Справа № 460/5315/24
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2025-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 травня 2025 року м. РівнеСправа №460/5315/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі ГУ ПФУ в Закарпатській області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі ГУ ПФУ в Рівненській області, відповідач-2), у якому просить:

визнати протиправним рішення відповідача-1 від 29.02.2024 №26 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1;

зобов`язати відповідача-2:

- зарахувати позивачу: до його страхового стажу період роботи у ПП ОСОБА_2 по трудовому договору з 29.08.1996 по 01.10.2003; 5 років за кожний повний рік пільгового стажу; до пільгового стажу період роботи у ПАТ «Рівнеазот» з 04.08.1994 по 03.10.1994;

- призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до Закону України № 213-VIII від 02.03.2015, починаючи з 29.11.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, маючи спеціальний страховий стаж на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1, позивач 22.02.2024 звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах. Проте, відповідач-1 рішенням від 29.02.2024 №26 відмовив у призначенні пенсії у зв`язку з тим, що не має права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу. В спірному рішенні відповідач-1 зазначив, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи згідно довідки №10 від 01.10.2004 з 29.08.1996 по 01.10.2003, оскільки запис про роботу не внесено до трудової книжки та відсутня інформація про сплату страхових внесків і індивідуальних відомостях про застраховану особу, можливо врахувати після проведення зустрічної перевірки. Крім того, до пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно довідки №82 від 07.08.2023 виданої ПАТ «РІВНЕАЗОТ» з 04.08.1994 по 03.10.1994, оскільки з даними довідки атестація робочих місць за умовами праці вперше проведена 04.10.1994 згідно з наказом №140. Покликаючись до положень пункту «а» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 позивач зазначив, що працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту (не менше 10 років для чоловіків та 7 років 6 місяців для жінок), але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсійного віку (не менше 25 років для чоловіків та 20 років для жінок), на пільгових умовах призначаються пенсії із зменшенням встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи. Отже, в даному випадку для призначення пенсії позивач мас відповідати наступним критеріям: досягнути 55-річного віку, мати страховий стаж не менше 20 років, стаж роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці не менше 5 років. За змістом спірного рішення у Позивача наявний пільговий стаж у розмірі 5 років 4 місяці 28 днів (5 повних років), тобто до його страхового стажу необхідно додати 5 років. З урахуванням роботи позивача по трудовому договору з 29.08.1996 по 01.10.2003 підприємця ОСОБА_2 (7 років 3 місяці 1 день) та додаткових 5 років за повні роки спеціального (пільгового) стажу роботи за Списком №1 , його загальний страховий стаж становить 25 років 5 місяців 11 днів, з них 13 років 2 місяці 10 днів визнано відповідачем-1 в рішенні №26 від 29.02.2024. Зауважив, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на його особисті права. Крім того, відповідачем-1 не зараховано до пільгового стажу позивача періоду роботи шкідливими умовами праці за Списком №1 на ПАТ «РІВНЕАЗОТ» з 04.08.1994 по 03.10.1994, мотивуючи це тим, що атестація робочих місць за умовами праці вперше проведена 04.10.1994 згідно з наказом №140. Зазначив, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 1. Вважає, що відповідач протиправно не призначив йому пенсії за віком на пільгових умовах, внаслідок чого порушив гарантоване державою право на пенсійне забезпечення.

Ухвалою від 23.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Встановлено строк для подання відповідачами відзиву.

