Справа № 560/528/25
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2025-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/528/25
РІШЕННЯ

іменем України

29 травня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Імпорт-Експрес" до Хмельницької митниці про визнання протиправим та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Хмельницької митниці, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці про коригування митної вартості товарів № UA400000/2024/000245/2 від 24 жовтня 2024 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 24 жовтня 2024 року товариством з обмеженою відповідальністю "Імпорт-Експрес" (позивач) до Хмельницької митниці (відповідач) подано для митного оформлення ТЗ митну декларацію 24UA56U8 та відповідні документи, а саме: рахунок-фактуру (iнвойс) (Commercial invoice) 24-1330 від 17.10.2024, декларацiю про походження товару (Declaration oforigin) 24-1330 від 17.10.2024, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу 514198877 від 17.10.2024, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 30 від 17.10.2024, сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу UA.020.020587-24 від 23.10.2024. У МД декларантом митна вартість автомобіля була заявлена в розмірі 4200 євро (графа 45 МД) з розрахунку ціни транспортного засобу в розмірі 4200 євро (графа 42 МД), а метод визначення митної вартості був вказаний основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) (лівий підрозділ графи 43 МД).

Однак, 24 жовтня 2024 року відповідач виніс протиправне рішення про коригування митної вартості товарів № UA400000/2024/000245/2 та видав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA400040/2024/000724, з якими позивач не погоджується. Вважає, що правильно задекларував митну вартість товару, тому просить позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що в результаті опрацювання поданих документів, встановлено, що документи містять розбіжності, не підтверджують усі числові значення складових митної вартості, не підтверджують відомості щодо оплати за товар, а заявлений рівень митної вартості ставить під сумнів задекларовану митну вартість товару, про що відповідно зазначено в графі 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, зокрема: заявлена митна вартість - 4200 Євро, не відповідає рівню, за яким здійснюється митне оформлення подібних товарів на інших митницях Держмитслужби.

Враховуючи вимоги Методичних рекомендацій №476 у митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо «дійсної вартості» та у правильності визначення декларантом митної вартості товару.

Так, є ризик незаявлення до митного оформлення витрат на перевезення товару до місця ввезення на митну територію України, оскільки товар переміщується на митну територію України безпосередньо імпортером, що випливає з зазначеного в поданій попередній митній декларації, при цьому до митного оформлення заявлені умови поставки DAP, згідно з якими витрати на доставку товару мають здійснюватись продавцем. Продавець товару Autohandel Thomas Schaaf OHG не відповідає його власнику Melissa Osvald, який зазначено в свідоцтві про реєстрацію на автомобіль №514198877, отже, існує ризик незаявлення до митного оформлення посередницьких послуг з продажу товару, в тому числі комісійної та брокерської винагороди. Вказаний факт впливає на правильність визначення митної вартості товару в частині включення усіх складових митної вартості, визначених частиною 10 статті 58 МКУ, а саме комісійної та брокерської винагороди, інформація щодо яких відсутня в документах, поданих до митного оформлення. Також наявні розбіжності в частині країни відправлення (Німеччина) та місця реєстрації автомобіля (Швеція). В рахунку-фактурі зазначено про ознайомлення покупця з додатковою угодою, яка не подана до митного оформлення, також в рахунку-фактурі відсутній підпис покупця, передбачений формою документа. Таким чином, документи не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та документально підтверджених даних щодо складових митної вартості товарів, що унеможливлює застосування першого основного методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

В повідомленнях декларанту було повідомлено, що у зв`язку з тим, що документи, подані відповідно до частини 2 статті 53 МКУ містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, необхідно надати документи згідно частини 3 та 4 статті 53 МКУ, що містять відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів зі складанням відповідного переліку.

У відповідь декларантом повідомлено, що ним подано усі основні документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару а також про неможливість подання інших додаткових документів.

Оскільки декларантом не було усунуто вищезазначені розбіжності додатково наданими документами, не підтверджено включення окремих складових митної вартості товарів, відповідно до положень частини 6 статті 54 МКУ, Хмельницькою митницею було винесено оскаржуване рішення про коригування митної вартості. З огляду на викладене, Хмельницька митниця правомірно, відповідно до норм чинного митного законодавства прийняла оскаржуване рішення про коригування митної вартості від 24.10.2024 UA400000/2024/000245/2. На підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити.

