Справа № 580/1337/25
Суддя: Валентина ОРЛЕНКО
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року справа № 580/1337/25
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Орленко В.І., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у змішаній (паперовій та електронній) формі адміністративну справу №580/1337/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

07.02.2025 позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відмову в призначенні пенсії № 28 від 07.01.2025;

- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період з 01.09.1982 по 18.06.1987, 3 03.08.1987 по 17.01.1991, з 28.03.1995 по 27.03.1996 занесені до трудової книжки НОМЕР_1 від 07.09.1981 та повторно переглянути заяву про призначення пенсії за віком від 01.01.2025.

10.02.2025 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті, зміст якої відповідає змісту ч. 4 ст. 12 КАС України. Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень КАС України розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі (ч.1 ст.258 КАС України).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.01.2025 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про призначення пенсії за віком, що за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, за розглядом заяви прийняте рішення від 07.01.2025 №28 про відмову у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Позивач не погоджуючись з таким рішенням погоджуючись з рішенням відповідача звернувся до суду, оскільки вважає, що спірне рішення порушує соціальні гарантії - право на призначення пенсії за віком.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області позовні вимоги не визнав, надав до суду відзив на позовну заяву, де зазначив, що за результатом розгляду заяви позивача Головним управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області прийне рішення про відмову у призначенні пенсії за віком. Крім того зазначив, що Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області є самостійною юридичню особою та не несе відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність інших територіальних органів Пенсійного фонду, а тому не є належним відповідачем у даній справі.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області позовні вимоги не визнав, надав до суду відзив на позовну заяву, де зазначив, що за результатом розгляду заяви позивача та доданих до неї документів, що розглянута за принчипом екстериторіальності відмовлено у призначенні пенсії. За результатами розгляду наданих документів встановлено, що страховий стаж позивача становить 27 років 4 місяці 12 днів. За результатом розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано періоди: згідно трудової книжки ( НОМЕР_1 ) з 03.08.1987 по 17.01.1991, оскільки запис завірено печаткою непридатною для читання, з 18.01.1991 по

14.09.1992, з 15.09.1992 по 30.11.1994, з 01.12.1994 по 31.05.1996, оскільки трудова діяльність проходила на території республіки Білорусь; навчання з 01.09.1982 по 18.06.1987 згідно диплому ( НОМЕР_2 ), оскільки документ завірено печаткою непридатною для читання, згідно трудової книжки ( НОМЕР_1 ), оскільки запис про період навчання завірено печаткою яка потребує перекладу.

Крім того, не зараховано період догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) згідно свідоцтва про народження ( НОМЕР_3 ), оскільки документ завірено печаткою яка потребує перекладу.

Відповідач вважає, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу у позивача, у задоволення адміністративного позову належить відмовити.

Розглянувши подані документи і матеріали, суд зазначає, що відповідно до пункту 122 розділу VI «Перехідні положення» Положення №1845/0/15-21 до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей. Електронні документи та електронні копії паперових документів вносяться до АСДС та зберігаються в централізованому файловому сховищі. Документи, що надійшли до суду в електронній формі, за потреби можуть роздруковуватися та приєднуватися до матеріалів справи у паперовій формі.

Згідно з абзацом 21 пункту 1 розділу VII Формування і оформлення судових справ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814 (у редакції наказу Державної судової адміністрації України від 17 жовтня 2023 року № 485) у випадку прийняття суддею (суддею-доповідачем), у провадженні якого перебуває судова справа, рішення щодо розгляду (формування та зберігання) судової справи (матеріалів кримінального провадження) в електронній чи змішаній (паперовій та електронній) формі, формування матеріалів судової справи здійснюється у відповідній(их) формі(ах) (паперовій та/або електронній).

Отже, процесуальне законодавство передбачає можливість розгляду справи у змішаній формі (паперовій та електронній) та прийняття рішення про такий розгляд суддею, у провадженні якого перебуває судова справа.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за доцільне здійснити розгляд справи у змішаній (паперовій та електронній) формі.

Дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Суд встановив, що 01.01.2025 позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про призначення песії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За принципом екстериторіальності заяву позивача розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, яким прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії № 28 від 07.01.2025.

