Справа № 560/16245/24
Суддя: Польовий О.Л.
Дата ухвалення: 2025-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

29 травня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Польового О.Л. розглянувши адміністративну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Хмельницького окружного адміністративного суду надійшов позов військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача 19623,60 грн майнової шкоди за недонос речового майна та переплату грошового забезпечення.

Відповідач не скористався правом на подачу відзиву на позов.

Хмельницький окружний адміністративний суд здійснює розгляд адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши докази, суд встановив такі обставини справи.

Відповідно до витягу з наказу військової частини НОМЕР_1 від 06.07.2023 №189 ОСОБА_1 призначений на посаду водія 1 протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки з 06.07.2023.

Відповідно до витягу з наказу військової частини НОМЕР_1 від 31.12.2023 №370 відповідач вважається таким, що з 31.12.2023 перебуває в самовільному залишенні військової частини з району виконання бойового завдання за призначенням.

Наказом військової частини НОМЕР_1 від 31.12.2023 №857 призначене службове розслідування з метою уточнення причин і умов, що сприяли самовільному залишенню військової частини та відсутності без поважних причин на військовій службі, а також встановлення ступеня вини військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, чиї дії або бездіяльність стали причиною правопорушення.

Результати службового розслідування оформлені актом від 22.01.2024, яким прийняте рішення про стягнення з відповідача шкоди в розмірі 19623,60 грн та підготовки повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

22.01.2024 керівнику Територіального управління ДБР у місті Краматорськ надіслане повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з довідкою про нараховане та виплачене грошове забезпечення відповідачу за грудень 2023 року розмір переплати становить 7753,43 грн.

Згідно з довідкою від 12.07.2024 №57 вартість речового майна одержаного відповідачем, строки носіння якого не закінчились, становить 11870,17 грн.

Вищевказані обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом.

Щодо стягнення вартості речового майна строки носіння якого не закінчилися (недонос), суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей врегульовані Законом України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону №2011-XII дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.

Абзацами 1-2 частини першої статті 9-1 Закону №2011-XII передбачено, що продовольче забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Абзацами 1-2 частини першої статті 9-1 Закону №2011-XII передбачено, що продовольче забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 №232 затверджено Інструкцію про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період (далі - Інструкція №232).

Відповідно до пункту 26 розділу V Інструкції №232 речове майно військовозобов`язаним, призваним на військову службу за мобілізацією та за черговим призовом, видається після їх прибуття до місця служби і зарахування до списків військової частини або після прибуття на пункт прийому особового складу. У разі підписання відмобілізованим контракту на продовження військової служби забезпечення речовим майном проводиться після закінчення строків носіння предметів військової форми одягу, виданих під час мобілізації, в установленому порядку для даної категорії військовослужбовців.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України від 03.10.2019 №160-IX "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" (далі - Закон №160-IX).

Згідно з частиною першою статті 7 Закону №160-IX розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону №160-IX у разі переведення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, до іншого місця служби чи зарахування в розпорядження відповідного командира (начальника) до повного відшкодування завданої нею шкоди стягнення сум завданої шкоди здійснюється за новим місцем служби чи місцем перебування в розпорядженні.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону №160-IX у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

У спірних правовідносинах відсутні докази, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 відповідач притягнутий до матеріальної відповідальності у вигляді стягнення вартості речового майна строки носіння якого не закінчилися, як і докази звільнення позивача з військової служби, що давало б підстави звертатись до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди.

Таким чином, суд дійшов висновку про безпідставність вимог про стягнення з відповідача вартості речового майна строки носіння якого не закінчилися (недонос).

Щодо стягнення з відповідача переплати грошового забезпечення, суд зазначає наступне.

Так, стягнення з відповідача переплати грошового забезпечення пов`язане з самовільним залишенням військової частини.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Підставою для призупинення військової служби є отримання військовою частиною письмового повідомлення правоохоронного органу про внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального правопорушення (витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань).

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Аналогічні положення щодо призупинення військової служби та як наслідок призупинення виплати грошового забезпечення, містять пункти 144-1 та 144-3 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260.

Відповідно до наказу військової частини від 31.12.2023 №370 відповідач знятий з усіх видів забезпечення з 31.12.2023.

Суд враховує, що відповідно до частини другої статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" датою призупинення військової служби та як наслідок призупинення виплати грошового забезпечення, є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.01.2024 керівнику Територіального управління ДБР у місті Краматорськ надіслане повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, однак інформація щодо внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань станом на дату звернення до суду з цим позовом відсутня.

Враховуючи вищевикладене, підстави для задоволення позову відсутні.

За таких обставин, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 )
Відповідач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )

Головуючий суддя О.Л. Польовий