Справа № 520/178/25
Суддя: Ширант А.А.
Дата ухвалення: 2025-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року, м. Харків Справа № 520/178/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ширант А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку ст. 287 КАС України адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не зняття арешту з майна позивача при закінченні виконавчого провадження.

- зобов`язати відповідача зняти арешт з нерухомого майна позивача, який накладений постановою у ВП № 28589798 з примусового виконання виконавчого листа № 2а-4487/11/2070 від 26.05.2011, виданого Харківським окружним адміністративним судом.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду 08.01.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено на 23.01.2025. Запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву та витребувано у нього копії матеріалів виконавчого провадження.

Вказану ухвалу надіслано сторонам на їх електронну адресу, що підтверджено матеріалами справи (Т.1, а.с. 17).

Представник позивача 16.01.2025 через систему «Електронний суд» подав клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, яка ухвалою суду від 17.01.2025 задоволено.

Позивачем 21.01.2025 через канцелярію суду подано клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Судове засідання 23.01.2025 відбулось за участі представника позивача, відповідач не з`явився, хоча був належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення. У судовому засіданні оголошено перерву через оголошення повітряної тривоги, у зв`язку з чим сторони були викликані до суду на 16:00 13.02.2025.

Ухвалою суду від 23.01.2025 витребувано у Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №28589798.

Представник позивача 03.02.2025 через систему «Електронний суд» подав клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, яка ухвалою суду від 03.02.2025 задоволено.

Судове засідання, призначене на 13.02.2025, не відбулось через перебування судді на навчанні, у зв`язку з чим сторони були викликані до суду на 12:00 29.05.2025.

Представник позивача 18.02.2025 через систему «Електронний суд» подав клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, яка ухвалою суду від 19.02.2025 задоволено.

Судове засідання 29.05.2025 відбулось за участі представника позивача, відповідач не з`явився, хоча був належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення. У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позиція позивача

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10.10.2024 дізнався про обтяження належного йому нерухомого майна, коли звернувся до державного реєстратора для отримання витягу з Державного реєстру з метою продажу належної йому квартири. Того ж дня позивач звернулась до Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові (як правонаступника Червонозаводського ВДВС м.Харків ГТУЮ у Харківській області) з заявою про зняття арешту з нерухомого майна боржника у вказаному виконавчому проваджені у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

Листом начальника відділу Основ`янсько-Слобідського виконавчої служби у м.Харкові від 08.11.2024 у знятті арешту позивачу фактично було відмовлено та повідомлено, що провадження закінчено, а відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки, оскільки у відповідача відсутнє провадження - арешт не був знятий.

Позивач зазначає, що станом на 05.11.2024 у нього відсутня заборгованість.

Позиція відповідача

Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не надав, причин поважності його неподання не повідомив.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову. Відповідно до ч.6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Обставини встановлені судом

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на нерухоме майно позивача 27.12.2011 накладено арешт за номером обтяження 12018087 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 27.12.2011 № 28589798, Т,1, а.с. 10.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач 10.10.2024 звернулась до відповідача з заявою про зняття арешту з нерухомого майна боржника у вказаному виконавчому проваджені у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

Листом відповідача від 08.11.2024 № 165237 позивача повідомлено, що на примусовому виконанні у Червонозаводському ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області перебувало виконавче провадження № 28589798 з примусового виконання виконавчого листа № 2а-4487/11/2070 від 26.05.2011, виданого Харківським окружним адміністративним судом, про стягнення з позивача на користь Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі робочого органу Харківського міського центру зайнятості суду вартості матеріального забезпечення у розмірі 2794,06 грн. Стан виконавчого провадження: завершено. У зв`язку з тим, що строк зберігання виконавчого провадження № 28589798 сплинув, надати детальну інформацією за виконавчим провадженням не вбачається можливим, Т.1, а.с. 7-8.

З листа Харківської філії обласного центру зайнятості вбачається, що станом на 04.11.2024 у позивача заборгованість відсутня, Т.1, а.с. 9.

Зміст спірних правовідносин

Спір між сторонами виник щодо правомірності бездіяльності відповідача, яка полягає у незнятті арешту з майна позивача, в рамках виконавчого провадження, яке закінчено.

