Справа № 420/7751/25
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2025-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7751/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 17.03.2025 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Херсонській області щодо обмеження з 01.09.2024р. при здійсненні перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 з урахуванням рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/10931 від 31.05.2024 року із основного розміру пенсії з 77% на 70% грошового забезпечення без врахування рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/11555/23 від 07.08.2023р.;

2. Зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області здійснити перерахунок та виплачувати з 01.09.2024р. пенсію ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 виходячи із основного розміру пенсії 77% грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше здійснених виплат;

3. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, щодо здійснення перерахунку з 01.01.2025 року в сторону зменшення пенсії ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , застосувавши при перерахунку максимальний розмір пенсії шляхом застосування понижуючих коефіцієнтів згідно Постанови КМУ №1 від 03.01.2025 року та ст. 46 ЗУ «Про Державний Бюджет України на 2025 рік»;

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, провести перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 з 01.01.2025 року без застосування понижуючих коефіцієнтів згідно Постанови КМУ №1 від 03.01.2025 року та ст. 46 ЗУ «Про Державний Бюджет України на 2025 рік» з урахуванням індексації пенсії згідно Порядку проведення перерахунку пенсій затвердженого Постановою КМУ №124 від 20.02.2019 року та доплат згідно Постанови КМУ №713 від 14.07.2021 року без обмеження максимальним розміром пенсії;

5. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, щодо не здійснення (припинення) виплати нарахованої суми індексації та доплати у розмірі 2000 грн. з 01.01.2025 та з 01.03.2025 року згідно Порядку проведення перерахунку пенсій затвердженого Постановою КМУ №124 від 20.02.2019 року та п. 1 Постанови КМУ №185 від 23.02.2024 року п.1 Постанови КМУ №209 від 25.02.2025 року з урахуванням коефіцієнту збільшення 1.15, Постанови КМУ №713 від 14.01.2021 року який має враховуватися згідно ст.64 ЗУ №2262-ХІІ, ч.2 ст.42 ЗУ №1058-IV;

6. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, нарахувати суму індексації з 01.03.2025 року згідно Порядку проведення перерахунку пенсій затвердженого Постановою КМУ №124 від 20.02.2019 року та п.1 Постанови КМУ №209 від 25.02.2025 року з урахуванням коефіцієнту збільшення 1.15, без обмеження максимальним розміром.

7. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 суму нарахованої несплаченої пенсії з урахуванням індексації згідно Порядку проведення перерахунку пенсій затвердженого Постановою КМУ №124 від 20.02.2019 року та доплат згідно Постанови КМУ №713 від 14.07.2021 року з 01.01.2025 року по час набуття рішення суду законної сили.

20.03.2025 ухвалою судді позовну заяву залишено без руху встановивши позивачу 10-денний строк для усунення недоліків шляхом подання до суду позовної заяви з вимогами викладеними у відповідності до ч. 1 ст. 5 КАС України, а також надання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 3874,84 грн.

21.03.2025 до суду надійшла заява представника позивача (вхід. №ЕС/26473/25) про усунення недоліків на виконання ухвали від 20.03.2025 та надано платіжну інструкцію №356 від 17.03.2025 про сплату судового збору у розмірі 968,96 грн; платіжну інструкцію №486 від 17.03.2025 про сплату судового збору у розмірі 968,96 грн; платіжну інструкцію №489 від 17.03.2025 про сплату судового збору у розмірі 968,96 грн; платіжну інструкцію №490 від 17.03.2025 про сплату судового збору у розмірі 968,96 грн.

Суддею встановлено зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України по вищезазначеним платіжним дорученням по справі №420/7751/25 у загальному розмірі 3875,84 грн.

25.03.2025 ухвалою судді прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; Витребувано від Головного управління пенсійного фонду України в Херсонській області належним чином завірені копії наступних документів:

- матеріали пенсійної справи позивача, які стосуються здійснення перерахунку та виплати пенсії з 01.09.2024, з 01.01.2025 та 01.03.2025 (протоколи перерахунку пенсії, довідки, відомості тощо);

- докази на підтвердження призначення та виплати позивачу доплати до пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 №713;

- докази перерахунку пенсії позивача з урахуванням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.08.2023 по справі №420/11555/23 (протоколи перерахунку, довідки, відомості тощо).

