Справа № 183/634/25
Суддя: Майна Г. Є.
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер справи 183/634/25
Провадження № 2-а/183/12/25

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2025 року м. Самар Дніпропетровської області

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Майної Г. Є., розглянувши в письмовому, спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним адміністративним позовом, у якому просив постанову № 50 від 16 січня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 17 000,00 грн. визнати протиправною, скасувати і справу про адміністративне правопорушення закрити, стягнути з відповідача понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою № 50 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП його було притягнуто до адміністративної відповідальності, у зв`язку з тим, що він з 20 червня 2019 року підчас особливого періоду, не з?являвся для взяття на військовий облік військовозобов?язаних, медичне обстеження ВЛК в установлені строки не пройшов, не отримав військовий обліковий документ військовозобов?язаного, не оновлював в установленому законом порядку облікові дані про причини неявки не повідомляв. Позивач зазначає, що 05 липня 2024 року він на виконання Постанови № 560 звернувся в ЦНАП Виконавчого комітету Новомосковської міської ради для актуалізацію даних військовозобов?язаного. У результаті звернення до ЦНАП була одержана інформація відповідно до Витягу № 12024 про актуалізацію даних військовозобов?язаного, що особу не знайдено в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов?язаних та резервістів. Необхідно звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_2 для внесення даних в реєстр. Рекомендованим листом №240 зданим на відділення поштового зв?язку 08 січня 2025 року відповідачу відправлена заява про надання позивачу відстрочки на підставі п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та 09січня 2025 року відповідач одержав вищевказану заяву. 14 січня 2025 року позивач з?явився до РТЦК та СПІ для одержання рішення щодо заяви про надання відстрочки, яку, за повідомлення представника відповідача інформацією, позивач міг отримати лише після проходження військово-лікарської комісії (далі - ВЛК) та заміни приписного свідоцтва на військовий білет нового зразку. 16 січня 2025 року після проходження ВЛК предстанвк відповідача ознайомив його з витягом з книги протоколів засідань призовної комісії Військового комісаріату ( протокол №13н від 20 травня 2019 року), у якому вказано, видати військовий квиток позивачу, звільнити від призову на строкову військову службу у зв?язку з досягненням 27-річного віку та відповідно абз. 3 ч. 1 ст. 18, ч. 4 ст. 27 та абз. 8 ч. 3 ст. 16 Закону України «Про військовий обов?язок » і військову службу « - 2006 року, зарахувати в запас, матеріали направити до правоохоронних органів, як на призовника, який ухиляється від призову. Після вказаних дій йому також було надано для підпису протокол та постанову № 50 від 16 січня 2025 року про притягнення його до відповідальності за частиною 3 статті 210 Кодексу України. При цьому, представник Відповідача фактично не здійснив жодного розгляду справи про адміністративне правопорушення, не роз?яснив йому його права та обов?язки, не запропонував скористатись правом на захист, не надав можливості звернутись за правовою допомогою до адвоката, не запропонував та не надав жодної можливості Позивачу надати пояснення чи надати докази. У зв`язку з чим позивач вважає, вказану постанову протиправною та просить її скасувати.

Відзив на позов до суду не надходив.

Ухвалою судді від 27 січня 2025 року позовну заяву позивача залишено без руху з наданням позивачеві строку для усунення недоліків його позовної заяви, що було зроблено позивачем 10 лютого 2025 року та указані документи передані головуючому судді 11 лютого 2025 року. Ухвалою суду від 11 лютого 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Сторони про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить такого.

Судом установлено, що 16 січня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 винесено постанову № 50 про адміністративне правопорушення, якою притягнено до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

З постанови убачається, що ОСОБА_1 з 20 червня 2019 року під час особливого періоду, не з?являвся для взяття на військовий облік військовозобов?язаних, медичне обстеження ВЛК в установлені строки не пройшов, не отримав військово-обліковий документ військовозобов?язаного, не оновлював в установленому законом порядку облікові дані про причини неявки не повідомляв. По прибутті до ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначений громадянин 16 січня 2025 року не надав доказів поважності причин невиконання вимог військового обліку. Таким чином, установлено, що в умовах особливого періоду (воєнного стану) введеного Указом Президента України від 24.02.2022 N? 64/2022, у подальшому неодноразово продовженого, вищезазначений громадянин порушив абз. 2, 5 п. 1 Правил військового обліку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 921 від 07 грудня 2016 року, пп. пп. 1, 4, 10 п. 1 Правил військового обліку, затверджених постановою Кабінет Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, п.п. 3.2, 3.8 Положення про військово-лікарську експертизу, затвердженого наказом Міноборони України № 402 від 14 серпня 2008 року, ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов?язок і військову службу», чим вчинив триваюче адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, що було припинено 16 січня 2025 року.

