Справа № 344/3830/25
Суддя: Бабій О. М.
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/3830/25
Провадження № 2-а/344/61/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Бабій О.М.,

секретарів Волощук Є.Ю., Явецької Ю.В.

за участю представника позивача Гоголь М.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення №09/129 від 10.02.2025,-

В С Т А Н О В И В:

20.02.2025 (згідно штампу на поштовому конверті) представник позивача звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просила: скасувати постанову №09/129 від 10.02.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та закриття провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09.02.2025 року офіцером відділення призову ІНФОРМАЦІЯ_2 лейтенантом ОСОБА_2 було складено протокол №08/166 про адміністративне правопорушення. Згідно даного протоколу, 23.10.2024 року гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 житель м. Івано-Франківськ, не прибув згідно врученої повістки до ІНФОРМАЦІЯ_2 в особливий період. 10.02.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , полковником ОСОБА_3 було винесено постанову № 09/129 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено штраф в сумі 17 000 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, що полягало у неприбутті згідно розпорядження № 9/1973/2 від 30.10.2024 року. Вище вказаною постановою, було встановлено, що 09.02.2025 року під час перевірки документів гр. ОСОБА_1 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 було виявлено, що вище вказаний громадянин згідно чинного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів перебуває у розшуку, так як не прибув згідно повістки 23.10.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вважає дану постанову винесену з порушенням норм чинного законодавства.

20.03.2025 року через інформаційну систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого ІНФОРМАЦІЯ_4 проти позову заперечує та не визнає в повному обсязі з наступних підстав.

Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022 в Україні оголошено та проводиться загальна мобілізація. Згідно з даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Реєстр) ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, не маючи оформленої відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, підлягав виклику до ТЦК та СП для уточнення даних.

За допомогою Реєстру сформовано повістку про виклик, згідно з якою громадянину ОСОБА_1 належало з`явитися до ТЦК та СП за адресою АДРЕСА_1 , 23 жовтня 2024 року для уточнення даних. Повістка надіслана за допомогою засобів поштового зв`язку АТ «Укрпошти». При цьому, з врахуванням вимог пункту 41 Постанови КМУ № 560, позивача слід вважати таким, який належним чином був оповіщений про необхідність прибуття до ТЦК та СП. Згідно з трекінгом № 286 поштове відправлення повернуто відправнику (одержувач відсутній за вказаною адресою: АДРЕСА_2 ).

Окрім того відомості про необхідність прибуття до ТЦК та СП були відображені на початковому екрані мобільного застосунку «Резерв+» позивача, зазначено: «Виявлено порушення правил військового обліку. Необхідно звернутися до ТЦК та СП». Також відомості про порушення відображені при формуванні електронного військово-облікового документу позивача «Порушення правил військового обліку».

Отже позивачу було достеменно відомо про необхідність прибуття до ТЦК та СП для уточнення даних. З врахуванням вимог статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадянин зобов`язаний був у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до ТЦК та СП, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці ТЦК та СП або в будь-який інший спосіб з подальшим прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

У порушення зазначених вимог позивач до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибував, про причини неприбуття не повідомляв. Оскільки позивач викликався до ТЦК та СП для уточнення даних, у тому числі щодо права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, зазначає, що в порядку визначеному пунктом 58 Постанови КМУ № 560 ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації не звертався.

Згідно з даними Реєстру ОСОБА_1 оформив відстрочку самостійно за допомогою мобільного застосунку «Резерв+» 09 листопада 2024 року за пунктом 1 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Отже в період з 23 жовтня 2024 року (дата виклику до ТЦК та СП) по 09 листопада 2024 року (дата оформлення відстрочки) позивач не уточнив дані щодо права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відбувся в порядку, визначеному КУпАП та Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 01 січня 2024 року № 3.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві та зазначила, що відповідачем порушено строки притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки з 24.10.2024 відповідачу було відомо, що позивач не з`явився до ТЦК та СП, а також немає підтвердження того, що позивачу направлялась повістка про необхідність з`явитись до ТЦК та СП 23.10.2024.

Представники відповідачів у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, у відзиві просив відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши вступне слово представника позивача, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, чи прийнято оскаржуване рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1ст. 9 КАС України).

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Так, за визначенням статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зазначена норма матеріального закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки військовозобов`язаного.