03.04.2025 до суду від представника відповідача Головного управління ПФУ в Херсонській області надійшов відзив (вхід. №ЕС/31599/25), в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог; залучити до участі у справі Міністерство соціальної політики України в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача; зупинити провадження у адміністративній справі №420/7751/25 до набрання чинності рішенням Київського окружного адміністративного суду №320/2229/25, провадження №П/320/2229/25;

У вказаному відзиві представник зазначила, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.08.2023 по справі № 420/11555/23 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2024 № 420/11555/23 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року у справі № 420/11555/23 змінено, виклавши його мотивувальну частину щодо дати з якої пенсійний орган має провести перерахунок пенсії позивача без обмеження максимальним розміром в редакції даної постанови суду апеляційної інстанції. Змінено абзац четвертий та п`ятий резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2023 р. у справі №420/11555/23 виклавши його у наступній редакції: « 4. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зі зменшення з 01.12.2019 року розміру пенсії ОСОБА_1 з 77% на 70 % грошового забезпечення, та обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. 5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести з 01.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи із основного розміру пенсії 77% грошового забезпечення, без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше проведених виплат». На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.08.2023 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2024 по справі № 420/11555/23 Головним управління Пенсійного фонду України в Херсонській області у лютому 2024 року проведено перерахунок пенсії позивача в межах покладених зобов`язань, а саме виходячи з відсоткового розміру 77%.

В подальшому рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31.05.2024 року № 420/10931/24 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково: зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити виплату з 01.03.2024 пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром, в тому числі з урахуванням суми індексації згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 185 від 23.02.2024 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», з урахуванням раніше виплачених сум. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2024 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 року залишено без змін.

Рішенням від 16.10.2024 № 420/12076/24 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області задоволено: зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 року на підставі оновленої довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву та Київській області» №8441 від 29.01.2024 року про розмір грошового забезпечення станом за листопад 2019 року, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), індексації та премії з урахуванням виплачених за цей період сум пенсії. На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.10.2024 року у справі № 420/12076/24, що набрало законної сили 18.11.2024, Головним управлінням у листопаді 2024 року проведено перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 в межах покладених зобов`язань. Після проведеного перерахунку на виконання рішення суду основний розмір пенсії склав: 27386,18грн*70% = 19791,29 грн. Отже, внаслідок проведення перерахунку на виконання рішення суду основний розмір пенсії зріс на: 19791,29 6807,02 = 12984,27 грн. Виходячи з вищевикладеного, оскільки розмір пенсії Позивача обчислений на виконання рішення суду, збільшився на суму, що перевищує 2000,00 грн, відсутні підстави для встановлення доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб».

Стосовно індексації пенсії КМУ Постановлю № 185 визначив верхню межу розміру індексації пенсії - 1500,00 грн, яку не може перевищувати сума індексації у разі здійснення підвищення розміру пенсії на виконання пункту 2 цієї постанови, що означає, якщо сума індексації пенсії в результаті проведеного перерахунку перевищує 1500,00 грн, доплата до пенсії встановлюється у межах граничної суми - в розмірі 1500 грн. Судами попередніх інстанцій встановлено, що в 2024 році відповідачем підвищено пенсію позивача на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 постанови №185 в межах граничної суми збільшення, а саме: на 1500,00 грн, у зв`язку із чим відсутні підстави вважати такі дії відповідача неправомірними, оскільки індексація пенсії позивача з 01 березня 2024 року проведена пенсійним органом із дотриманням вимог чинного законодавства.

Щодо підстав для зупинення провадження у справі зазначили, що справа № 320/2229/25, яка розглядається Київським окружним адміністративним судом має фундаментальне значення для вирішення питання у справі № 420/7751/25, а саме за результатами розгляду даного спору буде постановлено подальший механізм обчислення пенсії з 01.01.2025 року.

В обґрунтування підстав для залучення до участі у справі Міністерство соціальної політики в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору вказали, що головним розпорядником бюджетної програми за КПКВК 2506080 «Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду» є Міністерство соціальної політики України, Пенсійний фонд України відповідальний виконавець і розпорядник коштів нижчого рівня. Таким чином, у разі винесення рішення про задоволення позовних вимог, його реальне виконання залежатиме від дій Мінсоцполітики, як органу, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері пенсійного забезпечення, та є головним розпорядником коштів за бюджетною програмою за КПКВК 2506080 «Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду». Крім того, розробником проєкту постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» - є Мінсоцполітики.

