Справа № 640/8492/22
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/8492/22 Суддя (судді) першої інстанції: О.В. Захарова
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національної поліції України з позовними вимогами:

- визнати протиправним та скасувати наказ Національної поліції України від 06.05.2022 №506, згідно з яким, до старшого інспектора-чергового відділу оперативного реагування Департаменту «Корпус оперативно-раптової дії» капітана поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність;

- визнати протиправним та скасувати наказ Національної поліції України від 12.05.2022 № 561, згідно з яким, до старшого інспектора-чергового відділу оперативного реагування Департаменту «Корпус оперативно-раптової дії» капітана поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади.

- поновити ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора-чергового відділу оперативного реагування Департаменту «Корпус оперативно-раптової дії».

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що порушень службової дисципліни він не допускав, в своїй діяльності керувався виключно законодавством України та завжди виконував накази безпосереднього керівництва, а отже, застосування до нього дисциплінарних стягнень є протиправним через необ`єктивність, упередженість, необґрунтованість, тому вважає, що накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності підлягають скасуванню. Крім того, що відповідачем було допущено процедурні порушення при проведенні дисциплінарного провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 листопада 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання; у задоволенні клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні відмовлено.

На виконання положень Закону України від 13.12.2022 № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 № 399, справу передано на розгляд до Луганського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року справу прийнято до провадження, розгляд справи продовжено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 25 березня 2025 року заяву позивача про уточнення позовних вимог повернуто заявнику без розгляду.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, при цьому посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у письмовому провадженні на 28.05.2025.

19.05.2025, під № 11324 до суду від сторони відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції України та з 04.08.2017 перебував на посаді старшого інспектора-чергового відділу оперативного реагування Департаменту «Корпус оперативно-раптової дії».

Згідно з наказом голови Національної поліції України від 20.02.2022 №143 «Про переведення особового складу на посилений варіант службової діяльності», особовий склад органів Національної поліції України переведено на посилений варіант службової діяльності з 21.02.2022 до 26.02.2022.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 на території України введено воєнний стан.

Рапортом від 04.04.2024 начальник відділу оперативного реагування Департаменту «Корд» доповів начальникові Департаменту «КОРД» НПУ про те, що 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України о 04 год. 50 хв., оголошено сигнал «Бойова тривога». Старший інспектор-черговий відділу оперативного реагування Департаменту «КОРД» капітан поліції ОСОБА_1 прибув до підрозділу із запізненням близько 13 год. 30 хв., чим порушив вимоги наказу 1085 дск від 16.10.2016. У зв`язку із чим, просить провести службове розслідування за вказаним фактом.

Наказом голови Національної поліції України від 14.04.2022 №256 «Про призначення та проведення службового розслідування» з метою перевірки недотримання вимог частини другої пункту 6 Порядку організації та здійснення оповіщення структурних підрозділів апарату центрального органу управління поліції та міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, затвердженого наказом Національної поліції України від 26 жовтня 2016 року № 1085 дск, капітаном поліції ОСОБА_1 , старшим інспектором-черговим відділу оперативного реагування Департаменту «Корпус оперативно-раптової дії» Національної поліції України 24 лютого 2022 року після оголошення сигналу «Бойова тривога», призначено службове розслідування у формі письмового провадження.

Згідно з висновком службового розслідування, затвердженим головою Національної поліції 25.04.2022, за фактом порушення службової дисципліни капітаном поліції ОСОБА_1 дисциплінарна комісія дійшла висновку, що відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування, вважати такими, що підтвердилися. За вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в недотриманні вимог пункту 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію, пункту 4 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пункту 2 розділу «Посадові (функціональні) обов`язки» посадової інструкції старшого інспектора-чергового відділу оперативного реагування Департаменту «Корпус оперативно-раптової дії» Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_1 від 27.09.2019 №848/22/1/2-2019, підпункту 2 пункту 6 Порядку організації та здійснення оповіщень структурних підрозділів апарату центрального органу управління поліції та міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, затвердженого наказом Національної поліції України від 26 жовтня 2016 року№ 1085 дск, до капітана поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора-чергового відділу оперативного реагування Департаменту «Корпус оперативно-раптової дії» Національної поліції України, застосувати дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Наказом Національної поліції України від 06.05.2022 № 506 «Про застосування дисциплінарного стягнення до капітана поляції ОСОБА_1 », до старшого інспектора-чергового відділу оперативного реагування Департаменту «Корпус оперативно-раптової дії» капітана поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

З наказом від 06.05.2022 № 506, позивач ознайомлений 06.05.2025, про що свідчить його особистий підпис про ознайомлення в наказі.

