Справа № 160/26858/24
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеси О.М., розглянувши за правилами загального позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління ДПС у м. Києві, відповідача-2: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Форест Х» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до відповідача-1: Головного управління ДПС у м. Києві (далі відповідач-1, ГУ ДПС у м.Києві), відповідача-2: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі відповідач-2, ГУ ДПС у Дніпропетровській області), в якій просить:
- поновити позивачу строк звернення до суду з даним адміністративним позовом та прийняти адміністративний позов ОСОБА_1 до розгляду;
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що контролюючий орган, не довівши до відома позивача інформацію, яка стала підставою для призначення і проведення перевірки, позбавив її можливості знати та оцінити цю інформацію, для того, щоб скористатися своїм правом на допуск чи не допуск працівників контролюючого органу до перевірки. Крім того, наказ про призначення фактичної перевірки № 887-п від 15.02.2024 не містить посилання на фактичні підстави для проведення перевірки, що свідчить, на думку позивача, про його протиправний характер. Також зауважила, що проведення податкової перевірки за порушенням встановленої процедури не створює правомірних наслідків такої перевірки висновки такої перевірки, висновки такої перевірки дослідженню не підлягають та є достатньою правовою підставою для висновку про протиправність оскаржуваних рішень прийнятих контролюючим органом за результатами такої перевірки. Також наголошувала на тому, що контролюючий орган не повідомив у належний спосіб про проведення перевірки позивача (або його представника). Фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 проведена у присутності ОСОБА_2 , при цьому повноваження останнього ніяк не перевірялися та не підтверджувалися, тоді як позивач наголошує на тому, що ОСОБА_2 не був та не міг вважатися ні службовою, ні посадовою особою ФОП ОСОБА_1 . Також з наданих документів при проведенні перевірки та складенні акту фактичної перевірки від 19.02.2024 року у відношенні саме ФОП ОСОБА_1 взагалі не було встановлено та підтверджено відповідними доказами, що на об`єкті перевірки здійснює свою господарську діяльність з продажу підакцизних податків саме позивач. Окрім того, з Акту перевірки не можливо достеменно встановити характер та зміст всіх дій, вчинених під час перевірки, на підтвердження виявлених та зазначених у ньому правопорушень і Акт перевірки містить в собі неточності. Також контрольна розрахункова операція посадовими особами відповідача проведена не у порядку та не у спосіб, встановлені нормами чинного законодавства, і не може свідчити про факт порушення платником податків Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» або інших правових норм. З огляду на викладене, позивач вважає, що нарахування штрафних санкцій є неправомірним, а податкові повідомлення-рішення прийняті не на підставі та не у спосіб, що визначний чинним законодавством, тому також є протиправними та підлягають скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.10.2024 р. поновлено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 строк звернення до суду, відкрито провадження в адміністративній справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
07.11.2024 року до суду через систему "Електронний суд" надійшли два відзива на позовну заяву ідентичного змісту від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому відповідач-2 зазначає про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог та просить у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю. Відзиви обгрунтовані тим, що наказ ГУ ДПС у м. Києві №887-п від 15.02.2024 винесений на підставі пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України з метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у томі числі, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). Відповідач-2 посилався на висновки Верховного суду про те, що не зазначення конкретної підстави в наказі на проведення на перевірки не свідчить про незаконність наказу або перевірки, оскільки відповідно до приписів ПК України, в наказі на перевірку достатньо зазначити підставу для проведення перевірки, визначену цим Кодексом. Відповідно до наказу від 15.02.2024 року №887-п та направлень на проведення фактичної перевірки від 19.02.2024 №3817/26-15-07-07-01, №3818/26-15-07-07-02 проведено фактичну перевірку магазину за адресою: АДРЕСА_1 , лот №1/11, де провадить свою господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої встановлено порушення позивачем вимог Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР та Податкового кодексу України, які стали підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. В ході проведення перевірки за адресою ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , лот №1/11, фахівцями ТУ ДПС у м. Києві було встановлено фактичні залишки та складено опис товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 156 800,00 грн. та не надано будь-які документи на підтвердження обліку та походження цих товарних запасів. Також в ході проведення перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 здійснюється господарська діяльність без реєстрації об`єкта оподаткування через який провадиться діяльність. Окрім того, під час проведення перевірки з місцем провадження господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , лот №1/11, посадовим (службовим) особам ГУ ДПС у м. Києві не було надано документів, що пов`язані з предметом перевірки. Письмовий запит на надання документів, а також копію наказу та направлення на проведення фактичної перевірки було вручено представнику суб`єкта господарювання, яким є ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки він є особою, що фактично здійснює розрахункові операції. У пояснювальній записці ОСОБА_2 вказує, що працює на ФОП ОСОБА_1 на посаді продавця, починаючи з листопада 2023 року. Крім того, у вказаній пояснювальній записці містяться дані про графік роботи (2 дні через 2, 15 днів на місяць) та заробітну плату (7100 грн). З урахуванням вищезазначеного, відповідач-2 вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є законними та обґрунтованими, складеними на підставі та у відповідності до норм чинного законодавства, а тому відсутні підстави для їх скасування.
Також, 07.11.2024 р. до суду через систему «Електронний суд» від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшли два клопотання ідентичного змісту про залишення позовної заяви без розгляду.