Ухвалою суду від 07.04.2025 у задоволенні клопотання представника відповідача Головного управління ПФУ в Херсонській області (вхід. №ЕС/31599/25 від 03.04.2025) про зупинення провадження в адміністративній справі № 420/7751/25 та залучення до участі у справі в якості третьої особи відмовлено.

Розглянувши подані сторонами заяви по суті справи і докази на їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ.

З протоколу перерахунку пенсії, пенсійна справа № перераховану з 01 липня 2021 року. Підстава перерахунку: Перерахунок на виконання Постанови КМУ №713 від 14.07.2021. Основний розмір пенсії: 70% грошового забезпечення (вислуга років 29). Щомісячна доплата до 2000 відповідно до ПКМУ №713 від 14.07.2021 (від суми ОСНП 6807,02 на 01.03.2018). Підсумок пенсії (з надбавками): 8807,02 грн.

На виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду у справі №540/3786/21 від 12.11.2021 ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії з 01.12.2019 у відповідності до нової довідки №33-42-К-113 о/п від 14.06.2021.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.08.2023 у справі №420/11555/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити з 01.02.2022 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з включенням щомісячної доплати в розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум; провести з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи із основного розміру пенсії 77% грошового забезпечення, з урахуванням раніше здійснених виплат; провести з 01.03.2022 та з 01 березня 2023 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше проведених виплат.

На виконання ухвали суду від 25.03.2025 ГУ ПФУ в Херсонській області надали до суду копії протоколі перерахунку пенсії ОСОБА_1 , пенсійна справа №, перераховану з:

- 01 вересня 2024 року. Основний розмір пенсії: 77% грошового забезпечення (вислуга років 29). Індексація базового ОСНП 2022 (21087,36*0,1400). Індексація базового ОСНП 2023 (24039,59*0,1970). Індексація базового ОСНП 2024 (25539,59*0,0796). Щомісячна доплата до 2000 відповідно до ПКМУ №713 від 14.07.2021 (згідно рішення суду). Підсумок пенсії (з надбавками): 29039,59 грн;

- 01 січня 2025 року. Основний розмір пенсії: 70% грошового забезпечення (вислуга років 29). Базовий розмір пенсії (28273,27*70%). Індексація базового ОСНП 2022 (19791,29*0,1400): 2770,78 грн. Індексація базового ОСНП 2023 (22562,07*0,1970): 1500.00грн. Індексація базового ОСНП 2024(24062,07*0,0796): 1500.00грн. ПІДСУМОК ПЕНСІЇ (з надбавками) пониження суми 29039,59 згідно ПКМУ №1 від 03.01.2025: 26017 грн;

- 01 березня 2025 року. Основний розмір пенсії: 70% грошового забезпечення (вислуга років 29). Базовий розмір пенсії (28273,27*70%). Індексація базового ОСНП 2022 (19791,29*0,1400): 2770,78 грн. Індексація базового ОСНП 2023 (22562,07*0,1970): 1500.00грн. Індексація базового ОСНП 2024(24062,07*0,0796): 1500.00 грн; Індексація базового ОСНП 2025(25562,07*0,1150): 1500.00грн. ПІДСУМОК ПЕНСІЇ (з надбавками) пониження суми 29039,59 згідно ПКМУ №1 від 03.01.2025: 26017 грн.

Вважаючи такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області протиправними, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, -95 процентів.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668-VІ до вказаної норми були внесені зміни, якими обмежено максимальний розмір пенсії на рівні 80% від відповідних сум грошового забезпечення.

В подальшому Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 р. №1166-VII також внесені зміни до частини другої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та змінено до 70% максимальний розмір пенсії від сум грошового забезпечення.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

При вирішені даного спору застосуванню підлягають положення ст. 58 Конституції України, за змістом якої, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

З аналізу викладених норм слідує, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців та особам, які мають право на пенсію за цим Законом, має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Внесені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 р. № 3668-VІ та Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 р. №1166-VIІ зміни до частини другої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що при перерахунку розміру пенсії на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» максимальний її розмір має обраховуватися із вказаного у довідці грошового забезпечення, але виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію і розмір яких не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 03.03.2018р. у справі №175/1665/17 (2-а/175/41/17) провадження № К/9901/9550/18 та від 24.04.2018 у справі №686/12623/17, провадження № К/9901/849/17.