Відповідач-1 подав відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти заявлених позовних вимог. Зазначив, що ОСОБА_1 звертався до територіального органу Пенсійного фонду із заявами щодо призначення пенсії відповідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: 09.02.2024 та 22.02.2024. На підставі повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви від 09.02.2024 та доданих до неї документів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області (структурний підрозділ, що розглядав вказану заяву за принципом екстериторіальності) прийнято Рішення про відмову у призначенні пенсії №26 від 16.02.2024 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. В подальшому на підставі розгляду заяви від 22.02.2024 та доданих до неї документів ГУ ПФУ в Закарпатській області (структурний підрозділ, що розглядав вказану заяву за принципом екстериторіальності) прийнято Рішення про відмову у призначенні пенсії № 26 від 29.02.2024 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи. Як слідує з матеріалів електронної пенсійної справи ОСОБА_1 , страховий стаж позивача становить 13 років 02 місяці 21 день, пільговий стаж становить 05 років 04 місяці 28 днів. За доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи згідно довідки №10 від 01.10.2004 з 29.08.1996 по 01.10.2003, оскільки запис про роботу не внесено до трудової книжки та відсутня інформація про сплату страхових внесків в індивідуальних відомостях про застраховану особу, можливо врахувати після проведення зустрічної перевірки. Водночас зазначив, що до пільгового стажу не зараховано період роботи згідно з довідкою № 81 від 07.08.2023, виданої ПАТ «Рівнеазот» з 04.081994 по 03.10.1994, оскільки з даними довідки атестація робочих місць за умовами праці вперше проведена 04.10.1994 згідно з наказом №140. Враховуючи вищевикладене, вважає, що діяв в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідач-2 подав відзив, у якому підтримав заперечення, викладені у відзиві відповідача-1, та зазначив, що атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа. Згідно з наданою позивачем довідкою №81 від 07.08.2023, виданою ПАТ РІВНЕАЗОТ, до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 04.08.1994 по 03.10.1994, оскільки за даними довідки атестація робочих місць за умовами праці вперше проведено 04.10.1994 згідно з наказом № 140. Також зауважив, що підстави для зарахування позивачу до страхового стажу період роботи з 29.08.1996 по 01.10.2003 згідно наданої довідки №10 від 01.10.2004, відсутні, оскільки запис про роботу не внесено в трудову книжку та відсутня інформація про сплату страхових внесків в індивідуальних відомостях про застраховану особу. Відтак, на підставі поданих документів та персоніфікованого обліку, страховий стаж позивача складає 13 років 02 місяці 10 днів, з них пільговий стаж роботи за Списком №1 складає 05 років 04 місяці 28 днів. Враховуючи зазначене та вимоги чинного законодавства, підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за роботу в особливо шкідливих і особливо важких умовах праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України на даний час відсутні, оскільки у ОСОБА_1 відсутній необхідний страховий та пільговий стаж роботи. Враховуючи вищевикладене, вважає, що відповідач-1 діяв в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд зауважує, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 263 КАС України у справах цієї категорії заявами по суті справи є позов та відзив.

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив та врахував таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 22.02.2024 звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, яка зареєстрована за №4319 (а.с. 81-82).

Вказану заяву відповідно до вимог п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, після реєстрації та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності передано для розгляду ГУ ПФУ в Закарпатській області.

За змістом рішення ГУ ПФУ в Закарпатській області від 29.02.2024 №26 ОСОБА_1 відмовлено в призначені пенсії, оскільки він не має права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу. Крім того, зазначено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи згідно з довідкою №10 від 01.10.2004 з 29.08.1996 по 01.10.2003, оскільки запис про роботу не внесено до трудової книжки та відсутня інформація про сплату страхових внесків і індивідуальних відомостях про застраховану особу, можливо врахувати після проведення зустрічної перевірки. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно довідки №82 від 07.08.2023 виданої ПАТ «РІВНЕАЗОТ» з 04.08.1994 по 03.10.1994, оскільки з даними довідки атестація робочих місць за умовами праці вперше проведена 04.10.1994 згідно з наказом №140. Вік заявника на дату звернення 55 років 3 місяці 21 день. Страховий стаж особи становить 13 років 2 місяці 10 днів. Пільговий стаж 5 років 4 місяці 28 днів (а.с. 31).

Вважаючи таке рішення органу Пенсійного фонду протиправним, а свої права порушеними, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV, який набрав чинності 01.01.2004 (далі Закон №1058-ІV).

Відповідно до статті 45 Закону №1058-ІV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Частиною першою статті 26 Закону №1058-ІV визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

11.10.2017 набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій від 03.10.2017 №2148-VIII (далі Закон №2148-VIII), яким Закон №1058-ІV доповнено Розділом XIV-1 Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян.

Так, частиною першою статті 114 Закону №1058-ІV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Пунктом 1 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах (абз. 1).

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу, зокрема: з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок (абз. 14, 22-23).

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи (абз. 24-26).