15.11.2024 р. до суду через систему «Електронний суд» від Головного управління ДПС у м. Києві надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.
25.11.2024 р. до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи письмових доказів, що додаються до клопотання. Також представником позивача у заяві зазначено, що позивач здійснював реалізацію товару через мережу магазинів ОСОБА_3 на підставі відповідного договору з ТОВ «ФОРЕСТ X», що підтверджується письмовою відповіддю ТОВ «ФОРЕСТ X» на адвокатський запит представника позивача, разом з письмовими доказами, які надано до суду. 19 лютого 2024 р. реалізацію товару в магазині ВЕЙП БАР за адресою: АДРЕСА_2 , Лот 1/11, здійснював працівник ТОВ «ФОРЕСТ X» ОСОБА_2 , який працює в ТОВ «ФОРЕСТ X» за основним місцем роботи на умовах повної зайнятості на посаді продавця непродовольчих товарів з 27.11.2023р. Водночас, ТОВ «ФОРЕСТ X» повідомляло ГУ ДПС у місті Києві про розміщення власного магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: м. Київ, вул. Данила Щербаківського, 58, Лот 1/11, шляхом подання звіту за формою 20-ОПП. Також, станом на дату проведення фактичної перевірки ТОВ «ФОРЕСТ X» мало діючу Ліцензію на право Роздрібної торгівлі рідинами, що використовуються в електронних сигаретах для здійснення їх продажу у магазині «Вейп Бар» за адресою: м. Київ, вул. Данила Щербаківського, 58, Лот 1/11. Таким чином, отриманими письмовими доказами підтверджується, що господарську діяльність з продажу товарів в магазині Вейп Бар за адресою: м. Київ, вул. Данила Щербаківського, 58, Лот 1/11 здійснювало ТОВ «ФОРЕСТ X» через свого найманого працівника - ОСОБА_2 , а не ФОП ОСОБА_1 . З огляду на той факт, що зазначені вище письмові докази були отримані представником позивача лише 22 листопада 2024 року з відповіді на адвокатський запит, надати їх суду позивач раніше не могла з причин, що не залежали від неї.
13.12.2024 р. до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі, які він просив врахувати під час вирішення справи. Зауважив, що відповідачі не повністю дотрималися вимог ч.2 ст.77 КАС України, оскільки фактично не подали до суду всі наявні у них документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у даній справі. Наголошував на тому, що процедурні порушення, які мали місце при призначені та проведені фактичної перевірки позивача, зокрема: однією з підстав вважати наказ про призначення фактичної перевірки незаконним є те, що відповідач 2 жодним чином не обґрунтував, що саме зумовило необхідність проведення перевірки, наявність (отримання) якої безпосередньої інформації стало приводом для її проведення. Виходячи з правової позиції Верховного Суду, відповідач-2 не зазначивши у наказі від 15.02.2024 року №887-п серед підстав для проведення перевірки, тобто перед резолютивною частиною даного наказу, ні реквізитів доповідної записки від 15.02.2024 року №346/26-15-07-07-00-12, ні про "наявність (отримання) інформації щодо можливого порушення", а отже фактично не довів до відома позивача інформацію, яка стала підставою для призначення і проведення перевірки, чим позбавив позивача можливості знати та оцінити цю інформацію, для того, щоб скористатись своїм правом на допуск чи не допуск працівників контролюючого органу до перевірки. Звернув увагу на те, що у зазначеній відповідачем-2 доповідній записці взагалі відсутня інформація про будь-які можливі порушення законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, з боку ФОП ОСОБА_1 , а тому законна підстава для призначення і проведення перевірки позивача, згідно наказу від 15.02.2024 року №887-п - наразі відсутня. Оскільки законних підстав для прийняття відповідачем-2 наказу про проведення фактичної перевірки позивача відсутні, податкові повідомлення-рішення, що складені за результатами такої фактичної перевірки є також незаконними та підлягають скасуванню. Окрім того, письмовими доказами повністю підтверджується, що господарську діяльність з продажу товарів в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: м. Київ, вул. Данила Щербаківського,58, Лот 1/11 здійснювало ТОВ «ФОРЕСТ X» через свого найманого працівника - ОСОБА_2 , а не ФОП ОСОБА_1 . Також розрахункова операція проведена не у порядку та у спосіб встановлений для проведення контрольної розрахункові операції, встановлені нормами чинного законодавства, і не є такою яка могла б свідчити про факти порушення платником податків вимог законодавства, на підставі яких суб`єкт владних повноважень міг прийняти спірні податкові повідомлення рішення. З огляду на вищевикладене позивач вважає, що оскаржуваними ППР до нього було протиправно застосовані штрафні санкції.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.12.2024 р. здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. Підготовче засідання призначено на 20.01.2025 р. о 14:00 год.
У зв`язку з перебуванням судді у відпустці, призначене на 20.01.2025 р. о 14:00 год. підготовче засідання у справі знято з розгляду, що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою секретаря судового засідання за №66 від 20.01.2025 р. Наступне засідання по справі призначено на 06.02.2025 р. о 13:30 год.
06.02.2025 р. до суду від представника позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі з метою підготовки письмових заперечень на клопотання відповідачів про залишення позовної заяви без розгляду, а також для підготовки клопотання про витребування доказів.
20.02.2025 р. до суду від ГУ ДПС у м.Києві надійшли заперечення на клопотання представника позивача про залучення третьої особи (заява).
27.02.2025 р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшли заперечення на клопотання відповідачів щодо залишення позовної заяви без розгляду.
28.02.2025 р. до суду від ГУ ДПС у Дніпропетровській області надійшли заперечення на клопотання представника позивача про залучення третьої особи (заява).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.03.2025 р. провадження по справі поновлено, термін підготовчого провадження продовжено на 30 днів.
Ухвалами Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 р. у задоволенні клопотань ГУ ДПС у м.Києві та ГУ ДПС у Дніпропетровській області про залишення позовної заяви без розгляду - відмовлено. Клопотання представника позивача про залучення третьої особи до участі у справі №160/26858/24 задоволено, залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Форест Х» (далі третя особа, ТОВ «Форест Х») в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