При цьому позивач просить здійснити перерахунок а виплату пенсії з 01.09.2024 виходячи із основного розміру пенсії 77% грошового забезпечення без обмеження її максимальним розміром.

Водночас при дослідженні доказів, а саме протоколу перерахунку пенсії позивача з 01.09.2024 встановлено, що пенсії виплачувалась з основним розміром 77% грошового забезпечення. Підсумок пенсії (з надбавками): 29039,59грн.

Враховуючи викладене та те, що пенсія позивачу виплачувалась за вказаний період виходячи з основного розміру 77% грошового забезпечення та розмір її виплати не обмежувався десятьма прожитковими мінімумами, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо частини позовних вимог, що стосуються перерахунку та виплати пенсії з 01.01.2025 та з 01.03.2025 без застосування понижуючих коефіцієнтів згідно Постанови КМУ №1 від 03.01.2025 та ст. 46 Закону України «Про Державний Бюджет України на 2025 рік» з урахуванням індексації пенсії згідно Постанови КМУ №209 від 25.02.2025 без обмеження максимальним розміром.

Частиною 1 ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ визначено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно статті 1-1 Закону №2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Аналізуючи вищевказані приписи можливо прийти до висновку, що виключно шляхом внесення змін до Закону №2262-ХІІ можуть бути змінені умови і норми пенсійного забезпечення осіб, які отримують пенсію на підставі цього Закону.

Статтею 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024 року №4059-IX установлено, що у 2025 році у період дії воєнного стану пенсії, призначені (перераховані) відповідно до, зокрема, але не виключно, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» Кабінет Міністрів України прийняв постанову «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» від 03.01.2025 №3 (далі Постанова №1).

Згідно п.1 Постанови №1 установлено, що у період воєнного стану у 2025 році пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення:

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,5;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,4;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,3;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,2;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,1.

За п.2 Постанови №1 установлено, що у період воєнного стану у 2025 році коефіцієнти, визначені пунктом 1 цієї постанови, не застосовуються до пенсій (пенсійних виплат) осіб, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а також до пенсій в разі втрати годувальника, призначених членам сім`ї загиблих (померлих, зниклих безвісти) таких осіб, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру ветеранів війни, отриманими Пенсійним фондом України у порядку інформаційної взаємодії з Міністерством у справах ветеранів.

Ця постанова набирає чинності з дня опублікування та застосовується з 1 січня 2025 року (п.3 Постанови №1).

Аналізуючи вищевказане, фактично Законом України «Про Державний бюджету України на 2025 рік» від 19.11.2024 року №4059-IX та постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 року №1 змінено умови виплати пенсій шляхом застосування коефіцієнтів до розміру пенсій (які перевищують у певну кількість разів прожитковий мінімум) та подальшого обмеження розміру таких пенсій, призначених згідно Закону №2262-ХІІ.

Конституційний Суд України неодноразово у своїх рішенням з питань соціального захисту звертав увагу, що законом про Державний бюджету України не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об`єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві; у разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх нечинними мають використовуватися окремі закони (рішення від 09.07.2007 № 6-рп/2007, від 22.05.2008 № 10-рп/2008 та від 30.11.2010 № 22-рп/2010 Конституційний Суд України).

В абзаці третьому пункту 4 мотивувальної частини рішення від 28.08.2020 року №10-р/2020 Конституційний Суд України вкотре наголосив на тому, що скасування чи зміна законом про Державний бюджет України обсягу прав і гарантій та законодавчого регулювання, передбачених у спеціальних законах, суперечить статті 6, частині другій статті 19, статті 130 Конституції України.

Відповідно до першого речення частини третьої статті 8 Конституції України норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відтак, у разі суперечності між правовими нормами Закону України про Державний бюджет України та правовими нормами спеціальних законів України, якими врегульовано ті ж самі правовідносини, застосуванню підлягають правові норми спеціальних законів України.

Тобто, оскільки Законом №2262-ХІІ не передбачено обмеження розміру пенсій, розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, шляхом застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів, то до спірних правовідносин не підлягають застосуванню положення статті 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024 №4059-IX і постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1.

Згідно ч.4 ст.63 Закону №2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Конституційний Суд України у рішенні від 13.05.2015 за № 4-рп/2015 у справі за конституційним зверненням 2 щодо офіційного тлумачення положень частини третьої статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб наголосив на тому, що виключно Верховна Рада України шляхом прийняття законів визначає види грошового забезпечення для обчислення та перерахунку пенсій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом, а Кабінет Міністрів України вживає заходів щодо забезпечення права осіб на пенсійне забезпечення, керуючись Конституцією та законами України.

