненнями згідно із Законом від 26.11.1993 №3662-12, у редакції Закону від 12.07.2001 №2663-111, з підвищенням згідно із ч. 4 ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 з 16.11.2020 року пенсію за вислугою років з розрахунку 90 відсотків від розміру заробітної плати, з урахуванням довідок Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил від 13.11.2020 №14- 387вих.-20 (посадовий оклад - 56754,0 грн., надбавка за вислугу років - 17026,20 грн., інші виплати за період з 01.09.2012 року по 31.08.2017 року - 3495493,63 грн., індексація грошових доходів 1728,77 грн.) без обмеження її максимальним розміром, відповідно до ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05.11.1991 №1789-ХІІ, з доповненнями згідно із Законом від 26.11.1993 №3662-12, у редакції Закону від 12.07.2001 №2663-111, з підвищенням згідно із ч. 4 ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, з подальшими її перерахунками та здійснити відповідні виплати.

Рішення суду набрало законної сили.

Позивачем отримано виконавчий лист від 26 лютого 2021 року по справі №520/1117/21.

Ухвалою суду від 21 січня 2022 року заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду від 26.02.2021 року задоволено. Роз`яснено рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2021 р. у справі № 520/1117/21 таким чином, що при його виконанні слід проводити призначення пенсії за вислугу років без обмежень максимального розміру заробітної плати для розрахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII, з доповненнями згідно із Законом від 26.11.1993 №3662-12, у редакції Закону від 12.07.2001 №2663-111, виходячи з 90 відсотків від суми (132067,24 грн.), а саме: місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, враховуючи середньомісячну суму за 60 календарних місяців роботи підряд, посадовий оклад, надбавки за класний чин та вислугу років, відповідно до положень частин першої, другої та третьої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ, з доповненнями згідно із Законом від 26.11.1993 №3662-12, у редакції Закону від 12.07.2001 №2663-111, згідно довідок Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил від 13.11.2020 №14-387вих.-20 (посадовий оклад - 56754,0 грн., надбавка за вислугу років - 17026,20 грн., інші виплати за період з 01.09.2012 року по 31.08.2017 року - 3495493,63 грн., індексація грошових доходів 1728,77 грн.) та проводити виплати призначеної пенсії за вислугу років в повному обсязі без обмежень граничного розміру виплати пенсії за вислугу років, з урахуванням раніше виплачених сум, вказаної пенсії, без оподаткування та нарахування військового збору та без обмежень, встановлених Законами України від 03.10.2017 №2148-VIII та від 09.07.2003 №1058-ІУ, незалежно від працевлаштування, перебування на посадах в органах прокуратури України, органах державної влади України або органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах та організаціях, а також незалежно від одержаного заробітку, прибутку та інших видів доходів.

Листом Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області від 02.05.2025 повідомлено позивача, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2021 року по справі №520/1117/21 позивачу проведено нарахування грошових коштів за період з 16.11.2020 по 30.06.2023, які будуть виплачуватися згідно затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.

У поясненнях представник пенсійного органу зазначив, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2021 по справі №520/1117/21 ОСОБА_1 призначено з 16.11.2020 пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру" у зазначеному порядку, що підтверджено розрахунком пенсії з 16.11.2020.

Згідно наданого до суду розрахунку, позивачу призначено пенсію з 16.11.2020. Проте, лише з лютого 2022 року позивачу почала нараховуватися пенсія в порядку та на умовах, визначених ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року про роз`яснення рішення по даній справі, що також підтверджено пенсійним органом в поданих до суду поясненнях.

Отже, Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Харківській області рішення Харківського суду по даній справі, яке набрало законної сили, виконано не в повному обсязі.

Статтею 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу (частина 6 статті 383 КАС України).

Частиною 1 статті 249 КАС України передбачено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України є можливим, зокрема, у разі встановлення факту порушення прав позивача, підтверджених рішенням суду.

За таких підстав, заява позивача, подана в порядку ст. 383 КАС України, підлягає задоволенню шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, вчинені при виконанні рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2021 по справі №520/1117/21 в частині призначення пенсії ОСОБА_1 за період з 16.11.2020 року по 31.01.2022 року, та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню пункту 9 частини 1 статті 129, статті 129-1 Конституції України, статті 370 КАС України при виконанні рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2021 по справі №520/1117/21 в частині призначення ОСОБА_1 пенсії за період з 16.11.2020 року по 31.01.2022 року.

Разом з тим, суд відмовляє в задоволенні вимог заяви зобов`язального характеру, оскільки стаття 383 КАС України, в межах якої позивачем подано заяву, передбачає, що за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу (частина 6 статті 383 КАС України), враховуючи що і постановлено дану ухвалу. При цьому, положення вказаної статті не передбачають зобов`язувати суб`єкта владних повноважень вчиняти відповідні дії.

Отже, заява позивача, подана в порядку ст. 383 КАС України, підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 241-243, 248 - 249, 256, 294, 295, 383 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача, подану в порядку статті 383 КАС України, по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання незаконним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, вчинені при виконанні рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2021 по справі №520/1117/21 в частині призначення пенсії ОСОБА_1 за період з 16.11.2020 року по 31.01.2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню пункту 9 частини 1 статті 129, статті 129-1 Конституції України, статті 370 КАС України при виконанні рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2021 по справі №520/1117/21 в частині призначення ОСОБА_1 пенсії за період з 16.11.2020 року по 31.01.2022 року.

Про вжитті заходи повідомити Харківській окружний адміністративний суд не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.

У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовити.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя О.В.Шевченко