У відзиві на позов відповідач просить розглянути справу в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін з метою з`ясування всіх обставин справи.

Вирішуючи зазначене клопотання, суд враховує, що частиною шостою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Враховуючи те, що ця справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у якій з доводами відповідача не погоджується та вважає їх необґрунтованими. Вказує, що відповідачем наведено підстави неможливості застосування другорядних методів та вказано про застосування резервного методу. Джерелом числового значення митної вартості товару є МД від 18.03.2024 № 24UA21U6.

Разом з цим, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. Також не наведено достатніх підстав правомірності проведеного відповідачем розрахунку митної вартості без врахування індивідуальних ознак товару, що безумовно впливає на митну вартість вказаного товару. Використовуючи під час митного контролю повноваження щодо отримання від декларанта додаткових документів, які підтверджують числові значення митної вартості товару, поставленого на умовах DAP Інкотермс, задекларованого в митній декларації, відповідач не мав підстав покладати на Позивача обов`язок щодо надання для підтвердження числових значень вартості товару транспортних (перевізних) документів та інших документів (в межах даних правовідносин).

Своєю чергою, декларування товару саме позивачем жодним чином не спростовує факт поставки товару на умовах DAP Інкотермс - Хмельницький. Що стосується такої позиції відповідача, що продавець товару не відповідає його власнику, який зазначено в техпаспорті, слід зазначити, що позивач вступав у правовідносини лише з продавцем фірма «Autohandel Thomas Schaaf OHG», інформація щодо правовідносин між продавцем та іншими особами позивачу невідома. Вважає, що ця обставина не може слугувати беззаперечним доказом щодо визначення неправильної ціни товару.

Окрім цього, зазначає, що позивач з третіми особами в договірні відносини (в межах вказаного контракту) не вступав, а тому відсутні підстави для комісійних та брокерських платежів.

Що стосується посилання відповідача на митну декларацію країни відправлення зазначає, що вона не є документом, який підтверджує митну вартість і обраний метод її визначення, що випливає з положень ч. 2 статті 53 МК України. Враховуючи викладене, просить задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача подала до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначає, що під час виконання митних процедур контролю за митною декларацією від 24.10.2024 № 24UA56U8 Хмельницькою митницею були опрацьовані подані разом з нею товаросупровідні документи та встановлені певні розбіжності та сумніви у достовірності заявленої декларантом митної вартості задекларованого товару, які вказані в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості. Однак позивач ні під час митного контролю, ні у позовній заяві, ні навіть у відповіді на відзив так і не надав обґрунтованого спростування жодному доводу та аргументу Хмельницької митниці щодо фактичних обставин прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, які вказані у графі 33 цього рішення та більш розширено з відповідним нормативно-правовим обґрунтуванням були викладені у відзиві. На підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

24.10.2024 року на митний пост «Хмельницький» Хмельницької митниці було подано до митного оформлення митну декларацію 24UA56U8 (МД) на товар позивача (графа 31 МД): «Моторний транспортний засіб для перевезення 10-ти осіб і більше: - автобус марки VOLKSWAGEN, модель CRAFTER.-Ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 ,- тип двигуна - дизельний, - робочий об`єм циліндрів 2461 см3.,-потужність 100 кВт; - Загальна кількість сидячих місць, включаючи місце водія за реєстраційними документами - 20, - призначений для перевезення пасажирів, - бувший у використанні, - календарний рік виготовлення - 2011,- модельний рік виготовлення - 2011,-виробник: VOLKSWAGEN (DE)- торговельна марка: VOLKSWAGEN».

Фактурна вартість задекларованого товару складала 4200,00 EUR (графа 22 МД).

До митного оформлення разом з МД було подано такі документи (графа 44 МД):

- (0380/0862) Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice)/24-1330 17.10.2024;

- Декларація про походження товару (Declaration of origin);

- (2800) Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу 5.10.2024;

- (4100) 3овнішньоекономічний договір (контракт) купівлі продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів (9703) 17.10.2024;

- Сертифікат відповідності щодо індивідуального UA.020.020587-23.10.2024 затвердження колісного транспортного засобу.