Разом з тим, до внесення відповідних змін в Закон №1058-ІV питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 визначалося Законом України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII), який залишається чинним на день виникнення спірних правовідносин.

За приписами статті 12 Закону №1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Водночас, згідно з пунктом а частини першої статті 13 Закону №1788-XII в редакції Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 №213-VІІІ (далі Закон №213-VІІІ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах (абз. 1).

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи, зокрема: з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок (абз. 14, 22-23).

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи (абз. 24-26).

Таким чином, зазначена норма передбачає зміст ідентичний пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV.

Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення статті 13 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законом №213-VІІІ (п.1).

Стаття 13 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законом №213-VІІІ, які визнані неконституційними, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення (п.2).

Пунктом 3 Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 визначено, що застосуванню підлягає стаття 13 Закону №1788-XII в редакції до внесення змін Законом №213-VІІІ для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.

Отже, вказаним Рішенням Конституційного Суду України відновлено дію, зокрема, пункту "а" частини першої статті 13 Закону №1788-XII, які з 23.01.2020 є чинними у редакції до внесення змін Законом №213-VIII.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що за такого правового регулювання застосуванню у цій справі підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ, а не Закону №1058-ІV, оскільки положення пункту "а" частини першої статті 13 Закону №1788-XII визначає більш сприятливі умови для чоловіків при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Така позиція суду узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 03.11.2021 у справі №360/3611/20 (№11-209заі21), які є обов`язковими для врахування судом відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії (22.02.2024) він досяг віку 55 років 3 місяці 23 дні.

За змістом оспорюваного рішення позивач має наявний загальний страховий стаж 13 років 2 місяці 10 днів, з яких пільговий (робота за Списком №1) 5 років 4 місяці 28 днів, при необхідному стажу роботи не менше 20 років, з яких пільгового не менше 10 років.

Разом з тим, за доданими документами не зараховано до загального страхового стажу період роботи позивача по трудовому договору у ФОП ОСОБА_2 з 29.08.1996 по 01.10.2003 (7 років 1 місяць 3 дні), а також до спеціального (пільгового) стажу період роботи згідно з довідкою №82 від 07.08.2023, виданою ПАТ «РІВНЕАЗОТ», з 04.08.1994 по 03.10.1994 (2 місяці).

Перевіряючи правомірність незарахування до загального страхового стажу позивача період роботи по трудовому договору у ФОП ОСОБА_2 з 29.08.1996 по 01.10.2003, суд врахував таке.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною другою статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

До набрання чинності Закону №1058-IV питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій регулювалися Законом №1788-XII, відповідно до статті 62 якого основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж, є трудова книжка.

Зазначеній статті 62 Закону №1788-ХІІ кореспондуються положення пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), за змістом якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п. 20 Порядку №637 у разі, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію за віком на пільгових умовах або вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

З аналізу наведених правових норм слідує, що документами, які підтверджують трудовий стаж, є трудова книжка із записом про характер виконуваної роботи та уточнююча довідка, яка видається у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників.

Такі висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду у постанові від 22.11.2018 у справі №822/1241/15.

Таким чином, необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Як доводить позивач, у період з 29.08.1996 по 01.10.2003 він перебував у трудових відносинах з підприємцем ОСОБА_2 на підставі трудового договору №2 від 29.08.1996 (а.с. 32), згідно з яким Підприємець наймає на роботу Робітника продавцем з повним робочим днем 8 годин, з тривалістю робочого тижня 40 годин (п. 1). За виконану роботу Підприємець зобов`язується виплачувати Робітнику щомісяця не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а також забезпечувати умови праці, чинного законодавства, забезпечити умови праці, техніку безпеки, виробничу гігієну і санітарію (п.2). Договір діє з моменту підписання безстроково (п. 5). Договір скріплений підписами сторін та печаткою ФОП ОСОБА_2 .

Крім того, на підтвердження факту перебування у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 позивачем надано наказ від 29.08.1996 №2 «Про прийняття на роботу ОСОБА_1 » (а.с. 33), згідно з яким позивача прийнято на роботу продавцем на основне місце роботи з 29.08.1996 на підставі трудового договору від 29.08.1996 №2, а також наказ від 01.10.2003 №6 «Про звільнення ОСОБА_1 » (а.с. 34), згідно з яким позивача звільнено за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України, на підставі його заяви.

