Справа № 420/40449/24
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2025-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

30 травня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду заявупредставника ОСОБА_1 - адвоката Хлопко А.Ю.про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місце знаходження: 65005, м. Одеса, вул.. Старицького, 10А) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала ця адміністративна справа.

Ухвалою від 20 травня 2025 року клопотання представника позивача про закриття провадження у справі, - задоволено.

Провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місце знаходження: 65005, м. Одеса, вул. Старицького, 10А) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, - закрито.

Через канцелярію суду 26.05.2025 року (документ сформований в системі Електронний суд 23.05.2025) від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій представник просить: ухвалити додаткове рішення у справі № 420/40449/24, яким стягнути з Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місце знаходження: 65005, м. Одеса, вул.. Старицького, 10А) на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені ОСОБА_1 , у зв`язку з розглядом справи № 420/40449/24, які складаються з судового збору в розмірі 1211,20 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000,00 грн.

На обґрунтування вказаної заяви представник зазначила, що у Заяві про закриття провадження у справі від 24 квітня 2025 року Позивач зазначила, що докази (договори, рахунки тощо), що підтверджують розмір судових витрат, які сплачено або буде сплачено Позивачем у зв`язку з розглядом справи № 420/40449/24 буде подано до Одеського окружного адміністративного суду протягом п`яти днів після ухвалення відповідного рішення суду по цій справі.У зв`язку з розглядом справи № 420/40449/24 ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 1211,20 грн., а також понесла витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7600 грн. (кошти перераховувались на рахунок адвоката Хлопко А.Ю, чоловіком ОСОБА_1 - Томко Юрієм, що підтверджується відповідними квитанціями про грошові переведення), та планує понести витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5400 грн., оскільки послуги адвоката станом на дату звернення до суду з даною заявою сплачені не в повному обсязі.

До вказаної заяви представником додано: квитанції про часткову оплату, договір про надання правової допомоги №11 від 17.10.2024 року, додаткову угоду №1 від 17.10.2024 року та акт здачі приймання виконаних робіт від 21.05.2025 року.

Заяви про зменшення розміру судових витрат з боку відповідачів до суду не надходило.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

До заяви про ухвалення додаткового рішення надані докази направлення заяви на адресу відповідача.

Розглянувши заяву представника позивача, документи на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, суд доходить таких висновків.

Порядок розподілу судових витрат регулюється ст. 139 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.1,2 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 1 ч.3 ст.132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 17.10.2024 року між адвокатом Хлопко А.Ю. та ОСОБА_1 (клієнт) було укладено договір про надання правової допомоги № 11, відповідно до умов якого Адвокат зобов`язується за дорученням Клієнта на умовах та в порядку передбаченому цим Договором надати правову допомогу Клієнту як його представник з питань захисту прав та законних інтересів в Роздільнянському районному суді Одеської області, Одеському апеляційному суді, органах державної виконавчої служби, з правами, наданими скаржнику, законному позивачу, відповідачу, третій особі, стягувачу, боржнику, учаснику інших правовідносин. (п. 1.1 договору)

Відповідно до п. 3.1 Договору, гонорарні відносини, компенсація витрат, пов`язаних з виконанням цього Договору, та інші умови врегульовані додатковою угодою.

Так, 17.10.2024 року між сторонами договору укладено Додаткову угоду №1, яка визначає розмір та порядок оплати юридичних послуг (гонорару) Адвоката за надання правової допомоги в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу.

Гонорар Адвоката за підготовку позовної заяви 3000,00 (три тисячі) грн., підготовку адвокатських запитів, заяв, клопотань, додаткових пояснень 1000,00 (одна тисяча) грн. за 1 документ, участь в 1 судовому засіданні 2 000 (дві тисячі) грн. До гонорару, визначеному у пункті 3 не входять витрати Адвоката, пов`язані з наданням правової допомоги, зокрема: транспортні витрати, витрати на послуги поштового зв`язку, витрати на судовий збір. (п. 2,3 Додаткової угоди)

Так, судом встановлено, що 21.05.2025 року між сторонами підписано Акт здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг), згідно з яким, адвокатом були надані такі послуги:

1. Підготовлено та направлено до Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) адвокатський запит 1000,00 грн. (одна тисяча гривень 00 коп.).

