Справа № 755/10000/25
Суддя: Галаган В. І.
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

"02" червня 2025 р.

м. Київ

справа № 755/10000/25

провадження № 2-а/755/310/25

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., перевіривши виконання вимог ст.ст. 160, 161 КАС України у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора 1 взводу 1 роти 3 батальйону полку - 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Капленка Сергія Вікторовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

УСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до інспектора 1 взводу 1 роти 3 батальйону полку - 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Капленка Сергія Вікторовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що позовна заява не відповідає вимогам адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п. 3 ч. 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій. Відмова від права на звернення до суду є недійсною.

За правилами адміністративного судочинства позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також вимогам ст. 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 11 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві, серед іншого, зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Разом з тим, у матеріалах заяви відсутнє власне підтвердження того, що позивачем не подано будь-якого іншого позову (позовів), не залежно від його (їх) підсудності, до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Частиною третьою статті 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, державні інспектори відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану постанову винесено поліцейським, який є працівником територіального управління патрульної поліції.

Згідно пункту 1 Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 № 877 (далі - Положення № 877) Національна поліція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно пунктів 1, 3 розділу І Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого наказом Національної поліції України від 06.11.2015 №73 (далі - Положення № 73) Департамент патрульної поліції (далі - Департамент) є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції, який створюється, реорганізовується та ліквідовується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України в установленому законодавством України порядку.

Департамент складається із структурних підрозділів апарату Департаменту, його територіальних (відокремлених) підрозділів та інших підрозділів патрульної поліції згідно з штатним розписом Національної поліції України (далі - підрозділи Департаменту).

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 розділу ІІІ Положення № 73 Департамент, відповідно до покладених на нього завдань, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, віднесених до компетенції Національної поліції України (крім справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією), у тому числі у справах про адміністративні правопорушення пов`язані з керуванням транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України та у справах про адміністративні правопорушення, виявлені та зафіксовані за допомогою системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі.

Аналіз викладеного дає підстави для висновку, що Департамент патрульної поліції є органом, який розглядає справи про адміністративні правопорушення за частиною першою статті 121 КУпАП. Від імені Департаменту такі справи розглядають його посадові особи - працівники патрульної поліції.

Відтак, саме Департамент патрульної поліції є суб`єктом владних повноважень, який у спірних правовідносинах здійснює публічно-владних управлінські функції та є належним відповідачем у справі.

З огляду на вищенаведене позивачем має бути уточнено коло суб`єктів/суб`єкта оскарження в межах досліджуваного спору, оскільки інспектор патрульної поліції не може діяти в якості відповідача по справі як самостійний суб`єкт владних повноважень. При цьому позивачем має бути ураховано його обов`язок надіслання копії позовної заяви з додатками потенційному відповідачу, надавши суду докази відправлення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160, 161, 169, 241- 243, 248, 293, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора 1 взводу 1 роти 3 батальйону полку - 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Капленка Сергія Вікторовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків протягом трьох днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.І. Галаган