Вказаний період роботи позивача відображений в довідці від 01.10.2004 №10, виданої ФОП ОСОБА_2 (а.с. 35).

Підставою незарахування відповідачем вищевказаного періоду трудової діяльності позивача до загального страхового стажу слугувало те, що запис про роботу не внесено до трудової книжки та відсутня інформація про сплату страхових внесків і індивідуальних відомостях про застраховану особу; можливо врахувати після проведення зустрічної перевірки.

Суд встановив, що записами трудової книжки серії НОМЕР_1 (дата заповнення 20.07.1987) (а.с. 23-30) не підтверджується робота позивача по трудовому договору у ФОП ОСОБА_2 у період з 29.08.1996 по 01.10.2003.

Крім того, будь-яких записів у проміжку часу з 21.08.1996 по 24.09.2004 трудова книжка не містить.

Застосовуючи принцип офіційного з`ясування всіх обставин справи, суд здійснив запити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно позивача та ФОП ОСОБА_2 , а також до Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, щодо отриманих позивачем доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 1998 року (технічно можливий початковий період запиту) по 4 квартал 2003 року.

Зі змісту відповіді з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №1433397 від 30.05.2025 суд встановив, що дата державної реєстрації підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_2 - 04.11.1992. Дата державної реєстрації припинення підприємницької діяльності - 04.09.2013. Види економічної діяльності: 72.10.0 - КОНСУЛЬТУВАННЯ З ПИТАНЬ ІНФОРМАТИЗАЦІЇ (основний); 67.20.0 - ДОПОМІЖНА ДІЯЛЬНІСТЬ У СФЕРІ СТРАХУВАННЯ ТА ПЕНСІЙНОГО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ.

Суд звертає увагу на те, що відомості про здійснення ФОП ОСОБА_2 підприємницької у сфері торгівлі (яка передбачає найм працівників за посадою продавець) ні відповідь з ЄДР, ні матеріали судової справи не містять.

Крім того, зі змісту відповіді з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 1433445 від 30.05.2025 суд встановив, що ОСОБА_1 у період з 17.04.1995 по 06.08.2014 був зареєстрований як фізична особа-підприємець та здійснював підприємницьку діяльність за видами економічної діяльної діяльності: 52.62 - РОЗДРІБНА ТОРГІВЛЯ З ЛОТКІВ ТА НА РИНКАХ (основний); 20 - ОБРОБЛЕННЯ ДЕРЕВИНИ ТА ВИРОБНИЦТВО ВИРОБІВ З ДЕРЕВИНИ, КРІМ МЕБЛІВ; 36 - ВИРОБНИЦТВО МЕБЛІВ; ВИРОБНИЦТВО ІНШОЇ ПРОДУКЦІЇ; 51 - ОПТОВА ТОРГІВЛЯ І ПОСЕРЕДНИЦТВО В ОПТОВІЙ ТОРГІВЛІ; 52 - РОЗДРІБНА ТОРГІВЛЯ, РЕМОНТ ПОБУТОВИХ ВИРОБІВ ТА ПРЕДМЕТІВ ОСОБИСТОГО ВЖИТКУ; 60.24 -ДІЯЛЬНІСТЬ АВТОМОБІЛЬНОГО ВАНТАЖНОГО ТРАНСПОРТУ; 70 - ОПЕРАЦІЇ З НЕРУХОМИМ МАЙНОМ; 36.5 - ВИРОБНИЦТВО ІГОР ТА ІГРАШОК; 52.44 - РОЗДРІБНА ТОРГІВЛЯ МЕБЛЯМИ ТА ТОВАРАМИ ДЛЯ ДОМУ; 74.5 - ПІДБІР ТА ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПЕРСОНАЛОМ.

Разом з тим, позивач не ініціює питання про зарахування до страхового стажу період його підприємницької діяльності, який охоплює спірний період роботи за трудовим договором у ФОП ОСОБА_2 з 29.08.1996 по 01.10.2003.