04.04.2022 позивач доповів рапортом начальникові Департаменту «КОРД» НПУ про те, що під час несення служби за адресою: АДРЕСА_1 , ним виявлено відсутність свого службового посвідчення, у зв`язку із чим, просив провести службове розслідування по даним фактом.

Наказом Національної поліції України від 14.04.2022 № 257, призначено службове розслідування за фактом втрати службового посвідчення капітаном поліції ОСОБА_1 у формі письмового провадження.

За висновком службового розслідування, затвердженого головою Національної поліції 25.04.2022, за вчинення дисциплінарною проступку, що виразилось у порушенні вимог пункту 1 частині, першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 10 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України щодо неналежного зберігання службового посвідчення серії НОМЕР_1 , що призвело до його втрати, до старшого інспектора-чергового відділу оперативного реагування Департаменту «КОРД» Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади.

Наказом голови Національної поліції України від 12.05.2022 № 561 «Про застосування дисциплінарного стягнення до капітана поліції ОСОБА_1 », до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади.

З наказом від 12.05.2022 № 561 позивач ознайомлений 14.05.2022, що підтверджується його підписом в наказі з зазначенням, що з рішенням не згоден.

Вважаючи протиправними накази відповідача про притягнення до дисциплінарної відповідальності та про звільнення зі служби, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, зазначив, що відхиляє доводи позивача щодо не порушення ним вимог Закону України «Про національну поліцію» та Дисциплінарного статуту Національної поліції України, правил етичної поведінки поліцейських, присяги працівника поліції. В межах спірних правовідносин, враховуючи встановлені в ході службового розслідування, а також під час розгляду справи судом обставини скоєного позивачем під час дії воєнного стану дисциплінарного проступку, суд першої інстанції дійшов висновку про співмірність застосованого дисциплінарного стягнення вчиненому проступку. Посилання позивача на процедурні порушення під час проведення службового розслідування та видання оскаржуваних наказів, не знайшли свого підтвердження та не впливають на законність звільнення позивача з посади.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, позаяк, суд навмисно затягував розгляд справи, а у рішенні суду відсутнє належне мотивування, а також не врахована надані докази. Докази були оцінені формально, без належного аналізу їх змісту.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Колегія суддів звертає увагу на те, що апеляційний перегляд здійснюється згідно норм ч. 1 ст. 308 КАС України, тобто, в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача.

Спірні правовідносини регулюються Законом України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII), Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі - Дисциплінарний статут) та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до норм частин 1, 2 статті 19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 05.03.2018 № 2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі - Дисциплінарний статут).

Згідно із статтею 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна передбачає дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частинами другою, третьою статті 1 Дисциплінарного статуту, визначено, що службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень.

Згідно з положеннями частинам 1, 3 статті 11, статті 12, частини першої статті 13 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Так, приписами ч. ч. 2, 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту, передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

При цьому, дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Відповідно до частини другої статі 14 Дисциплінарного статуту, з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.

Згідно з частиною десятою статті 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок проведення службових розслідувань в органах поліції, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення станом на час виникнення спірних правовідносин визначався Порядком № 893.

Пунктом 1 розділу V Порядку № 893, встановлено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до пункту 4 розділу V Порядку № 893, службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно з пунктом 7 розділу V Порядку № 893, розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

Щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність, відповідно до наказу НПУ від 06.05.2022 №506 «Про застосування дисциплінарного стягнення до капітана поляції ОСОБА_1 », слід звернути увагу на те, що в позовній заяві не заперечується та обставина, що 24.02.2022 після оголошення сигналу «Бойова тривога» він прибув до підрозділу із запізненням.

Згідно з наказом голови Національної поліції України від 20.02.2022 №143 «Про переведення особового складу на посилений варіант службової діяльності» особовий склад органів Національної поліції України переведено на посилений варіант службової діяльності з 21.02.2022 до 26.02.2022.

Рапортом від 04.04.2024 начальник відділу оперативного реагування Департаменту «Корд» доповів начальникові Департаменту «КОРД» НПУ про те, що 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України о 04 год. 50 хв., оголошено сигнал «Бойова тривога». Старший інспектор-черговий відділу оперативного реагування Департаменту «КОРД» капітан поліції ОСОБА_1 прибув до підрозділу із запізненням близько 13 год. 30 хв., чим порушив вимоги наказу 1085 дск від 16.10.2016. У зв`язку із чим, просить провести службове розслідування за вказаним фактом.