Норми права, які застосовує суд: процесуальні положення

У КАС України визначені завдання та основні засади адміністративного судочинства, зокрема вказано, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (ст. 2 КАС України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (ч. 1 ст. 5 КАС України).

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 5 КАС України).

Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (ч.4 ст. 9 КАС України).

Норми права, які застосовує суд: Конституція та закони, висновки суду

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Судове рішення є обов`язковим для виконання (ст.129(1) Конституції України).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (набув чинності 05.10.2016, в редакції, яка діяла на момент виникнення правовідносин (надалі - Закон України № 1404-VIII).

У ч. 2 ст. 25 Закону України Про виконавче провадження від 21.04.1999 року №606-XIV (далі - Закон України № 606-XIV) передбачено, що виконавець зобов`язаний провести виконавчі дії та виконати рішення, не пов`язані з реалізацією майна боржника, не пізніше ніж у двомісячний строк з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Продовження зазначеного строку можливе лише у випадках, передбачених цим Законом.

У ст. 50 Закону України № 606-XIV передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірах і обсягах, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням витрат на виконання та стягнення виконавчого збору. У випадках коли боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Згідно з приписами ст.55 Закону України № 606-XIV арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а у разі потреби - в обмеженні права користування майном або його вилученні у боржника та передачі на зберігання іншим особам. Види, обсяги і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Порушення заборони державного виконавця розпоряджатися або користуватися майном, на яке накладено арешт, тягне за собою відповідальність зберігача майна, передбачену законом.

Арешт застосовується:

1) для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації;

2) для виконання рішення про конфіскацію майна боржника;

3) при виконанні ухвали суду про накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що з метою забезпечення реального виконання рішення державний виконавець наділений повноваженнями щодо накладення арешту на майно боржника.

Разом з тим, виходячи з наданих відповідачем до матеріалів справи документів виконавче провадження, в рамках якого було накладено арешт на майно позивача, було знищено.

Згідно з п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік.

Відповідно до п.9.10 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби завершені виконавчі провадження включаються в акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення (додаток 17), якщо передбачений для них строк зберігання закінчився до 1 січня року, в якому складений акт.

Тобто, з аналізу викладених вище приписів Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби висновується, що знищенню підлягають лише завершені виконавчі провадження.

В свою чергу, ст. 38 Закону України №606-XIV встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу Державної виконавчої служби) припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з закінченням виконавчого провадження. Закінчене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Крім того, згідно з ч.1 ст.40 Закону України № 1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), припинення виконавчого провадження у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Отже, враховуючи наведені норми та зважаючи на те, що виконавче провадження, у межах якого прийнято постанову про накладення спірного в межах даної справи арешту, знищено, а при завершенні виконавчого провадження не застосовано наслідки, встановлені ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, якою чітко встановлено, що у разі завершення виконавчого провадження припиняється чинність арешту майна боржника.

У ч 4 ст.59 Закону України № 1404-VIII встановлено перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у ч. 6 ст. 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну Укроборонпром, акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну Укроборонпром, державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну Укроборонпром або на момент припинення Державного концерну Укроборонпром було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності, звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності.

В свою чергу, ч.5 ст.59 Закону України № 1404-VIII встановлено, що в усіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, відповідачем не надано до суду доказів існування незавершених виконавчих проваджень щодо позивача, які б обумовлювали необхідність залишення в силі накладеного на його майно арешту.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, позовні вимоги слід задовольнити.

Судові витрати

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України до судових витрат належить судовий збір, який сплачено позивачем у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується відповідною квитанцією.

У ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 14, 72-80, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) до Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (майдан Захисників України, буд. 7/8, 7 пов., м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61001, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 при закінченні виконавчого провадження.

3. Зобов`язати Основ`янсько-Слобідський відділ державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з нерухомого майна боржника ОСОБА_1 , який накладений постановою ВП № 28589798 з примусового виконання виконавчого листа № 2а-4487/11/2070 від 26.05.2011, виданого Харківським окружним адміністративним судом.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції судові витрати у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч. 6 ст. 287 КАС України (протягом 10 днів з дати складання повного судового рішення) та набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України.

Cуддя А.А. Ширант