Тому в постанові про адміністративне правопорушення є необхідним посилання на порушення військовозобов`язаним вимог конкретної норми закону чи підзаконного акта.

За приписами ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У силу положень статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Судом встановлено, що згідно з даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Реєстр) ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, не маючи оформленої відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, підлягав виклику до ТЦК та СП для уточнення даних.

За допомогою Реєстру сформовано повістку про виклик, згідно з якою громадянину ОСОБА_1 належало з`явитися до ТЦК та СП за адресою АДРЕСА_1 , 23 жовтня 2024 року для уточнення даних.

Повістка надіслана за допомогою засобів поштового зв`язку АТ «Укрпошти». При цьому, з врахуванням вимог пункту 41 Постанови КМУ № 560, позивача слід вважати таким, який належним чином був оповіщений про необхідність прибуття до ТЦК та СП. Згідно з трекінгом № 286 поштове відправлення повернуто відправнику (одержувач відсутній за вказаною адресою: АДРЕСА_2 ).

Те, що повістка надіслана також підтверджується описом вкладення до рекомендованого поштового відправлення, що міститься в матеріалах адміністративної справи (а.с.77).

09.02.2025 року офіцером відділення призову ІНФОРМАЦІЯ_2 лейтенантом ОСОБА_2 було складено протокол №08/166 про адміністративне правопорушення. Згідно даного протоколу, 23.10.2024 року гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 житель м. Івано-Франківськ, не прибув згідно врученої повістки до ІНФОРМАЦІЯ_2 в особливий період (а.с.7-8).

10.02.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , полковником ОСОБА_3 було винесено постанову № 09/129 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП, згідно якої визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено штраф в сумі 17000 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, що полягало у неприбутті згідно розпорядження № 9/1973/2 від 30.10.2024 року (а.с.9-11).

Підставою для прийняття оскаржуваної постанови стало неприбуття позивача, як військовозобов`язаного, належним чином повідомленого про необхідність прибуття до територіального центру комплектування 23 жовтня 2024 року для уточнення облікових даних.

Одночасно із введенням воєнного стану Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України від 03 березня 2022 року №2105-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом, а надалі іншими Указами Президента України цей строк продовжений до сьогоднішнього дня.

Указом Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань було оголошено проведення в Україні загальної мобілізації.

Із початком широкомасштабної військової агресії рф фундаментальні національні інтереси, які полягають у збереженні суверенітету, територіальної цілісності і незалежності, що є засадничими умовами реалізації права Українського народу на самовизначення та збереження держави Україна, викликали потребу у невідкладній повній мобілізації оборонних ресурсів для забезпечення відсічі агресору, в тому числі громадян України, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації або можуть бути залучені в умовах воєнного стану до суспільно корисних робіт.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (далі - Закон №3543-XII) мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

У відповідності до частини 1 статті 22 Закону №3543-XII громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно з частиною 3 статті 22 Закону №3543-XII, під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

Пунктом 12 частини 1 статті 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 № 1932-XII визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) визначено Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 (далі також Порядок № 1487), додатком 2 до якого затверджені Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі також - Правила військового обліку).

Відповідно до положень пункту 1 Правил військового обліку призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до статті 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.1).

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.2).

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.3).

Дана норма є бланкетною та відсилає до іншого законодавства, яке зокрема регулює порядок проведення мобілізації.

Відповідно до пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку є , зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.

Відповідно до статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє зробити висновок про те, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного суду від 20.05.2020 справа №524/5741/16-а).

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до матеріалів справи судом встановлено, що повісткою ІНФОРМАЦІЯ_5 було викликано ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 23.10. 2024 для уточнення даних, яку було направлено поштовим відправленням на адресу: АДРЕСА_2 .

Повістка надіслана за допомогою засобів поштового зв`язку АТ «Укрпошти».

Згідно з трекінгом № 286 поштове відправлення повернуто відправнику (одержувач відсутній за вказаною адресою: АДРЕСА_2 ).

Як зазначалось вище, постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , полковником ОСОБА_3 № 09//129 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП, від 10.02.2025, винесену на підставі протоколу № 08/166 від 09.02.2025, ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у розмірі 17000,00 грн. у зв`язку з порушенням ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до пункту 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. №270 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2023 р. № 1071) (далі - Правила №270) рекомендовані листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК.