Водночас, варто зауважити, що запровадження воєнного стану, наявність бойових дій на території України, дійсно створює загрозу для життя та здоров`я людей, які перебувають на території України. Разом з тим, як обґрунтовано зауважиив суд першої інстанції, позивач погодившись проходити службу в поліції та склавши присягу працівника поліції, добровільно погодився на усі ризики пов`язані з проходженням такої служби, як і взяв на себе зобов`язання мужньо і вправно служити народу України.

Вказані обставини не спростовані позивачем, при цьому, посилання на наявність об`єктивних перешкод у прибутті транспортом до місця несення служби, не суб`єктивними та не спростовують наведених обставин.

Тож, вчинений дисциплінарний проступок є суттєвим, оскільки в умовах оголошення військового стану та оголошення сигналу «Бойової тривоги», несвоєчасний вихід поліцейського на службу призводить до неможливості використання позивача на службі в умовах воєнного стану, коли існує потреба в оперативному реагуванні правоохоронних органів при здійсненні ними відповідних заходів з метою захисту держави від військового нападу.

Відповідно до пункту 24 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості. Згідно з частиною другою статті 24 Закону України «Про Національну поліцію», у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії рф проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Відтак, суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи позивача щодо не порушення ним вимог Закону України «Про Національну поліцію» та Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, присяги працівника поліції.

Щодо наказу Національної поліції України від 12.05.2022 №561 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади, колегією суддів досліджено, що 04.04.2022 позивач доповів рапортом начальникові Департаменту «КОРД» НПУ про те, що під час несення служби за адресою: вул. Боговутівська, 2, м. Київ, ним виявлено відсутність свого службового посвідчення, у зв`язку із чим, просив провести службове розслідування по даним фактом.

Наказом Національної поліції України від 14.04.2022 № 257, призначено службове розслідування за фактом втрати службового посвідчення капітаном поліції ОСОБА_1 у формі письмового провадження.

У висновку службового розслідування за фактом втрати службового посвідчення капітаном поліції ОСОБА_1 від 30.04.2022 позивач надав пояснення щодо обставин втрати службового посвідчення, в яких вказано: « 24.02.2022 прибув до підрозділу за сигналом «Бойова тривога». Цього ж дня, у зв`язку із можливим виїздом за межі підрозділу, вирішив залишити сумку із речами та службовим посвідченням поліцейського в шафі для переодягання у кімнаті відпочинку відділу оперативного реагування. Майже місяць сумка із власними речами та службовим посвідченням поліцейського перебувала в кімнаті відпочинку та 21.03.2022, перевіривши її вміст, виявив відсутність посвідчення поліцейського виданого на його ім`я, решта речей окрім зазначеного посвідчення залишились в сумці. З даного приводу ОСОБА_1 звернувся із заявою до Шевченківського УГІ ГУНГІ у м. Києві (ЖЄО № 19998 від 19.04.2022), в подальшому матеріали щодо вказаної події згідно довідки Шевченківського УП ГУНП у м.Києві списано до справи. Пошук службового посвідчення ОСОБА_1 закінчився переглядом шафи для переодягання відділу оперативного реагування та спілкування з колегами по службі з приводу його втрати, але до позитивного результату, тобто його знайдення, це не призвело. Про вказану подію ОСОБА_1 доповів безпосередньому керівнику - начальникові відділу оперативного реагування Департаменту «КОРД» Національної поліції України підполковникові поліції Матвійчуку О.Г. ».

Частиною 2 статті 17 Закону України «Про Національну поліцію», передбачено наявність у поліцейського службового посвідчення.

Згідно з пунктом 2 розділу І Порядку оформлення, виготовлення, обліку, видачі, знищення службових посвідчень Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 26.04.2017 № 347 «Про організацію виготовлення та видачі службових посвідчень Національної поліції України», службове посвідчення є офіційним документом, що посвідчує належність особи до Національної поліції України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Відповідно до пункту 10 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, поліцейський зобов`язаний берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів.

З урахуванням встановлених службовим розслідуванням обставин втрати позивачем службового посвідчення поліцейського, вбачається, що факт втрати позивачем службового посвідчення стався внаслідок недотримання ОСОБА_1 службової дисципліни щодо належного зберігання службового майна, чим порушено вимоги пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 10 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Встановлені службовим розслідуванням обставини не спростовані позивачем, а його пояснення в цій частині є загальними.

При цьому, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, відбулось після застосування стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність за інше порушення.

Дійсно, за ч. 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту, під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За результатами проведеного службового розслідування за фактом втрати позивачем службового посвідчення, відповідач дійшов висновку, що за вчинення дисциплінарного проступку позивача слід застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Колегія суддів зазначає про те, що питання обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок, перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, але при цьому необхідно враховувати обставини. Так, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень за встановлення чіткого дотримання відповідачем порядку та встановлення дійсних обставин, що передували дисциплінарному провадженню.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що в межах спірних правовідносин, враховуючи встановлені в ході службового розслідування, а також під час розгляду справи обставини скоєного позивачем під час дії воєнного стану дисциплінарного проступку, застосоване дисциплінарного стягнення відповідає вчиненому проступку та є співмірним.