20.03.2025 року до суду від представника третьої особи надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та зупинення провадження у справі у зв`язку з необхідністю ознайомлення з матеріалами справи і подання письмових пояснень і доказів. Щодо вирішення питання про відкладення розгляду справи та зупинення провадження на зазначеному клопотанні міститься напис зроблений представником позивача від 20.03.2025 року: «Клопотання підтримую в повному обсязі».

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.03.2025 року клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Форест Х» про зупинення провадження по справі №160/26858/24 задоволено. Провадження в адміністративній справі №160/26858/24 зупинено до 14 квітня 2025 року. Наступне підготовче засідання призначено на 14.04.2025 року об 11:00.

10.04.2025 року до суду через систему "Електронний суд" від представника третьої особи надійшли письмові пояснення щодо позову або відзиву, в яких він погоджується з позицією позивача у даній справі та надає наступні пояснення. 30.11.2023 року між ТОВ "ФОРЕСТ Х" та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір на продаж товару в мережі магазинів "Вейп Бар", за умовами якого позивач передавала на реалізацію ТОВ "ФОРЕСТ Х" товари аксесуари та комплектуючі для електронних сигаретних систем нагрівання тютюну, для їх подальшого продажу кінцевим споживача мережі магазинів "Вейп Бар", що належать ТОВ "ФОРЕСТ Х". 19.02.2024 року реалізацію товару в магазині за адресою м.Київ, вул. Данила Щербаківського, 58, лот 1/11 здійснював працівник ТОВ "ФОРЕСТ Х" ОСОБА_2 , який працює в ТОВ "ФОРЕСТ Х" за основним місцем роботи на умовах повної зайнятості на посаді продавця непродовольчих товарів з 27.11.2023 р., що підтверджується трудовим договром, наказом про прийняття та звітністю про нарахування заробітної плати. Станом на 19.02.2024 року ТОВ "ФОРЕСТ Х" мало діючу Ліцензію на право Роздрібної торгівлі рідинами, що використовуються в електронних сигаретах для здійснення їх продажу у магазині "Вейп Бар" за адресою м.Київ, вул. Данила Щербаківського, 58, лот 1/11. Зауважив, що ТОВ "ФОРЕСТ Х" подавало звіт за формою 20-ОПП, в якому повідомляло відповідача-1 про розміщення власного магазину за зазначеною вище адресою, а також відповідач-1 проводив фактичну перевірку цього магазину, що підтверджується копіями наказу, направлень на перевірку та Акта фактичної перевірки ТОВ "ФОРЕСТ Х".

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 року поновлено провадження по справі.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 року зупинено провадження по справі до 05 травня 2025 року 13:30. Наступне підготовче засідання призначено на 05.05.2025 року о 13:30.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.05.2025 року поновлено провадження по справі.

05.05.2025 року підготовче провадження у справі було закрито, за письмовою згодою всіх учасників справи розгляд справи по суті розпочато у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання, а саме 05.05.2025 року.

У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги по Дніпропетровській області, в судовому засіданні оголошено перерву до 19.05.2025 року на 10:30.

19.05.2025 року представник позивача - Беззубкін С.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача 1 - Міллер В.В. в судовому засіданні проти позову заперечувала, в задоволенні позовних вимог просила відмовити.

Представник відповідача 2 Сухотська К.В. в судовому засіданні проти позову заперечувала, в задоволенні позовних вимог просила відмовити.