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Пунктом 85 Правил №270 передбачено, що поштові відправлення з позначкою Вручити особисто, адресовані фізичним особам, підлягають врученню особисто адресатам або особам, уповноваженим ними на це в установленому порядку. Вручення зазначених поштових відправлень, а також рекомендованих листів з позначкою Судова повістка, адресованих посадовим і службовим особам органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, або за місцем роботи фізичних осіб, здійснюється у порядку, визначеному в таких органах, підприємствах, установах. Рекомендовані листи з позначками Повістка ТЦК, Вручити особисто підлягають врученню особисто адресатам.

Як зазначено Великою Палатою Верховного Суду у справі №800/547/17 від 25.04.2018: «направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним».

Суд звертає увагу, що 12.12.2024 Відділенням "Укрпошта" був зроблений висновок, що позивач відсутній за вказаною адресою, хоча завчасно 28.11.2024 була здійснена спроба вручення йому поштового відправлення.

Оскільки конверт повернувся з відміткою "одержувач відсутній за вказаною адресою", що вказує на належне сповіщення військовозобов`язаного про виклик, а отже повернення поштового відправлення після дати фактичного його виклику не могло порушити його права та інтереси.

Фактичне отримання поштового відправлення, та вручення такого позивачу не відбулося, а отже повернення поштового відправлення з відміткою "одержувач відсутній за вказаною адресою" після дати виклику, на думку суду, не може свідчити про неналежність оповіщення військовозобов`язаного, і таке не тягне за собою наслідків скасування оспорюваної постанови.

Суд не приймає доводи скаржника, які ґрунтуються на посиланням на те, що у відповідача була вся інформація з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а згідно з примітками до статті 210 КУпАП положення статті 210 і 210-1 не повинні бути застосовані, оскільки держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити чи уточнив військовозобов`язаний свої персональні дані, однак в позивача наявний обов`язок з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Окрім того, як вбачається із даних наданих позивачем - відомості про необхідність прибуття до ТЦК та СП були відображені на початковому екрані мобільного застосунку «Резерв+» позивача, зазначено: «Виявлено порушення правил військового обліку» (а.с.6), даний витяг сформовано 17.02.2025 року.

З врахуванням вимог статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадянин зобов`язаний був у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до ТЦК та СП, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці ТЦК та СП або в будь-який інший спосіб з подальшим прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів. У порушення зазначених вимог позивач до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибував, про причини неприбуття не повідомляв.

Згідно з даними Реєстру ОСОБА_1 оформив відстрочку самостійно за допомогою мобільного застосунку «Резерв+» 09 листопада 2024 року за пунктом 1 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Отже в період з 23 жовтня 2024 року (дата виклику до ТЦК та СП) по 09 листопада 2024 року (дата оформлення відстрочки) позивач не уточнив дані щодо права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Щодо строків притягнення до адміністративної відповідальності суд зазначає наступне.

Об`єктивну сторону скоєного ОСОБА_1 правопорушення становить порушення правил військового обліку, яке полягало у неприбутті до ТЦК та СП для уточнення облікових даних.

При цьому моментом припинення протиправної бездіяльності слід вважати 09 листопада 2024 року дату оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оскільки саме з цього моменту дані, які підлягали уточненню на підставі пункту 6 Постанови КМУ № 560, були уточнені позивачем самостійно за допомогою застосунку «Резерв+».

Згідно з статтею 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Як зазначено у постанові факт скоєного правопорушення виявлений 09 лютого 2025 року під час перевірки документів громадянина ОСОБА_1 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, у відповідності до статті 38 КУпАП, правильною датою початку перебігу строку для накладення адміністративного стягнення слід вважати 09 лютого 2025 року.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що оспорювана постанова ухвалена уповноваженою посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнення накладено в межах санкції статті та з дотриманням строків накладення адміністративного стягнення, а наявні докази підтверджують обґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки ОСОБА_1 , не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 23.10.2024 без поважних причин, а відтак він порушив ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинив правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Таким чином, при розгляді справи доводи про незаконність постанови не знайшли свого підтвердження, є не необґрунтованими, а тому позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник адвокат Гоголь Мирослава Ігорівна до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення №09/129 від 10.02.2025 - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Бабій О.М.