Відмова мотивована тим, що, за розрахунками відповідача, страховий стаж позивачки становить 27 років 4 місяці 12 днів. Водночас до страхового стажу не зарахований період період роботи згідно трудової книжки ( НОМЕР_1 ) з 03.08.1987 по 17.01.1991, оскільки запис завірено печаткою непридатною для читання, з 18.01.1991 по 14.09.1992, з 15.09.1992 по 30.11.1994, з 01.12.1994 по 31.05.1996, оскільки трудова діяльність проходила на території республіки Білорусь; навчання з 01.09.1982 по 18.06.1987 згідно диплому ( НОМЕР_2 ), оскільки документ завірено печаткою непридатною для читання, згідно трудової книжки ( НОМЕР_1 ), оскільки запис про період навчання завірено печаткою яка потребує перекладу.

Крім того, не зараховано період догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) згідно свідоцтва про народження ( НОМЕР_3 ), оскільки документ завірено печаткою яка потребує перекладу.

Позивач вважає відмову у призначенні їй пенсії за віком протиправною, а тому звернулася до суду з цим позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог в контексті розгляду цієї справи, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідності до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени й сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Відповідно до статті 5 Закону №1058-IV винятково цим Законом визначається. зокрема, пенсійний вік чоловіків і жінок, після досягнення якого особа має право на призначення пенсії за віком.

Статтею 8 Закону 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та досягли встановленого цим законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державие пенсійне страхування» за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійстоють організацію перевезень і забезпечують безпску руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи.

Згідно абзацу 2 пункту 15 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058 - IV положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та вислугу років.

Згідно статті 26 Закону № 1058-IV, страховий стаж це період (строк), протягом, якого особа підлягаю загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не менший, ніж мінімальний страховий внесок. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенси до набрання чинності цим Законом. зараховуються до страхового передбачених цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» стаж роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ч.3 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також: а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; б) творча діяльність осіб. передбачених пунктом «в» статті 3 цього Закону. При цьому творча діяльність членів

Спілки письменників України. Спілки художників України. Спілки композиторів України.

Спілки кінематографістів України. Спілки театральних діячів України, інших творчих працівників, які не с членами творчих спілок, але об`єднані відповідними професійними комітетами, до введення в дію цього Закону зараховуються в стаж роботи незалежно від сплати страхових внесків. У цих випадках стаж творчої діяльності встановлоється секретаріатами правлінь творчих спілок республіки починаючи з дня опублікування або першого публічного виконання чи публічного показу твору даного автора: в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби; г) служба у воєнізованій охороні, в органах спеціального зв`язку і в гірничорятувальних частинах, незалежно від відомчої підпорядкованості та наявності спеціального або військового знання; д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі; с) тимчасова непрацездатність, що почалася у період роботи; с) час догляду за інвалідом І групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу погребує постйного сторовнього догляду; ж) час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку; 3) період проживання дружин осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби з чоловіками в місцевостях, де була відсутня можливість їх працевлаштування за спеціальністю, але не більше 10 років.

Стаття 62 Закону України «Про пенсійне забезпечения» визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637). Пунктом і Порядку № 637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, с трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. п. 1, 2, 27 Порядку підтвердження наявного трудового стажу дія. призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637; основним документом, що підтверджує стаж роботи, с трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Аналіз наведених порм свідчить про те, що основним документом, то підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_4 від 07.09.1981, ОСОБА_1 у період з 01.09.1982 р. по 18.06.1987 р. (04 роки 09 місяців 18 днів) навчалася у Білоруському технологічному інституті імені С. М. Кірова; з 03.08.1987 по 17.01.1991 (03 роки 05 місяців 15 днів) працювала в Управлінні побутового обслуговування Міноблвиконкому; з 28.03.1995 по 27.03.1996 (01 рік 00 місяців 00 днів) перебувала у відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Беручи до уваги, що спірний період трудової діяльності (з 01.09.1982 по 18.06.1987, з 03.08.1987 по 17.01.1991, з 28.03.1995 по 27.03.1996 ) позивача підтверджений записами занесеними до трудової книжки серії НОМЕР_4 від 07.09.1981, свідоцтвом про народження НОМЕР_5 від 18.04.1995 р., довідкою форми ОК-5, дипломом НОМЕР_2 від 29.06.1987 р, суд дійшов висновку що наявні підстави для зарахування вказаного періоду до страхового стажу позивача.

Відповідно до пункту 2.4. Інструкції про порядок ведення трудових книжок №58 від 29 липня 1993 року, затверджено Міністерством праці України, Міністерством юостиції України Міністерством соціального захисту населення України (далі по тексту -Інструкція № 58) усі записи в трудовій книжці про прийпиття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження); записи виконуються арабськими цифрами; записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

У пункті 2.6 пункту 2 Інструкції №58 зазначено, що у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ний орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Верховний Суд у постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17 погодився висновком судів попередніх інстанцій, які вказали, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах но обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що лає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підираємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питать надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Отже, позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у в трудову книжку вноситься відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним.