Представник третьої особи Гусаров В.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо продовження розгляду справи в порядку письмового провадження, суд вважає за необхідне зазначити, що Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та не скасований.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Враховуючи те, що наявних в матеріалах справи письмових доказів достатньо для вирішення справи по суті та немає перешкод для розгляду справи в порядку письмового провадження, задля захисту життя та здоров`я учасників справи, у зв`язку з воєнним станом та численними повітряними тривогами, суд вирішив продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, заслухавши пояснення учасників справи, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована як фізична особа - підприємець з 14.10.2022 року, номер запису 000217027, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка міститься в матеріалах справи та перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області.

Наказом ГУ ДПС у м.Києві №887-п від 15.02.2024 року (далі - наказ), на підставі п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80, п.69.27 підрозділу 10 "Інші перехідні положення" Податкового кодексу України, Закону України від 21.06.2012 року №5007-VI "Про ціни і ціноутворення" та інших нормативних актів, контроль за дотриманням яких покладено на територіальні органи ДПС, було призначено проведення фактичної перевірки платників податків/об`єктів , зазначених у додатках 1-30, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавств щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), дотримання вимог законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торгівельної надбавки (націнки).

Обґрунтування: доповідна записка управління фактичних перевірок від 15.02.2024 року №346/26-15-07-07-00-12.

Згідно з додатком 9 до наказу перевірка здійснювалась відносно ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на об`єкті за адресою: АДРЕСА_2 , лот 1/11 з 19 лютого 2024 року тривалістю не більше 10 діб.

Як вбачається з Акту фактичної перевірки, складеного на бланку №008684, 19.02.2024 року ГУ ДПС у м.Києві було проведено фактичну перевірку господарської одиниці - магазину, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , лот 1/11.

За результатами перевірки було складено Акт фактичної перевірки (далі - Акт перевірки), що зареєстрований в органі ДПС за місцем здійснення діяльності суб`єкта господарювання 20.02.2024 за реєстраційним №13551/26/15/07/, у висновках якого зазначено про встановлення порушень позивачем:

- п.1, п.12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями);

- ст.15 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» зі змінами та доповненнями;

- ст.44, п. 63.3 ст. 63, п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями);

- ч.4 ст.24 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 №322-VIII (із змінами та доповненнями).

Наведені висновки були зроблені з огляду на те, що ФОП ОСОБА_1 не постановлено на податковий облік об`єкт оподаткування шляхом подання повідомлення до ДПС за формою 20-ОПП.

Перевіркою встановлено здійснення ФОП ОСОБА_1 реалізації одноразових електронних сигарет без отримання відповідної ліцензії, загальною вартістю отриманої (наявної) партії товару - 156 800,00 грн.

Також перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 не веде облік товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме: до перевірки не надано документів щодо обліку та походження одноразових електронних сигарет на загальну суму 156 800,00 грн в кількості 373 шт.

ГУ ДПС у м.Києві, на підставі висновків викладених в Акті перевірки, було винесено податкове повідомлення-рішення форми «С» № від 06.03.2024 р. про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій на суму 313 600,00 грн. за порушення ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» № 481/95-ВР від 19.12.1995 року (із змінами та доповненнями).

ГУ ДПС у Дніпропетровській області, на підставі висновків викладених в Акті перевірки, було винесено:

- податкове повідомлення-рішення форми «С» № від 11.03.2024 р. про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій на суму 159 680,00 грн. за порушення п.1, 2, 12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», за проведення розрахункових операцій через РРО без роздруковання відповідного документа встановленої форми, не ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації;

- податкове повідомлення-рішення форми «ПС» № від 11.03.2024 р. про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій на суму 2720, 00 грн. за порушення п. 63.3 ст. 63, п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), за ненадання платником податків посадових (службовим) особам до органів державної податкової служби повідомлення за формою 20-ОПП та ненадання у повному обсязі всіх документів, що належать або повязані з предметом перевірки.

Вважаючи протиправними та такими, що підлягають скасуванню податкові повідомлення-рішення: № від 06.03.2024 р., винесене Головним управлінням ДПС у м.Києві; № від 11.03.2024 р., винесене Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області; № від 11.03.2024 р., винесене Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 68 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з підпунктом 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 ПК України одним із способів здійснення податкового контролю є проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Право контролюючих органів на проведення перевірок, в тому числі фактичної перевірки, визначено положеннями пункту 75.1 статті 75 та підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України), при цьому така перевірка повинна проводитися в межах повноважень контролюючого органу виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підпункт 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України).

Підстави призначення, обставини та порядок проведення фктичної перевірки визначено положеннями статті 80 ПК України.

Відповідно до п.80.1 ст.80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно з пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Вимоги до змісту наказу керівника контролюючого органу про проведення фактичної перевірки встановлені абзацом 3 пункту 81.1 статті 81 ПК України, відповідно до якого в наказі про проведення перевірки зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Отже, ПК України закріплює таку обов`язкову вимогу щодо змісту наказу про проведення перевірки як найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, а також необхідність відображення підстави для її проведення, визначеної цим Кодексом.