В результаті опрацювання поданих документів, встановлено, що документи містять розбіжності, не підтверджують усі числові значення складових митної вартості, не підтверджують відомості щодо оплати за товар, а заявлений рівень митної вартості ставить під сумнів задекларовану митну вартість товару, про що відповідно зазначено в графі 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, зокрема: заявлена митна вартість - 4200 Євро, не відповідає рівню, за яким здійснюється митне оформлення подібних товарів на інших митницях Держмитслужби; є ризик незаявлення до митного оформлення витрат на перевезення товару до місця ввезення на митну територію України, оскільки товар переміщується на митну територію України безпосередньо імпортером, що випливає з зазначеного в поданій попередній митній декларації, при цьому до митного оформлення заявлені умови поставки DAP, згідно з якими витрати на доставку товару мають здійснюватись продавцем. Продавець товару Autohandel Thomas Schaaf OHG не відповідає його власнику Melissa Osvald, який зазначено в свідоцтві про реєстрацію на автомобіль №514198877, отже, існує ризик незаявлення до митного оформлення посередницьких послуг з продажу товару, в тому числі комісійної та брокерської винагороди; розбіжності в частині країни відправлення (Німеччина) та місця реєстрації автомобіля (Швеція); в рахунку-фактурі зазначено про ознайомлення покупця з додатковою угодою, яка не подана до митного оформлення, також в рахунку-фактурі відсутній підпис покупця, передбачений формою документа.

У повідомленнях декларанту було повідомлено, що у зв`язку з тим, що документи, подані відповідно до частини 2 статті 53 МКУ містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, необхідно надати документи згідно частини 3 та 4 статті 53 МКУ, що містять відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів зі складанням відповідного переліку.

У відповідь декларантом повідомлено, що ним подано усі основні документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару а також про неможливість подання інших додаткових документів.

24 жовтня 2024 року Хмельницькою митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA400000/2024/000245/2 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA400040/2024/000724.

У рішенні митна вартість транспортного засобу скоригована до 16000 Євро.

Позивач не погоджується з рішенням відповідача щодо коригування митної вартості транспортного засобу, тому звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару.

При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом (за ціною договору (контракту)).

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація сама по собі не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У розглядуваному випадку спірне рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України декларант не надав усіх додаткових документів витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, суд зазначає, що пунктом 4, поданого до митного оформлення, контракту №30 від 17.10.2024 передбачено, що умовами поставки є DAP Хмельницький.

В поданій до митного оформлення МД в графі 20 (Умови поставки) також зазначено DAP / UA Хмельницький. згідно умов поставки DAP продавець зобов`язаний забезпечити перевезення товару до погодженого сторонами місця, тобто в даному випадку - місто Хмельницький.

Перевезення оцінюваного товару - автобуса марки VOLKSWAGEN, здійснювалось силами отримувача (ТОВ «Імпорт Експрес»), що підтверджується витягом «Контроль доставки вантажів» з АСМО «Інспектор», а отже, фактично обов`язок щодо транспортування оцінюваного транспортного засобу по території Німеччини та України було покладено на сторону позивача, що суперечить заявленим умовам поставки DAP Хмельницький.

Під час митного оформлення Хмельницькою митницею була встановлена вказана розбіжність та було запропоновано декларанту її усунути або надати пояснення цій обставині, проте ТОВ «Імпорт Експрес» відмовилося від пояснень.

Слід зазначити, що сфера дії Інкотермс обмежується питаннями, пов`язаними з правами та обов`язками сторін договору купівлі-продажу відносно поставки товарів. У рамках інкотерму DAP Продавець зобов`язаний укласти договір перевезення або домовитись за свої витрати на перевезення товару та очистити товар на експорт (не імпортувати).

В цьому випадку при реальному застосуванні умов поставки DAP-Хмельницький Продавцем (Autohandel Thomas Schaaf OHG) і Покупцем ТОВ «ІМПОРТ-ЕКСПРЕС» при купівлі автобуса згідно фактури 24-1330 від 17.10.2024, доставку товару мав би забезпечити Продавець (отже, - і понести витрати на транспортування).

Таким чином, суд вважає, що сумніви митного органу щодо не включення декларантом у митну вартість витрат на транспортування і страхування є обґрунтованими та підтвердженими доказами у справі, зокрема документом контролю за доставкою товарів МД від 21.10.2024 №UA400000/2024/912349, та не спростовані позивачем.

Крім того, митним органом установлено, що продавець товару Autohandel Thomas Schaaf OHG не відповідає його власнику Melissa Osvald, який зазначено в свідоцтві про реєстрацію на автомобіль № НОМЕР_2 , отже, існує ризик незаявлення до митного оформлення посередницьких послуг з продажу товару, в тому числі комісійної та брокерської винагороди.