Більше того, за змістом відповіді з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи № 1433627 від 30.05.2025 за період з 1 кварталу 1998 року (технічно можливий початковий період запиту) по 4 квартал 2003 року суд встановив, що позивач отримав дохід лише у 3 кварталі 2000 року, який не пов`язаний ні з роботою у ФОП ОСОБА_2 , ні здійсненням власної підприємницької діяльності.

Враховуючи викладене у сукупності, суд вважає, що надані позивачем докази не є достатніми для підтвердження періоду роботи позивача по трудовому договору у ФОП ОСОБА_2 з 29.08.1996 по 01.10.2003 за відсутності записів про це в трудовій книжці та, як наслідок, такі документи не підтверджують права на зарахування окресленого періоду до його страхового стажу, який дає право на пенсію.

Відтак, період з 29.08.1996 по 01.10.2003 (7 років 1 місяць 3 дні) правомірно не врахований пенсійним органом до страхового стажу позивача.

Перевіряючи правомірність незарахування до спеціального (пільгового) стажу період роботи згідно з довідкою №82 від 07.08.2023, виданою ПАТ «РІВНЕАЗОТ», з 04.08.1994 по 03.10.1994, суд врахував таке.

Із записів трудової книжки серії НОМЕР_1 (дата заповнення 20.07.1987) (а.с. 23-30) суд встановив, що:

- 04.08.1994 позивач прийнятий на роботу в Рівненське орендне підприємство «АЗОТ» (правонаступником якого є ВАТ «РІВНЕАЗОТ», а згодом ПАТ «РІВНЕАЗОТ», що підтверджується довідкою від 07.07.2023 №67/1 (а.с. 116)) машиністом компресорних установок по 4 розряду в цеху аміаку. Підстава: наказ за №120 від 04.08.1994 (запис №9);

- 05.05.1996 переведений машиністом компресорних установок 5 розряду в цех аміаку. Підстава: наказ №133 від 02.05.1996 (запис №10).

Будь-яких виправлень, чи неточностей такі записи трудової книжки не містять.

Таким чином, записи трудової книжки в повній мірі підтверджують зайнятість позивача у період з 04.08.1994 по 03.10.1994 в Рівненському орендному підприємстві «АЗОТ» на посаді машиністом компресорних установок по 4 розряду в цеху аміаку.

На вказаній посаді позивач продовжував працювати після 03.10.1994 та до переведення на іншу посаду 05.05.1996.

Період роботи позивача на посаді машиніста компресорних установок по 4 розряду в цеху аміаку у період з 04.08.1994 по 30.04.1996 підтверджується довідкою від 07.08.2013 №81, виданою ПАТ «РІВНЕАЗОТ» (а.с. 58-59), згідно з якою за вказаною посадою позивач працював на протязі повного робочого дня зайнятий у виробництві, що передбачено Списком № 1 розділ VIII п. 1 позиція 1080А010, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162. Стаж за Списком № 1 становить 02 роки 08 місяців 14 днів. За результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсію за Списком № 1. Наказ про атестацію: № 140 від 04.10.1994 (перша атестація), № 429 від 04.10.1999 (перша атестація для робочих місць цеху аміаку № 1), (перша атестація для робочих місць цеху циклогексанолу); №812 від 30.09.2004.

Згідно з розрахунком страхового стажу позивача (Форма РС-право) (а.с. 80) до його загального страхового стажу було зараховано вказаний період трудової діяльності, при цьому не зарахований до спеціального (пільгового) стажу роботи за Списком №1.

За змістом спірного рішення підставою незарахування вищевказаного періоду трудової діяльності позивача до спеціального (пільгового) стажу роботи за Списком №1 слугувало те, що за даними довідки атестація робочих місць за умовами праці вперше проведена 04.10.1994 згідно з наказом №140.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 №442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років (п. 4 Порядку №383).

Відповідно до п. 5 Порядку №383 у разі підтвердження за результатами атестації та висновку Державної експертизи умов праці права на пенсію за віком на пільгових умовах за Списками № 1 чи 2 працівникам окремих видів виробництв, робіт, професій чи посад, які мають виражену специфіку, до пільгового стажу зараховується період їх роботи на даному підприємстві, за який умови праці на відповідних робочих місцях не змінювалися і який визначений наказом по підприємству чи організації про затвердження результатів проведення цієї атестації.

