Справа № 336/6991/24
Суддя: Михайлова А. В.
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/6991/24
Провадження № 2-а/333/10/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Михайлової А.В.,

за участі секретаря: Панченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа: 1 рота 1 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Гречок Юрій Юрійович про визнання недійсною та скасування постанови ЕНА № 2562465 від 08.07.2024 року по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить постанову ЕНА № 2562465 від 08.07.2024 року у справі про адміністративне правопорушення визнати недійсною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити, за відсутністю у його діях складу такого правопорушення.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 08 липня 2024 р. службова особа відповідача 1 роти 1 батальйону УПП в Запорізькій області майор поліції Гречок Ю.Ю., щодо ОСОБА_1 виніс постанову ЕНА № 2562456 від 08.07.2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340,00 грн.

Зазначену постанову винесено щодо позивача співробітником патрульної поліції нібито за те що він не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4.в ПДР.

Однак, викладені обставини в постанові не відповідає дійсності, сама постанова не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню з таких підстав.

08 липня 2024 р. приблизно об 11год. 34хв., ОСОБА_1 , який є інвалідом 3 групи загального захворювання, на власному автомобілі CHERY TIGGO д.н. НОМЕР_1 при русі по проспекту Металургів в м. Запоріжжі, від спеки йому стало погано, внаслідок чого міг знепритомніти та втрати керування транспортним засобом, тому вимушено зупинився біля будинку № 24 на проспекті Металургів, при цьому увімкнувши на транспортному засобі аварійну світлову сигналізацію. Після вимушеної зупинки, ОСОБА_1 вийшов з автомобіля та перейшов у тінь будинку.

Через деякий час, до місця вимушеної зупинки автомобіля ОСОБА_1 під`їхав патрульний автомобіль, двоє поліцейських, які звинуватили Кривденка О.В. в порушенні вимог дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», незважаючи на заперечення Кривденка О.В., що він здійснив вимушену зупинку внаслідок погіршення стану здоров`я.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі .

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, зазначив ,що на адресу суду було направлено відзив на позо , а також відео фіксація з міста події, просив у задоволенні позову відмовити.

Судом було встановлено , що до суду відзив на позов та диск з відео фіксацією не надходили.

Судом встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-XII, Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII, норми Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Про Правила дорожнього руху» від 10.10.2001 р. № 1306.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно до п. 1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Кожний учасник дорожнього руху має дотримуватися Правил дорожнього руху і може розраховувати на дотримання цих правил будь-якою іншою особою, яка бере участь у русі. Це має бути гарантією передбачуваності розвитку ситуації на дорозі. Будь-яке відхилення від вимог та положень Правил може призвести до порушення встановленого порядку руху дорогами України і створення аварійної ситуації.

Згідно п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, які зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху, та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, відповідно до ст. 14 Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

Згідно п. 8.4.в Правил дорожнього руху України дорожні знаки поділяються на групи: заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Як вбачається з Додатку 1 ПДР, дорожнім знаком 3.34 забороняється зупинка.

Відповідно до п. 15.14 ПДР у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил.

Також, як вбачається з п. 9.9.а ПДР аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: у разі вимушеної зупинки на дорозі.

Згідно положень ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків зупинки.

З матеріалів справи вбачається, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2562465 від 08.07.2024 року, винесеною інспектором 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України майором поліції Гречок Ю.Ю. застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за те, що 08 липня 2024 р. о 11:34:38 год в м. Запоріжжя, проспект Металургів, 24 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 Зупинку заборонено, здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4 ПДР.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

В якості доказу на підтвердження відсутності події адміністративного правопорушення, а саме: тобто здійснення вимушеної зупинки в зоні дії знаку 3.34 Зупинку заборонено, до суду надано медичну довідку від 22.07.2024 р. що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на «Д» обліку з діагнозом гіпертонічна хвороба ІІІ ст., гіпертоправе серце; та звернувся за медичною допомогою 08.07.2024 р. о 12.00.

Інших доказів на підтвердження порушення позивачем п.п. 9.9.а, 15.14 ПДР України відповідачем не надано.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки доказів вини позивача у правопорушенні, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем не надано, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України, суд приходить до висновку, з урахуванням вимог ст. 247 КУпАП про наявність підстав для скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення, при цьому в задоволенні позовних вимог про визнання оскаржуваної постанови протиправною слід відмовити.

Крім того, згідно з ч. 1ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що за результатом судового розгляду, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови серії ЕНА № 2562465 від 08.07.2024 року, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції судові витрати понесені позивачем зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 241-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа: 1 рота 1 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Гречок Юрій Юрійович про визнання недійсною та скасування постанови ЕНА № 2562465 від 08.07.2024 року по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії № 2562465 від 08.07.2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, м. Київ. Вул. Федора Ернста, буд. 3, код за ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , адреса тимчасового перебування: АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя А.В.Михайлова