2. Складено та подано позовну заяву - 3000,00 грн. (три тисячі гривень 00 коп.)

3. Складено та подано до суду заяву про закриття провадження у справі 1000,00 грн. (одна тисяча гривень 00 коп.).

4. Взято участь у 4 (чотирьох) судових засіданнях по справі № 420/40449/24 8000,00 грн. (вісім тисяч гривень 00 коп.).

Загальна вартість наданих послуг становить 13000,00 грн. (тринадцять тисяч гривень 00 копійок).

Станом на дату підписання Акту здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг) Клієнтом оплачено надані Адвокатом послуги в розмірі 7600 грн. (сім тисяч шістсот гривень 00 коп.) та судовий збір в розмірі 1280 грн. (одна тисяча двісті вісімдесят гривень 00 коп.).

На підтвердження часткової оплати за надані послуги представником надано: квитанцію на суму 2600,00 грн (від 10.04.2025 року № переводу 0), квитанцію на суму 4280,00 грн (від 28.10.2024 року № переводу 0) та квитанцію на суму 2000,00 грн (від 04.03.2025 року № переводу 0).

Докази сплати за надані послуги у повному обсязі до суду не надані.

Оцінивши надані документи на підтвердження понесених витрат, суд зазначає таке.

Згідно з ч.9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Наталія Михайленко проти України», від 30 травня 2013 року, заява 49069/11).

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 р. по справі №905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд наголошує на тому, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Разом з цим у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги.

ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Враховуючи правовий підхід Європейського суду з прав людини до розподілу судових витрат між сторонами, оцінюючи наведений у акті наданих послуг перелік наданих послуг за критеріями співмірності та розумності наданих послуг, наведений у акті наданих послуг перелік робіт здійснених адвокатом, а також те, що ця справа не відноситься до категорії складних, суд зазначає, що перелік наданих послуг є необхідним, однак, витрати на виконання цих робіт є завищеними. Суд вважає, що витрати, які належать відшкодуванню за рахунок відповідача,є сума 3000 грн. Решта сплати витрат покладається на клієнта відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладені та встановлені судом обставини, оцінюючи надані позивачем докази, що підтверджують здійснення відповідних витрат за укладеною додатковою угодою до договору про надання правової допомоги, перелік наданих послуг, наведений у акті наданих послуг, враховуючи категорію цієї справи, зміст виконаної роботи, заперечення відповідача, суд вважає, що фактичні витрати, які належать стягненню з відповідача на користь позивача складають 3000 грн, а тому заява представника позивача належить задоволенню частково.

Стосовно питання повернення сплаченого позивачем судового збору, суд зазначає таке.

Статтею 1 Закону України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08 липня 2011 року (надалі Закон № 3674-VI) визначено, що судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно зі ст.2 Закону № 3674-VI, платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст.132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн відповідно до квитанції № 7132-5039-5823-3269 від 10.01.2025 року.

З огляду на те, що позивачем сплачено судовий збір за подачу позову, провадження стосовно якого закрито на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд доходить висновку, що заява представника позивача про повернення судового збору є правомірною та належить задоволенню.

Керуючись ст. ст. 132,139, 243,252, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ :

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Хлопко А.Ю. про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути з Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місце знаходження: 65005, м. Одеса, вул.. Старицького, 10А)за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн (три тисячі гривень 00 копійок).

В іншій частині заяви, - відмовити.

Повернути ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) з Державного бюджету України через Управління державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області (, розташоване за адресою: вул. Черняховського, 6, м. Одеса, 65009) сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) відповідно до квитанції №7132-5039-5823-3269 від 10.01.2025 року.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5. п.15. ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р.Юхтенко