Отже, зміна умов чи норм пенсійного забезпечення (зокрема, визначення видів грошового забезпечення для перерахунку пенсій) підзаконними нормативно-правовими актами є порушенням закону.

У постанові від 09.06.2022 у справі №520/2098/19 Велика Палата Верховного Суду вказала, що відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Аналізуючи вищевказані правові позиції суд доходить висновку, що застосування при перерахунку пенсії, призначеної відповідно до Закону №2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1, якою фактично змінюються умови пенсійного забезпечення, є протиправним.

Варто зауважити, що Верховний Суд в ухвалі від 06.02.2025 у справі №520/909/25 зазначив, що він неодноразово висловлював правову позицію щодо застосування норм права у спорах, пов`язаних з обмеженням максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII. Зокрема, у постановах від 16.12.2021 у справі №400/2085/19, від 20.07.2022 у справі №340/2476/21, від 25.07.2022 у справі №580/3451/21, від 30.08.2022 у справі №440/994/20, від 17.03.2023 у справі №340/3144/21 та інших Верховний Суд дійшов висновку про те, що у правовідносинах щодо призначення та перерахунку пенсій відповідно до Закону №2262-XII норми зазначеного закону підлягають застосуванню з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, у зв`язку з чим будь-яке обмеження максимального розміру зазначених пенсій є протиправним.

Згідно з правовою позицією Конституційного Суду України обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом №2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканість України (абзац 10 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб).

Крім того, відповідно до ч.7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

У зазначеній редакції вказану частину ст.43 Закону №2262-XII було викладено відповідно до Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08.07.2011 року із змінами, внесеними згідно із Законами №911-VIII від 24.12.2015 року, №1774-VIII від 06.12.2016 року.

Так, відповідно до ст.2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності 01.10.2011 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), зокрема, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), зокрема, відповідно до законів України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», не може перевищувати 10 740 гривень.

На підставі вказаного Закону були внесені зміни до ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Водночас, як вже було зазначено вище, рішенням Конституційного Суду України у справі №1-38/2016 від 20.12.2016 року №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року №2262-XII зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Таким чином, з 20 грудня 2016 року норма частини 7 статті 43 в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутня.

Отже, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року до частини 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 16 жовтня 2018 року по справі №522/16882/17, від 31 січня 2019 року по справі №638/6363/17, від 12 березня 2019 року по справі №522/3049/17, від 14 травня 2019 року у справі №591/2109/17, та від 12 березня 2019 року по справі №522/3049/17, від 16.04.2020 року по справі №620/1285/19, від 09.11.2020 року по справі №813/678/18.

Також суд зазначає, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто, заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб у зв`язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені.

Отже, оскільки зміст та обсяг досягнутих соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства чи шляхом ігнорування рішень Конституційного Суду України та конституційних прав.

Аналогічна правова позиція була висловлена і Верховним Судом у постанові від 16.12.2021 року по справі №400/2085/19, де було зазначено, що застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI.

Як вже було встановлено судом, на виконання приписів постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1, з 01.01.2025 та з 01.03.2025 відповідач застосував понижуючі коефіцієнти до пенсії позивача, внаслідок чого пенсія розрахована у розмірі 29039,59 грн, а призначена до виплати у сумі лише 26017,94 грн. Крім того, на виконання приписів постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 року №1, відповідач також застосував понижуючі коефіцієнти до пенсії позивача та призначив до виплати з 01.01.2025 та з 01.03.2025 у сумі 23610,00 грн.

За час розгляду справи Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області не було доведено обґрунтованості та, відповідно, правомірності власних дій щодо застосування понижуючих коефіцієнтів до пенсії позивача з 01.01.2025 та з 01.03.2025, а також обмеження пенсії позивача з 01.01.2025 та з 01.03.2025 максимальним розміром, а тому таки дії відповідача суд визнає протиправними.

Також суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2025 та з 01.03.2025 без застосування коефіцієнтів до відповідних сум перевищення, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», з 01.01.2025 та з 01.03.2025 без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Також, суд не вбачає підстав у задоволенні вимог позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо не виплати йому індексації пенсії у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 №209 з 01.03.2025, оскільки під час розгляду справи було встановлено, що згідно протоколу перерахунку пенсії позивача з 01.03.2025 позивачу нарахована та виплачена індексація, що встановлена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 №209, водночас розмір його пенсії був обмежений максимальним розміром та нараховувався із застосуванням до неї коефіцієнтів до відповідних сум перевищення.

Щодо іншої частини позовної вимоги відсутності доплати відповідно до ПКМУ №713 від 14.07.2021, суд зазначає наступне.

Пунктом 1 постанови №713 установлено з 01.07.2021 особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 відповідно до Закону №2262-ХІІ (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 01.03.2018, щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 01.03.2018, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018 або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 01.07.2021.

З наведених норм слідує, що постановою №713 визначено, зокрема, для осіб, яким призначено пенсію до 01.03.2018, щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, при цьому обумовлено, що вказана доплата не виплачується у разі, коли пенсія переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. У такому випадку щомісячна доплата встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Таким чином, внаслідок ухвалення вказаного нормативно-правового акта Уряду з 01.07.2021 колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону №2262-ХІІ до 01.03.2018 було установлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн, виплата якої не здійснюється у разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018.

Водночас аналіз наведених норм права, а також мети прийняття Урядом вказаної постанови №713 свідчить про те, що перерахунок пенсії, проведення якого згідно з абзацом третім пункту 1 постанови №713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн до розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ, має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ на підставі нормативно-правого акта компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення постанови №713, а саме зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах. Натомість перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.

Отже, оскільки перерахунок пенсії позивача, проведений ГУ ПФУ в Одеській області з 01.12.2019 на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права на належний розмір пенсії, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, то позивач має право на щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови №713, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття постанови №713 поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018.

Окрім того, щодо відсутності у постанові №713 застережень щодо підстав перерахунку (за постановою, за заявою, за рішенням суду), то Верховний Суд у постанові від 08.11.2022 у справі №4320/2473/22 дійшов висновку, що перерахунок пенсії позивача на виконання судового рішення з метою усунення порушеного його права на належний розмір пенсії не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.

Додатково суд звертає увагу на те, що підстави перерахунку пенсій визначені Законом №2262-XII. Судове рішення не є підставою перерахунку пенсії, а є лише актом судового захисту права, яке позивач мав на час звернення до суду і яке заперечувалося Пенсійним фондом. Судове рішення лише підтверджує (визнає) право на перерахунок пенсії з підстав, визначених законом, а не створює його.

Так з матеріалів справи, а саме протоколу перерахунку з 01 липня 2021 року. Підстава перерахунку: Перерахунок на виконання Постанови КМУ №713 від 14.07.2021. Щомісячна доплата до 2000 відповідно до ПКМУ №713 від 14.07.2021 (від суми ОСНП 6807,02 на 01.03.2018).

У позовній заяві позивач вказав, що відповідачем на виконання рішення суду №420/11555/23 здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.09.2024 та протиправно припинено нарахування доплати до 2000 відповідно до ПКМУ №713 від 14.07.2021.

Однак, як встановлено раніше з протоколу перерахунку пенсії 01 вересня 2024 року щомісячна доплата до 2000 відповідно до ПКМУ №713 від 14.07.2021 (згідно рішення суду), нарахована та виплачена, що в свою чергу спростовує доводи представника позивача.

При цьому відповідач не заперечує після проведення перерахунку пенсії позивача на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.10.2024 у справі №420/12076/24 Головним управлінням ПФУ проведено у листопаді 2024 року перерахунок пенсії з 01.12.2019.

При цьому з перерахунків наданих до суду встановлено, що відповідач, припинив з 01.01.2025 нарахування та виплату позивачу щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн, чим порушив його права та законні інтереси на таку виплату, що вказує на протиправність дій ГУ ПФУ в Одеській області.

При прийнятті рішення суд враховує, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від у справі №420/12076/24 позивачу проведено перерахунок пенсії та з 01.01.2025 без нарахування доплати до пенсії згідно з постановою №713.

Суд акцентує, що відповідач не заперечує припинення виплати щомісячної доплати до 2000 грн відповідно до постанови КМУ №713 від 14.07.2021, проведеного на виконання рішення суду №420/12076/24.