Відтак, під час вирішення питання щодо правомірності призначення і проведення перевірки, зокрема фактичної, необхідно надавати оцінку достатності змісту наказу в контексті зазначення платника податків, який має перевірятися, та чіткого визначення у наказі правової (юридичної) підстави проведення такої перевірки та існування відповідної фактичної підстави, яка є передумовою для її проведення.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Позивач у позовній заяві та у письмових поясненнях зазначає про те, що наказ про призначення фактичної перевірки № 887-п від 15.02.2024 року не містить посилання на фактичні підстави для проведення перевірки, що свідчить про його протиправний характер. Свою правову позицію позивач обгрунтовує висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 06 грудня 2024 року у справі № 440/2331/24 та від 20 листопада 2024 року у справі № 160/24369/23.

Проте, суд не вбачає підстав для застосування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 06 грудня 2024 року у справі № 440/2331/24 та від 20 листопада 2024 року у справі №160/24369/23, оскільки вони стосуються оформлення наказів про призначення фактичних перевірок на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, який встановлює в одному підпункті статті дві самостійні (окремі) підстави для проведення перевірки, тоді як у цій справі фактична перевірка щодо позивача була призначена на підставі пп.80.2.2 п.80.2 статті 80 ПК України.

Водночас, Верховний Суд у постанові від 26 березня 2024 року по справі №420/9909/23 сформулював такий правовий висновок, який має забезпечити єдині підходи до оцінки правомірності наказів про призначення фактичних перевірок, а саме: "У випадку наявності обґрунтованих підстав для призначення фактичної перевірки, не можна вважати протиправним наказ про її призначення, у якому наявне покликання на вимоги підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, але не розкрито зміст наявної/отриманої інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування про можливі порушення податкового законодавства, не конкретизовано норми права, які ймовірно порушив платник, із зазначенням доказів такого порушення. Покликання у наказі на підпункт 80.2.2 пункт 80.2 статті 80 ПК України, що утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України. Тому відсутні підстави вважати, що такий наказ породжує його неоднозначне трактування та/або невизначеність із фактичною підставою перевірки. Тому такий наказ не можна вважати протиправним. Отже, якщо правовою підставою для проведення перевірки є відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України, якій містить лише одну фактичну підставу для цього, то зазначення у наказі лише цього підпункту без розкриття його змісту та деталізації обставин не є істотним недоліком наказу, який давав би підстави вважати його протиправним."

Судом встановлено, що наказ ГУ ДПС у м.Києві №887-п від 15.02.2024 року було прийнято на підставі п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80, п.69.27 підрозділу 10 "Інші перехідні положення" Податкового кодексу України, Закону України від 21.06.2012 року №5007-VI "Про ціни і ціноутворення" та інших нормативних актів, контроль за дотриманням яких покладено на територіальні органи ДПС.

Наведеним наказом було призначено проведення фактичної перевірки платників податків/об`єктів , зазначених у додатках 1-30, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавств щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), дотримання вимог законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торгівельної надбавки (націнки).

Обґрунтування: доповідна записка управління фактичних перевірок від 15.02.2024 року №346/26-15-07-07-00-12.

Згідно з додатком 9 до наказу перевірка здійснювалась відносно ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на об`єкті за адресою: АДРЕСА_2 , лот 1/11 з 19 лютого 2024 року тривалістю не більше 10 діб.

Отже, в основу проведення фактичної перевірки платника податків відповідачем покладено підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, зазначений наказ чітко відображає законодавчо визначену підставу для проведення перевірки та містить обґрунтування "доповідна записка управління фактичних перевірок від 15.02.2024 року №346/26-15-07-07-00-12", а тому не може вважатися оформленим з істотним порушенням вимог чинного законодавства, як наслідок, такий наказ не можна вважати протиправним, а тому доводи позивача в цій частині суд вважає необгрунтованими та безпідставними.

З матеріалів справи встановлено, що підставою для прийняття відповідачами спірних податкових повідомлень-рішень став Акт фактичної перевірки №13551/26/15/07/ від 19.02.2024 р., який складений за результатами фактичної перевірки ГУ ДПС у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Данила Щербаківського, 58, Лот 1/11.

В Акті фактичної перевірки зазначено, що перевірка здійснена в присутності продавця позивача ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ), трудові відносини з яким не оформлені належним чином.

В додатках до Акту фактичної перевірки, а також у відзивах на позовну заяву відповідачі посилаються на пояснення ОСОБА_2 , про те що він працює на ФОП ОСОБА_1 та здійснював розрахункові операції в день проведення перевірки, а тому відповідачі вважають його належним представником ФОП ОСОБА_1 .

В свою чергу, позивач у позовній заяві та письмових поясненнях стверджує, що ФОП ОСОБА_1 не має жодних правовідносин з ОСОБА_2 , тобто ОСОБА_2 не є найманим працівником позивача, не є її представником у будь-якій формі, а також наголошує на тому, що здійснював реалізацію товару через мережу магазинів ОСОБА_3 на підставі відповідного договору з ТОВ «ФОРЕСТ X».

Щодо наведених сторонами обставин, судом встановлено наступне.