Щодо доводів про порушення процедури проведення службового розслідування (порушення строків проведення службового розслідування; не встановлення відповідачем обставин в чому полягає склад дисциплінарного проступку, ступінь вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, відомості, що характеризують позивача як поліцейського; не відібрання у позивача пояснень в рамках службового розслідування; не ознайомлення з матеріалами зібраними під час проведення службового розслідування та позбавлення права робити з них копії; позбавлення права подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; позбавлення права брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; позбавлення права користуватися правничою допомогою та послугами представника), варто зауважити, що службові розслідування відносно позивача були призначені у формі письмового провадження. Водночас, позивач надавав пояснення щодо факту вчинення ним дисциплінарних проступків.

Колегія суддів наголошує на тому, що важливим є те, що позивач будь-яких клопотань, зокрема щодо ознайомлення з матеріалами службового розслідування та надання копій, вступу представника, скарг на дії щодо порядку проведення службового розслідування у ході службового розслідування не заявляв, а отже, не скористався своїм правом на захист.

Доводи щодо не встановлення відповідачем обставин в чому полягає склад дисциплінарного проступку, ступінь вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, відомості, що характеризують позивача як поліцейського, є необґрунтованими, позаяк висновки службових розслідувань відповідають вимогам пунктів 2-5 розділу VІ Порядку № 893 та містять обов`язкові відомості та реквізити.

З матеріалів справи убачається, що наказом Національної поліції України від 14.04.2022 №256 призначено службове розслідування у формі письмового провадження за фактом недотримання позивачем вимог пункту 6 Порядку організації та здійснення оповіщення структурних підрозділів апарату центрального органу управління поліції та міжрегіональних територіальних органів Національної поліції України, затвердженого наказом НПУ від 26.10.2016 № 1085 дск.

25.04.2022 головою Національної поліції України затверджений висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни капітаном поліції ОСОБА_1

02.05.2022 наказом Національної поліції України від 02.05.2022 № 506 про застосування дисциплінарного стягнення до капітана поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність .

Наказом Національної поліції України від 14.04.2022 № 257 призначено службове розслідування у формі письмового провадження за фактом втрати позивачем службового посвідчення.

30.04.2022 затверджено висновок службового розслідування за фактом втрати службового посвідчення капітаном поліції ОСОБА_1 .

Наказом Національної поліції України від 12.05.2022 № 561 на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади.

Відтак, суд першої інстанції мав підстави для висновку, що службове розслідування відносно позивача було проведено у строки, встановлені Дисциплінарним статутом Національної поліції України. Строк притягнення до дисциплінарної відповідальності відповідачем також дотримано.

Тож, правильним, повним та обґрунтованим є висновок службового розслідування, який сформований у межах компетенції. Вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами, тому спірні накази є правомірними та обґрунтованими, а застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення, є співмірним до вчиненого проступку, при тому, що до нього раніше вже було застосовано стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність. За таких обставин, відсутні правові підстави для визнання протиправними та скасування оскаржуваних наказів.

Отже, позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, натомість, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Щодо доводів апелянта про те, що суд навмисно затягував розгляд справи, а у рішенні суду відсутнє належне мотивування, колегія суддів зазначає, що справу було прийнято до провадження 27.01.2025, а рішення винесено 27.03.2025, тобто у межах встановлених КАС України строків розгляду спору (258 КАС України для справ, які розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження).

Щодо неналежного мотивування та формальної оцінки наданих доказів, колегія суддів звертає увагу на те, що апелянтом у скарзі не було наведено конкретного посилання на те, у чому саме полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи неналежну/неповну оцінку доказів, наявних у справі, та як останні впливають на висновки суду по суті спору. Апелянтом не спростовано встановлених службовими розслідуваннями обставин.

Колегія суддів звертає увагу на норми пункту 6 частини другої статті 296 КАС України, яким визначено, що в апеляційній скарзі має бути зазначено обґрунтування вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права. Натомість, позивач, як підставу оскарження рішення суду першої інстанції зазначає, що оскаржуване рішення суду винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, однак апеляційна скарга останнього не містить обґрунтувань, яку норму права неправильно правозастосовано судом першої інстанції до спірних правовідносин та яку саме норму процесуального права порушено та у чому це виразилось.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги позивача не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко