Справа № 160/8632/25
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2025 року Справа № 160/8632/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити певні дії,-
24 березня 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, з вимогами:
- визнати протиправною та скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) з Єдиного внеску на загальнодержавне соціальне страхування № Ф-1659-51/62У від 08.11.2024 року сформовану Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області внести зміни до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), виключивши суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 36 809,09 грн.
В обґрунтування позову позивач посилається на протиправність вимоги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-1659-51/62У від 08.11.2024, якою ОСОБА_1 повідомлено про наявність заборгованості з Єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 36 809,09 грн. Зазначає, що з 25.04.2016 перебував у трудових відносинах з ТОВ «СІН- ТРЕИД» на посаді начальника відділу збуту, що підтверджується записом у трудовій книжці, також зазначає, що за період з січня 2017 року по квітень 2021 року ОСОБА_1 було нараховано заробітну плату у сумі 213 850,71 грн. Розмір сплаченого єдиного внеску, нарахованого на заробітну плату ОСОБА_1 склав 47 507,28 грн. Факт отримання позивачем заробітної плати від одного роботодавця та сплати роботодавцем за нього єдиного соціального внеску підтверджується Довідкою «Індивідуальні відомості про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного Фонду України» (Форма ОК-7), та сформованою засобами автоматичних систем ПФУ 11.05.2021 та Довідкою «Індивідуальні відомості про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного Фонду України» (Форма ОK-5).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.03.2025 відкрито провадження у адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
08.04.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні вимог позовної заяви, посилаючись на те, що згідно з даними інформаційних систем ДПС України фізична особа - підприємець ФСП ОСОБА_1 з 15.01.2007 по 20.04.2021 перебував на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області Дніпровська ДП1 (Шевченківський р-н м. Дніпра) на загальній системі оподаткування та відповідно до п.4 ч.1 ст. 4 Закону України від 08.07.2010 №2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон №2464) фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування є платниками єдиного внеску. Стан платника 11 - припинено, але не знято з обліку (кор не пусті). Згідно інформаційно-комунікаційної системи ДПС України у платника по єдиному внеску, за кодом бюджетної класифікації 71040000, станом на 31.10.2024 обліковувалась заборгованість (недоїмка) у сумі 36 809.09 грн. у зв`язку з чим ГУ ДПС сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 08.11.2024 № Ф-1659-51/62 та надіслана на адресу платника рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який повернуто поштовим відділенням із зазначенням причини невручення «за закінченням встановленого строку зберігання». У зв`язку з несплатою заборгованості та на виконання пункту 5 розділу VI Інструкції № 449 після процедури узгодження ГУ ДПС по платнику сформовано узгоджену вимогу від 08.11.2024 № Ф-1659-51/62У на суму 36 809.09 грн та передано її на примусове виконання Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Станом на 31.03.2025 згідно даних інформаційно-комунікаційної системи ДПС України, у фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 обліковується заборгованість зі сплати єдиного внеску у сумі 36 809,09 гривень.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 (ПН НОМЕР_1 ) з 10.01.2007 був зареєстрований, як фізична особа - підприємець, однак була проведена державна реєстрація припинення підприємницької діяльності, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відповідний запис.
Згідно довідки за формою ОК-5 «Індивідуальні відомості про застраховану особу» за 2017-2020 роки вбачається, що ОСОБА_1 був офіційно працевлаштованим найманим працівником, роботодавцем сплачувався за нього єдиний внесок, проте за вказаний період відповідачем було нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
З метою контролю за своєчасною сплатою єдиного внеску на центральному рівні в інтегрованих картках платників в автоматичному режимі по коду бюджетної класифікації 71040000 (далі - 1КП по КБК 7104000) щоквартально нараховуються квартальні нарахування.
- автоматичні нарахування по строку сплати 09.02.2018 за 2017 рік - у сумі 8448,00 грн;
- автоматичні нарахування по строку сплати 19.04.2018 за І кв. 2018 року - у сумі 2457,18 грн;
- автоматичні нарахування по строку сплати 19.07.2018 за ІІ кв. 2018 року - у сумі 2457,18 грн;
- автоматичні нарахування по строку сплати 19.10.2018 за ІІІ кв. 2018 року - у сумі 2457,18 грн;
- автоматичні нарахування по строку сплати 21.01.2019 за IV кв. 2018 року - у сумі 2457,18 грн;
- автоматичні нарахування по строку сплати 19.04.2019 за І кв. 2019 року - у сумі 2754,18 грн;
- автоматичні нарахування по строку сплати 19.07.2019 за II кв. 2019 року - у сумі 2754,18 грн;
- автоматичні нарахування по строку сплати 21.10.2019 за III кв. 2019 року - у сумі 2754,18 грн;
- автоматичні нарахування по строку сплати 20.01.2020 за IV кв. 2019 року - у сумі 2754,18 грн;
- автоматичні нарахування по строку сплати 21.04.2020 за І кв. 2020 року - у сумі 2078,12 грн;
- автоматичні нарахування по строку сплати 20.07.2020 за II кв. 2020 року - у сумі 1039,06 грн;
- автоматичні нарахування по строку сплати 19.10.2020 за III кв. 2020 року - у сумі 3178,12 грн;
- автоматичні нарахування по строку сплати 19.01.2021 за IV кв. 2020 року - у сумі 2200,00 грн.
У зв`язку з несплатою автоматично нарахованих сум єдиного внеску, станом на 31.10.2024 сформувалась заборгованість з єдиного внеску у сумі 36 809,09 грн.
Головним управління ДПС у Дніпропетровській області сформовано та направлено позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування №Ф-1659-51/62 в сумі 36 809,09 грн.
Згідно інформаційно-комунікаційної системи ДПС України у платника по єдиному внеску, за кодом бюджетної класифікації 71040000, станом на 31.10.2024 обліковувалась заборгованість (недоїмка) у сумі 36 809.09 грн. у зв`язку з чим ГУ ДПС сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 08.11.2024 № Ф-1659-51/62 та надіслана на адресу платника рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який повернуто поштовим відділенням із зазначенням причини невручення «за закінченням встановленого строку зберігання».
У зв`язку з несплатою заборгованості та на виконання пункту 5 розділу VI Інструкції № 449 після процедури узгодження ГУ ДПС по платнику сформовано узгоджену вимогу від 08.11.2024 № Ф-1659-51/62У на суму 36 809.09 грн. та передано її на примусове виконання Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Станом на 31.03.2025 згідно даних інформаційно-комунікаційної системи ДПС України, у фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 обліковується заборгованість зі сплати єдиного внеску у сумі 36 809.09 гривень.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Статтею 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення і виключно законами України встановлюються, зокрема, система оподаткування, податки і збори.
Згідно довідки від 20.03.2025 №03/20-1 виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «СІН-ТРЕЙД» вбачається, що ОСОБА_1 працював з 25.04.2016 по 01.09.2021 на посаді начальник відділу збуту.
Отже, позивач був найманим працівником, однак за період з 2017 року по 2020 рік йому, як фізичній особі-підприємцю, нараховувався до сплати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Проте слід звернути на те, що пунктом 14.1.195 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України дано визначення поняттю працівник - це фізична особа, яка безпосередньо власною працею виконує трудову функцію згідно з укладеним з роботодавцем трудовим договором (контрактом) відповідно до закону.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі Закон № 2464-VI) єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
За змістом статті 2 Закону № 2464-VI його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.
Згідно з абзацом другим пункту 1 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Так, пунктом 4 частини першої статті 4 Закону №2464 з-поміж інших платників єдиного внеску визначено й фізичних осіб - підприємців, в тому числі й тих, які обрали спрощену систему оподаткування.
Відповідно до абзацу першого пункту 1 та пункту 3 частини першої статті 7 Закону № 2464-VI (в редакції, чинній з 1 січня 2017 року) єдиний внесок нараховується:
для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України Про оплату праці, та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами;
для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
В той же час відносини щодо адміністрування єдиного внеску при одночасному перебуванні фізичної особи в трудових відносинах та наявності у неї статусу фізичної особи-підприємця Законом № 2464-VI не врегульовано.
Необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема, підприємницької діяльності та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування ЄСВ. Отже, саме дохід особи від такої діяльності є базою для нарахування, проте за будь-яких умов розмір ЄСВ не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць. При цьому, за відсутності бази для нарахування ЄСВ у відповідному звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, законодавство встановлює обов`язок особи самостійно визначити цю базу, розмір єдиного внеску не може бути меншим за розмір мінімальної заробітної плати.
Таким чином, метою встановлення розміру мінімального страхового внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Наведене правове врегулювання дає підстави для висновку, що, з урахуванням особливостей форми діяльності осіб, що зареєстровані як фізичні особи підприємці, проте фактично не здійснюють та не ведуть господарську діяльність та доходи не отримують, саме задля досягнення вищевказаної мети збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування законодавством встановлено обов`язок сплати особами мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу від їх діяльності.
З огляду на предмет спору у даній справі та вищевикладені висновки, шляхом системного тлумачення наведених норм права, суд вважає за необхідне сформулювати правовий висновок, відповідно до якого особа, яка зареєстрована як фізична особа-підприємець, проте господарську діяльність не веде та доходи не отримує, зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем.
Інше тлумачення норм Закону № 2464-VI щодо необхідності сплати єдиного внеску особами, які перебувають на обліку в органах ДФС і зареєстровані як фізичні особи-підприємці (однак господарську діяльність не здійснюють і доходи не отримують), та які одночасно перебувають у трудових відносинах, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.
Вказаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 440/2149/19.
Під час перевірки правомірності оскаржуваного рішення суд враховує, чи прийнято воно з використанням повноважень та спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискредитації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь яким несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З огляду на вищезазначені висновки суду, оскільки Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваної вимоги, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині скасування вимоги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) від № Ф-1659-51/62У від 08.11.2024 на суму 36 809,09 грн.
Що стосується позовних вимог в частині зобов`язання відповідача внести зміни до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), виключивши суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 36 809,09 грн., суд зазначає таке.
Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області ОСОБА_1 вже було сформовано вимоги про сплату боргу (недоїмки) з Єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 36 809 (тридцять шість тисяч вісімсот дев`ять) грн. 09 коп., а саме №Ф- 1659-51 від 20.05.2019 на суму 20 051,25 грн.; №Ф-1659-51 від 12.02.2020 у на суму 28 313,79 грн.; №Ф-1659-51-13-05/62 від 13.11.2020 на суму 34 609,09 грн. за період з 01.01.2017 по 11.05.2021. Таким чином, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 08.11.2024 №Ф-1659-51/62У, яка є предметом розгляду цієї справи, є похідною від означених вище вимог.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2021 у справі №160/7748/21, яке набрало законної сили 09.08.2021, визнано протиправними та скасовано вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-1659-51 від 20.05.2019; № Ф-1659-51 від 12.02.2020 та №Ф-1659-51-13-05/62 від 13.11.2020.