Як видно із вказаного зображення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 17.10.2024, яке оформлено було у Швеції, власником ТЗ є Melissa Osvald, Birke Str/ 289, 165 71 Norden.

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 17.10.2024 оформлено в той самий день що й фактура від 17.10.2024, оформлена у іншій країні в Німечччині.

Власник Melissa Osvald, Birke Str/ 289, 165 71 Norden не здійснювала продаж цього автобуса позивачу.

Таким чином, наведене в сукупності може свідчити про те, що фірма Продавець не була власником автомобіля, а лише посередником, що не було спростовано позивачем в ході розгляду справи.

В такому випадку до складових митної вартості повинні включатись комісійні та брокерська винагорода за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів відповідно до підпункту «а» пункту 1 частини 10 статті 58 МКУ.

Отже, вказаний факт, серед іншого, впливає на правильність визначення митної вартості товару в частині включення усіх складових митної вартості, визначених частиною 10 статті 58 МКУ, інформація щодо розміру яких відсутня в документах, поданих до митного оформлення.

Таким чином, враховуючи що фактично доставку задекларованого транспортного засобу самоходом здійснював позивач самостійно (який одночасно є і Покупцем і Одержувачем задекларованого ТЗ) у митного органу були обґрунтовані сумніви щодо таких складових митної вартості як витрати на транспортування та витрати на страхування. При цьому подані позивачем до митного оформлення документи не містять числових значень витрат, визначених частиною 10 статті 58 МКУ.

З огляду на вказане, підставою для винесення оскаржуваного рішення про коригування митної вартості задекларованого автобуса були, зокрема, розбіжності та ознаки, які зазначено в графі 33 оскаржуваного рішення, неподання декларантом додаткових документів для спростування виявлених розбіжностей, а також відсутність у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, як передбачено це частиною 6 статті 54 МКУ.

Митницею під час митного оформлення витребовувались як додатково підтверджуючий заявлену вартість документ - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями про оцінку безпосередньо задекларованого транспортного засобу.

Отже, позивач не був позбавлений можливості під час митного оформлення підтвердити заявлену митну вартість оцінюваного автобуса лише надавши додатковий документ, передбачений пунктом 8 частини 3 статті 53 МКУ, а саме висновок експерта щодо оцінки задекларованого автобуса.

Стосовно методу визначення митної вартості слід зазначити, що в даному випадку митна вартість не могла бути визначена за іншими другорядними методами причині відсутності у митного органу та ненадання декларантом інформації про вартість операції з ідентичними та/або подібними (аналогічними) товарами та інформації основи для віднімання та додавання вартості, в зв`язку з чим в оскаржуваному рішенні Митницею для визначення скоригованої вартості застосовано резервний (6) метод визначення митної вартості товару відповідно до вимог статті 64 МКУ.

Стаття 64 МКУ встановлює правила застосування резервного (шостого) методу визначення митної вартості, і якою визначено, що митна вартість товарів в цьому випадку повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT), у випадках якщо вона не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу.

Так, Митниця для коригування митної вартості обрала ту «раніше визначену митну вартість», за основу для визначення якої взято вартість схожого автобуса VOLKSWAGEN, модель CRAFTER, календарний рік 2011 рік випуску, у кількості 1 шт. в максимально наближений час з урахуванням технічних характеристик товару) з урахуванням такої вимоги МКУ - «час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього».

Отже, на переконання суду, визначення митним органом митної вартості на підставі дійсної вартості товарів, при цьому час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього, та інформації з баз даних Держмитслужби відповідає положенням VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT), статті 64 МКУ та Правилам заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що відповідач підтвердив правомірність прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості від 24.10.2024 №UA400000/2024/000245/2, а позивач не спростував належними доказами розбіжності у поданих товаросупровідних документах.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Імпорт-Експрес" до Хмельницької митниці про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю "Імпорт-Експрес" (автодорога Житомир-Чернівці , 143км+558м,м. Старокостянтинів,Хмельницький р-н, Хмельницька обл.,31100 , код ЄДРПОУ - 44695197)
Відповідач:Хмельницька митниця (вул. Пілотська, 2,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29010 , код ЄДРПОУ - 43997560)

Головуючий суддя В.К. Блонський