Відповідно пункту 4 Постанови Кабінету міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27 квітня 1993 року №301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладаються на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. За порушення встановленого порядку ведення обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Таким чином, працівник не відповіла за правильність записів у трудовій книжні та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжні. З аналізу вказаних нормативно-правових актів випливає, що закоподавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до страхового стажу і на отримання пенсії з врахуванням такого періоду.

Правова позиція щодо недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 року у справі №677/277/17.

Верховний Суд у постанові від 30 вересня 2019 року у справі № 638/18467/15-а наголосив на тому, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

У Рішенні від 22 травня 2018 року N' 5-р/2018 Конституційний Суд України зазначив, що "положення частини третьої статті 22 Конституції України необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини.

якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності" (абзац десятий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини).

У постанові від 18 лютого 2020 року у справі № 1840/3344/18 Верховний Суд зазначив, що «пенсія за віком» - не свого роду «державний депозит» (примусовий та індивідуальний) кожної особи, який залежить від праці такої особи, та підлятає безумовному поверненню з боку держави у встановленому розмірі протягом всього життя пенсіонера після досягнення певного віку.

Верховний Суд в постанові від 18.11.2022 за результатом розгляду справи №560/3734/22 зазначив: п.95 - основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі №415/4914/16-а, від 21 травня 2020 року у справі №550/927/17, від 16 червня 2020 року у справі №682/967/17 та від 19 червня 2020 року у справі №359/2076/17.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідач -Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області неправомірно не зарахував до страхового стажу позивача період з 01.09.1982 по 18.06.1987, 3 03.08.1987 по 17.01.1991, з 28.03.1995 по 27.03.1996.

За встановлених обставин рішення від 07.01.2025 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком визнається судом протиправним і таким, що належить скасуванню, а вимоги щодо зобов`язання пенсійного органу зарахувати відповідний період роботи до страхового стажу позивача належать до задоволення.

За результатами розгляду справи, в межах предмету позову та на основі наданих сторонами доказів суд дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, приймаючи спірне рішення про відмову у призначенні пенсії за віком, неправильно застосував норми чинного законодавства та не врахував усіх обставин, що мають значення для вирішення справи.

Частиною четвертою статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача-суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивачки, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Разом з тим, у зв`язку із скасуванням оскаржуваного рішення, процедура розгляду питання про призначення позивачці пенсії за віком вважається незакінченою і пенсійний орган, реалізуючи свої законні повноваження щодо призначення пенсії, повинен повторно розглянути заяву позивачки та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Вурховний Суд у постанові від 08.02.2024 у справі №500/1216/23 зазначив, що дії зобов`язального характеру щодо проведення позивачу нарахування призначеної йому пенсії має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що призначив позивачу пенсію (пункт 28).

Щодо частини позовних вимог позивача, що сформовані до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській суд зазначає, що даний пенсійний орган здійснював виключно прийняття і обробку документів, натомість рішення про відмову у призначенні пенсії приймав інший пенсійний орган - Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, тому позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській до задоволення не належать.

ідповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити частково.

Згідно з ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн стягуються на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

При цьому підлягає відшкодуванню вся сума судового збору, адже не зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, суд визнав порушення законних прав позивачки внаслідок неправомірних рішень та дій суб`єкта владних повноважень, а спір по суті вирішено в користь позивача, тоді як прийняття рішення про часткове задоволення позову пов`язується виключно зі способом захисту порушених прав.

Крім того, у даному випадку розмір компенсації судових витрат необхідно визначати виходячи з кількості (а не розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог.

Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 620/1116/20.

Рішення складене, з урахуванням періоду тимчасової непрацездатності головуючого судді з 16.04.2025 по 30.05.2025.

Керуючись ст.ст. 139, 242, 245, 246, 255, 263, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відмову в призначенні пенсії № 28 від 07.01.2025.

Зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період з 01.09.1982 по 18.06.1987, 3 03.08.1987 по 17.01.1991, з 28.03.1995 по 27.03.1996 відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 07.09.1981 та повторно розглянути заяву від 01.01.2025 ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області () на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_6 ) судовий збір у сумі 1211 грн (одна тисяча двісті одинадцять) 20 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо у судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 №1845/О/15-21 Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду складене 02.06.2025.

Суддя Валентина ОРЛЕНКО