Тобто, заборгованість з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 2017-2020 року вже була предметом розгляду Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/7748/21 і її нарахування як і вимоги, визнані судом протиправними та скасовані, однак, відповідачем не виключено суму заборгованості з обліку.

Так, згідно з Порядком ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України 12 січня 2021 року №5 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 березня 2021 року за № 321/35943, інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску (далі - платежі), що ведеться за кожним видом платежу.

Відповідно до пункту 1 глави 1 Розділу II Порядку з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.

Згідно з главою 2 Розділу II Порядку з метою забезпечення контролю за правильністю відкриття/закриття ІКП в інформаційній системі щодекадно забезпечується автоматичне формування реєстрів контролю:

реєстр контролю ІКП, відкритих в інформаційній системі, які не відповідають Переліку форм ІКП;

реєстр контролю наявності відкритої ІКП за платником, стосовно якого в ЄДР внесено запис про припинення;

реєстр контролю наявності ІКП без ознаки «Платник відсутній в реєстрі» відкритої платнику, якого не включено / виключено з реєстру платників певного податку;

Наявні записи в реєстрах контролю не пізніше наступного робочого дня з дня їх виявлення відпрацьовуються підрозділом, що здійснює облік платежів, шляхом усунення помилок:

у разі виявлення невідповідностей між ІКП, відкритими в інформаційній системі, та Переліком форм ІКП - здійснюється перекодування ІКП на відповідну форму обліку ІКП;

у разі виявлення ІКП, відкритої за платником, якого не включено / виключено з реєстру платників певного податку,- здійснюється перекодування такої ІКП з ознакою «Платник відсутній в реєстрі».

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу щодо вірного та об`єктивного відображення в інтегрованій картці фактичного стану розрахунків з бюджетом. Відповідно, у разі скасування вимоги про сплату податкового боргу, контролюючий орган зобов`язаний вчинити дії щодо відображення/коригування у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.

Вказана правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 25 березня 2020 року в адміністративній справі № 826/9288/18.

При цьому суд зазначає, що статтею 245 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Зобов`язання відповідача внести зміни до інтегрованої картки платника податків у спірних правовідносинах є ефективним способом захисту прав та інтересів позивача, такий спосіб відповідає вимогам чинного законодавства та не позбавляє суб`єкта владних повноважень дискреційного розсуду, адже такий обов`язок прямо передбачений нормативно-правовим актом.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовна вимога зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області внести зміни до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), виключивши суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 36 809,09 грн., підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в загальному розмірі 2422,40 грн., що документально підтверджується квитанцією до платіжної інструкції №0.0..1 від 20.03.2025 на суму 1211,20 грн та квитанцією до платіжної інструкції №0.0..1 від 20.03.2025 на суму 1211,20 грн.

При цьому, за подання цієї позовної заяви позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а тому підлягає стягненню з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір в загальній сумі 1211,20 грн.

Відтак, надмірно сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн, згідно із положеннями пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" підлягає поверненню за клопотанням позивача.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, буд. 17-А, м. Дніпро, 49005; ІК в ) про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) з Єдиного внеску на загальнодержавне соціальне страхування №Ф-1659-51/62У від 08.11.2024 сформовану Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області;

Зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області внести зміни до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), виключивши суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 36 809,09 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, буд. 17-а, м. Дніпро, 49005, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_1 ) витрати на оплату судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 26 травня 2025 року.

Суддя Е.О. Юрков