Таким чином, з урахуванням правових висновків Верховного Суду у постанові від 08.11.2022 у справі №420/2473/22, встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області суми нарахованої несплаченої пенсії з урахуванням індексації з 01.01.2025 по час набуття рішення суду законної сили.

За змістом абзацу 2 статті 55 Закону №2262-ХІІ нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Жодним нормативним актом України не встановлено особливий порядок виплати пенсії за минулий час.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-III від 19.10.2000 (далі - Закон № 2050-III) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 (далі - Порядок № 159).

Відповідно до положень статей 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно із статтею 3 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Статтею 4 цього ж Закону визначено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Пунктом 2 Порядку № 159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів нарахованих громадянам за період, починаючи з 01 січня 2001 року.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат); соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

Пунктом 4 Порядку № 159 передбачено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

З системного аналізу вищезазначених норм права слідує, що компенсації підлягають нараховані грошові доходи, зазначені у пункті 3 Порядку № 159, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, у разі затримки їх виплати на один і більше календарних місяців.

Отже, компенсація нараховується та проводиться при виплаті доходу, тобто право на компенсацію позивач набуває в момент отримання доходу (нарахування).

Суд зазначає, що основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу. Відтак, законодавець пов`язує виплату компенсації втрати частини доходів з виплатою основної суми доходу.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 20.10.2022 у справі № 140/862/19 та у постанові від 29.09.2022 у справі № 520/1001/19, які в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України, враховуються судом при вирішенні спірних правовідносин.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів з огляду на її передчасність, позаяк станом на день розгляду цієї справи в матеріалах справи відсутні докази як щодо виплати заборгованості пенсії, так і те, що відповідачем не було нараховано та виплачено разом із заборгованістю належної компенсації.

Щодо клопотання позивача про постановлення окремої ухвали суд зазначає таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Дана норма встановлює право суду у разі необхідності постановити окрему ухвалу та не є обов`язковою для суду.

Відтак суд не знаходить підстав з обґрунтування поданого клопотання для прийняття окремих ухвал та як наслідок, відсутні підстави для задоволення клопотань позивача про постановлення окремих ухвал.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що основні (суттєві) аргументи позовної заяви є частково обґрунтованими, внаслідок чого позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, шляхом:

- визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2025 обмеживши максимальний розмір пенсії шляхом застосування понижуючих коефіцієнтів згідно Постанови КМУ №1 від 03.01.2025 року, а також щодо припинення нарахування щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн згідно постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», починаючи з 01.01.2025;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, здійснити перерахунок та виплат пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2025 без застосування понижуючих коефіцієнтів згідно Постанови КМУ №1 від 03.01.2025 року та без обмеження максимальним розміром пенсії та провести з 01.01.2025 нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн згідно постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2025 обмеживши максимальний розмір пенсії шляхом застосування понижуючих коефіцієнтів згідно Постанови КМУ №1 від 03.01.2025 року;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, здійснити перерахунок та виплат пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2025 без застосування понижуючих коефіцієнтів згідно Постанови КМУ №1 від 03.01.2025 року та без обмеження максимальним розміром пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.

Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб`єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд також враховує встановлений ст.3 Конституції України, ст. 6 КАС України принцип верховенства права, який в адміністративному судочинстві зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Суд акцентує увагу на приписах ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його часткового задоволення.

У контексті оцінки інших доводів сторін звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у загальній сумі 3875,84грн, що підтверджується платіжними інструкціями №356 від 17.03.2025, №486 від 17.03.2025, №489 від 17.03.2025, №490 від 17.03.2025.

Відтак, суд вважає за доцільне стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 3875,84 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 77, 120, 139, 241-246, 250, 255, 258, 263, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2025 обмеживши максимальний розмір пенсії шляхом застосування понижуючих коефіцієнтів згідно постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2025, а також щодо припинення нарахування щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн згідно постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», починаючи з 01.01.2025.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2025 без застосування понижуючих коефіцієнтів згідно постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2025 та без обмеження максимальним розміром пенсії та провести з 01.01.2025 нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн згідно постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2025 обмеживши максимальний розмір пенсії шляхом застосування понижуючих коефіцієнтів згідно постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2025.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, здійснити перерахунок та виплат пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2025 без застосування понижуючих коефіцієнтів згідно постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 та без обмеження максимальним розміром пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 3875,84 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 );

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, м. Херсон, вул. Валентини Крицак, 6, ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА