Справа № 591/2748/25
Суддя: Ніколаєнко О. О.
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/2748/25
Провадження № 2-а/591/159/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2025 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі головуючого судді Ніколаєнко О.О., розглянувши у порядку письмового провадження в м. Суми справу № 591/2748/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом, який мотивує тим, що 25.02.2025 року відповідачем на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. за ч. 3 ст.210-1 КУпАП. Вважає постанову необґрунтованою та протиправною, оскільки зазначена постанова була фактично розглянута за його відсутності, без належного повідомлення про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 25.02.2025 року. Відтак, не були з`ясовані всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Просить скасувати постанову №Х02/25-454 від 25.02.2025, винесену ІНФОРМАЦІЯ_3 в особі щодо ОСОБА_1 та закрити провадження за адміністративною справою за відсутністю події та складу та адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 02.04.2025 року відкрито провадження у справі, надано відповідачу строк для подання відзиву.

Відповідач копію ухвали отримав 03.04.2025 року, правом на подання відзиву не скористався.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що постановою від 25.02.2025 року № Х02/25-454 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. Зі змісту постанови вбачається, що 25.02.2025 о 16 год.10 хв. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , було встановлено факт порушення громадянином ОСОБА_1 під час особливого періоду під час дії правового режиму воєнного стану законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в частині неявки до ІНФОРМАЦІЯ_1 по повістці (розпорядженню) звернення в поліцію 07.02.2025 року для уточнення персональних даних, звірки даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, проходження військово-лікарської комісії та визначення призначення без поважних причин, визначених Переліком поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 № 673. Зазначених вище є порушенням абзацу першого частини першої та абзацу другого частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», за що передбачена адміністративна відповідальність згідно частини 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 4).

Згідно з виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 2841 ОСОБА_1 з 15.02.2025 року по 19.02.2025 року перебував на лікуванні в хірургічному відділенні № 4 , поступив для проходження акту (а.с.14).

З витягу з «Резерв+», сформованого 25.03.2025 вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_4 , дані уточнено вчасно (а.с.15-17).

З довідки ВЧ НОМЕР_1 від 22.03.2025 вбачається, що позивач з 19.03.2025 року перебуває га військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 (а.с.12).

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 210-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є лише одним із можливих видів доказів наряду зокрема і з протоколом про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідачем не надано відзиву на позовну заяву та не надано доказів на спростування позиції позивача. Не надано також матеріалів, які стали підставою для прийняття оскаржуваної постанови. Враховуючи положення ч. 4 ст. 159 КАС України суд розцінює неподання відзиву відповідачем як визнання позову.

Суд зазначає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень процесуального законодавства покладено на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень. Відповідачем не надано доказів, які б свідчили про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності.

Враховуючи викладене, наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Позивачем подано клопотання про поновлення строку звернення до суду. Клопотання обґрунтовано тим, що копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивач отримав простим листом 14.01.2025. Тому строк звернення до суду пропущений ним з поважних причин.

Відповідачем докази на підтвердження дати отримання позивачем оскаржуваної постанови не надав.

Суд вважає, що заява про поновлення строку є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 3ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, дії начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 , що склав оскаржувану постанову, суд визнає протиправними, постанова по справі про адміністративне правопорушення від 25.02.2025 року №Х02/25-454 підлягає скасуванню як протиправна, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат у даній справі суд зазначає таке. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №543/775/17 сформулювала правову позицію, відповідно до якої особи, стосовно яких ухвалено рішення про накладення адміністративного стягнення, є платниками судового збору у розумінні Закону України "Про судовий збір". При цьому, Велика Палата Верховного Суду у цій справі звернула увагу, що відповідно до положень статей 3, 5 Закону України "Про судовий збір" серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.

Розмір судового збору, який підлягає стягненню у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина п`ята статті 4 Закону України "Про судовий збір"). У справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Велика Палата Верховного Суду у цій постанові вказала, що з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн., тобто у більшому розмірі, ніж передбачено законом. Враховуючи положення ч. 1 ст. 139 КАС України та наведені вище висновки Великої Палати Верховного Суду на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в розмірі 605,60 грн.

Решта надміру сплаченого судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» підлягає поверненню за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Керуючись ст.ст.5,8,14,22,72-79,136,139, 211, 220,241-246,250,271,286 КАС України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову № Х02/25-454 по справі про адміністративне правопорушення від 25.02.2025 року за ч.3 ст.210-1 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати в сумі 605 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 02.06.2025.

Суддя О.О. Ніколаєнко