Як встановлено з відповіді ТОВ «ФОРЕСТ X» від 22.11.2024 року вих.4-11/24 на адвокатський запит представника позивача та письмових пояснень третої особи у справі, 30 листопада 2023 р. між ТОВ «ФОРЕСТ «X» та ФОП ОСОБА_4 був укладений договір на продаж товару в мережі магазинів « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

За умовами вказаного договору ФОП ОСОБА_1 передавала ТОВ «ФОРЕСТ X» на реалізацію товари - аксесуари та комплектуючі для електронних сигарет і систем нагрівання тютюну, для їх подальшого продажу кінцевим споживачам в мережі магазинів « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що належить ТОВ «ФОРЕСТ X».

Згідно відомостей бухгалтерського обліку ТОВ «ФОРЕСТ X» станом на 19.02.2024 року в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 , знаходився товар ФОП ОСОБА_1 за переліком та у кількості, що відображені у відповідному звіті.

19 лютого 2024 р. реалізацію товару в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , Лот 1/11, здійснював працівник ТОВ «ФОРЕСТ X» ОСОБА_2 , який працює в ТОВ «ФОРЕСТ X» за основним місцем роботи на умовах повної зайнятості на посаді продавця непродовольчих товарів з 27.11.2023 р.

Щодо питання дозвільних документів ТОВ ФОРЕСТ X» зазначило, що станом на 19.02.2024 року ТОВ "ФОРЕСТ Х" мало діючу Ліцензію на право Роздрібної торгівлі рідинами, що використовуються в електронних сигаретах для здійснення їх продажу у магазині "Вейп Бар" за адресою м.Київ, вул. Данила Щербаківського, 58, лот 1/11.

Також, ТОВ "ФОРЕСТ Х" подавало звіт за формою 20-ОПП, в якому повідомляло відповідача-1 про розміщення власного магазину за зазначеною вище адресою, а також відповідач-1 проводив фактичні перевірки ТОВ "ФОРЕСТ Х" саме в цьому магазині.

Наведені обставини підтверджено наступними документами, копії яких були надані до суду:

- договором №29/23 від 30.11.2023 року та Додатком №1 до цього договору від 30.11.2023 року;

- звітом від 21.11.2024 року за договором на реалізацію товару №29/23 від 30.11.2023 року;

- податковою звітністю ТОВ «ФОРЕСТ X» за 1 квартал 2024 р. щодо нарахування і виплати заробітної плати працівника, у тому числі ОСОБА_2 ;

- повідомленням про об`єкти оподаткування та об`єкти, повязані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою 20-ОПП на підтвердження розміщення ТОВ «ФОРЕСТ X» магазину ОСОБА_3 за адресою: м. Київ, вул. Данила Щербаківського, 58, Лот 1/11, за якою відповідачем проводилася фактична перевірка;

- ліцензією на право Роздрібної торгівлі рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, за адресою місця торівгі: м. Київ, вул. Данила Щербаківського, 58, Лот 1/11, за якою відповідачем проводилася фактична перевірка, яка видана власнику магазину Вейп Бар -ТОВ «ФОРЕСТ X», реєстраційний номер НОМЕР_2 , дата режстрації 19.04.2023 року, термін дії з 23.04.2023 року до 23.04.2024 року та додатком до ліцензії №2300040;

- трудовим договором укладеним ТОВ «ФОРЕСТ X» з ОСОБА_2 від 26.11.2023 року, наказом про прийняття його на роботу, повідомленням про прийняття його на роботу до ТОВ «ФОРЕСТ X».

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що господарську діяльність з продажу товарів в магазині ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , Лот 1/11 на момент проведення фактично перевірки ОСОБА_1 здійснювало ТОВ «ФОРЕСТ X» через свого найманого працівника - ОСОБА_2 , а не ФОП ОСОБА_1 .

Отже, доводи відповідачів про те, що ОСОБА_2 працює на ФОП ОСОБА_1 та є належним представником ФОП ОСОБА_1 , спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та відхиляються судом як недоведені.

Відповідно до п.81.1 ст.81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Згідно з пункту 80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки.

Пунктом 80.7 ст.80 ПК України визначено, що фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Відповідно до п.81.3 ст.81 ПК України під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідачі на підтвердження виконання наведених вище вимог законодавства щодо передумов проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 зазначають про те, що перед початком перевірки ОСОБА_2 було ознайомлено з направленнями на перевірку від 19.02.2024 року № 3818/26-15-07-07-02 та № 3817/26-15-07-07-01, службовими посвідченнями та вручено копію наказу «Про проведення фактичних перевірок» від 15.02.2023 року № 887-п.

Проте, перевіряючі розпочавши перевірку не пересвідчилися чи був ОСОБА_2 , який фактично поставив свій підпис у направленнях та у Акті щодо відсутності зауважень до акта перевірки, насправді посадовою чи службовою особою позивача і чи уповноважений він був, відповідно, проставляти підпис у направленнях від імені позивача та взагалі представляти позивача під час проведення фактичної перевірки.

В свою чергу, як зазначалось вище, господарську діяльність з продажу товарів в магазині ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , Лот 1/11 на момент проведення фактично перевірки ОСОБА_1 здійснювало ТОВ «ФОРЕСТ X» через свого найманого працівника - ОСОБА_2 , а не ФОП ОСОБА_1 .

Отже, ні ФОП ОСОБА_1 , ні її службовим чи посадовим особам не були до початку перевірки пред`явлені ні направлення на перевірку, ні наказ на перевірку, ні службові посвідчення перевіряючих, оскільки ОСОБА_2 не був та не міг вважатися ні службовою, ні посадовою особою ФОП ОСОБА_1 .

Наведені обставини свідчать про те, що фактична перевірка проводилася за відсутності та відома як самого позивача, так і її посадових чи службових осіб та, як наслідок, свідчать про порушення відповідачем-1 вимог п.81.1 ст.81 ПК України, п.80.2, п.80.7 ст.80 ПК України, п.81.3 ст.81 ПК України при проведенні такої перевірки та позбавлення позивача права на недопуск до проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 .

Більш того, як вбачається з наданих документів при проведенні перевірки та складенні акту фактичної перевірки від 19.02.2024 року у відношенні саме ФОП ОСОБА_1 контролюючим органом взагалі не було встановлено та підтверджено відповідними доказами, що на об`єкті перевірки здійснює свою господарську діяльність з продажу підакцизних податків саме позивач.

Окрім того, з Акту перевірки не можливо достеменно встановити характер та зміст всіх дій, вчинених під час перевірки, на підтвердження виявлених та зазначених у ньому правопорушень, оскільки він містить в собі неточності.

Зокрема, Акт перевірки - документ, який підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати. Саме в акті відображається зміст порушень, за які потім суб`єкт господарювання несе фінансову відповідальність.

Акт сам по собі, хоча і не є предметом оскарження та не досліджується ретельно на предмет помилок, проте саме в ньому фіксується весь хід перевірки і тому він повинен повністю відображати всю процедуру перевірки і її результати.

При цьому, Акт несе в собі основну доказову базу.

Як встановлено зі змісту Акту перевірки, в п. 2.2.12. Акту зазначено, що розрахункового документу встановленої форми та змісту - не надані, РРО/ПРРО відсутні.

При цьому до Акту додано чеки від 19.02.2024 року про сплату 1920,00 грн. та 500,00 грн., але в пункті 2.2.11 та в самому Акті посилання на номер чи дату чеку відсутні. Тим паче, зазначено, що розрахунковий документ не видавався.

Як вбачається з даних копій доданих чеків терміналу на них дійсно зазначено - «ФОП ОСОБА_1 », однак в даних чеках жодним чином не зазначено про реалізацію за ними товару конкретного найменування, тим більше з них не вбачається, що вони видані ФОП ОСОБА_1 саме у підтвердження реалізації нею конкретних товарів, а тим більше підакцизних чи ліцензійних.

Отже, долучені до Акта перевірки чеки жодним чином не підтверджують встановлені в ході перевірки порушення позивачем.

В свою чергу, матеріалами справи підтверджено, що господарську діяльність з продажу товарів в магазині ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , Лот 1/11 на момент проведення фактично перевірки ОСОБА_1 здійснювало ТОВ «ФОРЕСТ X» на підставі укладеного з позивачем договору та за наявності ліцензії і реєстратора рохрахункових операцій.

Судом встановлено, що в переліку додатків до Акту перевірки міститься Опис залишків товарів, не облікованих згідно встановленого порядку (далі - Опис), який не містить ні вказівки на те кому належать перелічені в ньому товари, ні ким вони зберігаються чи реалізуються, ні про їх назву та ціну щодо кожного окремого товару.

Акт перевірки містить інформацію про те, що до перевірки не надано документів щодо обліку та походження одноразових електронних сигарет на загальну суму 156 800,00 грн в кількості 373 шт.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що факти порушень позивачем вимог чинного законодавства в сфері здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами, а також проведення позивачем розрахункових операцій через РРО без роздруковання відповідного документа встановленої форми, не ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації не підтверджені належними та допустими доказами.

З огляду на те, що складений відповідачем-1 опис не містить детальної інформації про залишки товарів, не облікованих згідно встановленого порядку та відповідачами не надано жодних доказів приналежності таких залишків безпосередньо ФОП ОСОБА_1 , беручи до уваги те, що господарську діяльність з продажу товарів в магазині ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , Лот 1/11 на момент проведення фактично перевірки ОСОБА_1 здійснювало ТОВ «ФОРЕСТ X» на підставі укладеного з позивачем договору, за наявності ліцензії і реєстратора рохрахункових операцій, суд вважає необгрунтованими та безпідставними висновки контролюючого органу про порушення позивачем приписів п.1, 2, 12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

В обґрунтування порушення ФОП ОСОБА_1 вимог п. 63.3 ст.63 ПК України та п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України відповідачами зазначено, що представнику суб`єкта господарювання було вручена запит на надання документів, однак на момент завершення фактичної перевірки жодного документа платником та/або представником не надано.