Крім того, підпунктом 4.5 пункту 4 Порядку №383 визначено, якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника (пп. 4.2 п.4 Порядку №383).

Таким чином, законодавець визначив, що у разі проведення атестації робочих місць та підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Крім того, суд зауважує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а сформувала правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах, а саме:

« на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник».

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що покликання відповідачів щодо незарахування до спеціального (пільгового) стажу роботи позивача за Списком №1 період з 04.08.1994 по 03.10.1994 на те, що вперше атестація його робочого місця проведена відповідно до наказу від 04.10.1994 №140, є безпідставним.

Пунктом 10 Порядку №383 передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку №637.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що період роботи позивача на цій же посаді з 04.10.1994 по 04.05.1996 зарахований до його спеціального страхового стажу роботи за Списком №1 на підставі довідки від 07.08.2013 №81, виданою ПАТ «РІВНЕАЗОТ» (а.с. 58-59), то й період роботи з 04.08.1994 по 03.10.1994 (2 місяці) підлягає зарахуванню до спеціального (пільгового) страхового стажу роботи за Списком №1.

В спірному рішенні відповідач-1 зазначив, що пільговий стаж позивача 5 років 4 місяці 28 днів, а з урахуванням періоду роботи з 04.08.1994 по 03.10.1994 такий стаж становить 5 років 6 місяців 28 днів.

Згідно з абзацами 9-10 частини третьої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Таким чином, виходячи з наявного у позивача спеціального стажу роботи за Списком №1 повних 5 років, до його загального страхового стажу з урахуванням абз. 10 ч. 3 ст. 24 Закону №1058-IV додатково не зараховано 5 років, що підтверджується розрахунком стажу позивача (а.с. 80).

Відповідно до п. а ч. 1 ст. 13 Закону №1788-XII (в редакції до внесення змін Законом №213-VІІІ) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.

Враховуючи наявний спеціальний (пільговий) страховий стаж, право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивач набуде із зменшенням пенсійного віку на 5 років в 55 років, за умови наявності страхового стажу 20 років.

Оскільки на момент звернення до органу Пенсійного фонду позивач не має 20 років страхового стажу, то відповідно до вимог чинного законодавства України він не набув права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Водночас, суд зауважує, що питання зарахування до загального та спеціального стажу періодів роботи безпосередньо пов`язане із правом позивача на призначення пенсії, адже страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону №1058-IV за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку та на підставі документів, наданих особою для призначення такої пенсії, а тому реалізація права на зарахування такого страхового стажу виникає у особи виключно за наявності у неї права на пенсію.

Оскільки на момент звернення до органу Пенсійного фонду позивач не набув права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, то сам по собі факт неврахування певних періодів роботи позивача до його загального чи спеціального страхового стажу не призвів до протиправної відмови в призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Суд зазначає, що в розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Незважаючи на формулювання позовних вимог про "зобов`язання відповідача-2 зарахувати позивачу до його страхового та пільгового стажу періодів роботи" та змісту позовної заяви, який стосується також питання незарахування відповідних періодів до спеціального (пільгового) стажу, встановлені судом фактичні обставини справи свідчать на користь висновку, що звернення позивача з цим позовом до суду зумовлене його незгодою з відмовою органу Пенсійного фонду в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах та з підставами такої відмови, з метою захисту наявного, на думку позивача, права на призначення йому пенсії зі зниженням пенсійного віку. Водночас, судом встановлено, що на час виникнення спірних правовідносин позивач відповідного права не набув.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Таким чином, передумовою для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити дії (похідна вимога) повинна бути наявність факту порушення прав особи, яка звернулася до суду за захистом порушених прав, тобто вчинення таким суб`єктом протиправних дій, бездіяльності чи прийняття протиправного рішення (основна вимога), які у даному випадку відсутні.

З огляду на викладене, позов задоволенню не підлягає.

Підстави для застосування положень статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7, м. Рівне, Рівненська обл., 33028. ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076) Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (площа Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська обл., 88008. ЄДРПОУ/РНОКПП 20453063)

Повний текст рішення складений 30 травня 2025 року.

Суддя Н.О. Дорошенко