Також відповідачем зазначено, що ФОП ОСОБА_1 здійснюється господарська діяльність без реєстрації об`єкта оподаткування, через який провадиться діяльність. Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП не подана протягом 10 робочих днів після їх реєстрації до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків, чим порушено вимоги п. 63.3 ст. 63 ПК України.

Відповідно до п.44.3 ст.44 ПК України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів та інформації, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством строків.

Згідно з п.63.3 ст.63 ПК України з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Пунктом 85.2 ст.85 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Водночас, відповідачі зазначають, що запит на надання документів було вручено представнику суб`єкта господарювання, яким є ОСОБА_2 , оскільки він є особою, що фактично здійснює розрахункові операції.

Однак, такі висновки контролюючого органу є необгрунтованими та безпідставними, оскільки даний запит саме позивачу або його уповноваженому представнику не вручався та не надсилався, доказів протилежного до суду не надано.

В свою чергу ОСОБА_2 , згідно з наявними в матеріалах справи доказами, на момент проведення фактичної перевірки діяв як найманий працівник ТОВ «ФОРЕСТ X», а не ФОП ОСОБА_1 , а тому не може вважатись уповноваженою особою ФОП ОСОБА_1 чи особою, яка здійнювала розрахункові операції від імені ФОП ОСОБА_1 .

Крім того, до акту перевірки не додану акту, що засвідчує відмову позивача (його представника) від надання документів на запит.

Отже, за відсутності доказів надіслання/вручення позивачу (його уповноваженому представнику) запиту про надання документів, а також за відсутності повідомлення позивача чи його уповноважену особу про початок самої перевірки, правові підстави для застосування до позивача штрафних санкцій за ненадання платником податків посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, відсутні.

Окрім того, враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується здійснення під час проведення фактичної перевірки господарської діяльності з продажу товарів в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , Лот 1/11 саме ТОВ «ФОРЕСТ X» через свого найманого працівника - ОСОБА_2 , а не ФОП ОСОБА_1 , беручи до уваги відсутність належних доказів здійснення господарської діяльності за наведеною адресою безпосередньо позивачем, суд вважає необгунтованими висновки відповідача про порушення позивачем вимог п. 63.3 ст.63 ПК України.

В свою чергу, матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «ФОРЕСТ X» повідомляло ГУ ДПС у місті Києві про розміщення власного магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: м. Київ, вул. Данила Щербаківського, 58, Лот 1/11, шляхом подання повідомлення за формою 20-ОПП.

Магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Данила Щербаківського, 58, Лот 1/11 на підстав договору оренди нежитлового приміщення, що підтверджується даними повідомлення за формою 20-ОПП, поданого ТОВ «ФОРЕСТ X».

Також, станом на дату проведення фактичної перевірки ТОВ «ФОРЕСТ X» мало діючу Ліцензію на право роздрібної торгівлі рідинами, що використовуються в електронних сигаретах для здійснення їх продажу у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: м. Київ, вул. Данила Щербаківського, 58, Лот 1/11.

З огляду на вищевикладені норми права та встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку, що відповідачем-1 при проведенні перевірки не було дотримано вимог п.81.1 ст.81 ПК України, п.80.2, п.80.7 ст.80 ПК України, п.81.3 ст.81 ПК України, висновки акта фактичної перевірки та факти порушень чинного законодавства безпосередньо ФОП ОСОБА_1 документально не підтверджені, тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення № від 06.03.2024 р., № від 11.03.2024 р., № від 11.03.2024 р. є протиправними та підлягають скасуванню.

Інші доводи учасників справи не є юридично значимими та не впливають на висновки суду.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч.1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з ч. 2 ст.73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 належним чином доведено обставини та яких ґрунтуються її позовні вимоги.

В свою чергу відповідачами доводи позивача не спростовані, правомірність податкових повідомлень-рішень № від 06.03.2024 р., № від 11.03.2024 р., № від 11.03.2024 р. - не доведено.

За наведених обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в загальному розмірі 4760,00 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи копією платіжної інструкції №863 від 21.10.2024 року.

Оскільки позовну заяву задоволено у повному обсязі, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів, а саме: 4760,00 грн., з яких 3136, 00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві та 1624,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.2, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до відповідача-1: Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м.Київ, вул.Шолуденка, 33/19, ), відповідача-2: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м.Дніпро, вул.Сімферопольська, буд.17-А, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Форест Х» (04073, м.Київ, пр.Степана Бандери, буд. 15 А, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «С» № від 06.03.2024 р., винесене Головним управлінням ДПС у м.Києві.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «С» № від 11.03.2024 р., винесене Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «ПС» № від 11.03.2024 р., винесене Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві () на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 3136 (три тисячі сто тридцять шість) грн. 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області () на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 1624 (одна тисяча шістсот двадцять чотири) грн. 00 коп.

Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 02.06.2025 року.

Суддя О.М. Неклеса