Копію указаної постанови ОСОБА_1 отримав 16 січня 2025 року, про що останнім проставлено підпис в оскаржуваній постанові.

Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів, наведених учасниками справи.

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч. 1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до частини 3 статті 210 КУпАП порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку вчинене в особливий період тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, що затверджений Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, і продовжує свою дію на час розгляду справи.

Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

- уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

- проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (у редакції Закону України № 3633-ІХ від 11 квітня 2024 року, який набув чинності 18 травня 2024 року), під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:

- військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;

- резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;

- військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;

- військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;

- особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Таким чином, нормами вказаного Закону визначено 60-денний строк для уточнення облікових даних; останній день вказаного строку припадає на 16 липня 2024 року.

Згідно з п. 17-1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать, зокрема, відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку.

Відповідно до п. 3.2 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджену Наказом Міністра оборони України 14 серпня 2008 року № 402, повторний медичний огляд військовозобов`язаних проводиться один раз на 5 років ВЛК районних, міських ТЦК та СП. Офіцери запасу підлягають повторному медичному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу - у разі зміни призначення. Військовозобов`язані, які в мирний час були призначені на комплектування військових частин (установ) з врученням мобілізаційних розпоряджень під час мобілізаційного розгортання Збройних Сил України та інших військових формувань, призиваються на військову службу під час мобілізації, на особливий період за результатами раніше пройдених медичних оглядів та їх опитування про наявність або відсутність скарг на стан здоров`я. Військовозобов`язані, у яких відсутні скарги на стан здоров`я, на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду не направляються.

У позовній заяві ОСОБА_1 просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210 КУпАП, посилаючись на те, що ним 05 липня 2024 року виконано вимоги Постанови № 560 щодо уточнення даних, він самостійно, без надходжень повісток про виклик 14 січня 2025 року прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , крім того, зазначає, що відповідачеві було достовірно відоме місце знаходження позивача, однак останній не здійснив жодних дій з метою виклику позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 . А також, відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 27 червня 2024 року він сплачував податки. Одночасно з цим, він має на утриманні трьох малолітніх дітей, у зв?язку з чим, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вів не підлягає мобілізації.

Згідно зі ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

З оскаржуваної постанови, убачається, що її складено у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не пройшов у встановлені строки медичне обстеження ВЛК, а також, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку як військовозобов`язаний.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Як зазначалось вище, указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24 лютого 2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан, який діє і на час розгляду справи.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в редакції Закону № 3633-ІХ від 11 квітня 2024 року, який набув чинності 18 травня 2024 року військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Відповідно до ст. 14 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» взяття громадян України на військовий облік призовників проводиться з метою визначення наявних людських ресурсів, встановлення освітнього рівня, вивчення особистих якостей. Взяття громадян України на військовий облік призовників здійснюється у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання. Щороку з 1 січня до 31 липня громадяни України чоловічої статі, яким у рік взяття на військовий облік виповнюється 17 років, беруться на військовий облік призовників із внесенням відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів шляхом: проходження електронної ідентифікації та уточнення своїх персональних даних засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; особистого прибуття до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки з поданням необхідних документів, перелік яких встановлюється Міністерством оборони України.

Відповідно до ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України, які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників.

Відповідно до пп. 1, 4, 10 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: перебувати на військовому обліку: за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному; проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у розвідувальних органах - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії розвідувальних органів; звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів.

Відповідно до примітки ст. 210 КУпАП в редакції Закону України № 3696-IX, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (утому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Таким чином, позивач протягом 60 днів, а саме з 18 травня 2024 року до 16 липня 2024 року повинен був уточнити свої облікові дані, одним із шляхів: через центр надання адміністративних послу або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. У встановлений строк відповідач проігнорував норми законодавства, а крім того порушив правила військового обліку та не став на облік військовозобов`язаних у відповідному ТЦК та СП, у зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Судом не установлено, що позивач уточнив свої облікові дані (через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження), в частині медичних даних, у визначені Законом строки, а також став на облік військовозобов`язаних, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

На спростування такого факту матеріали справи не містять належних та допустимих доказів.

Одночасно з цим, матеріали справи містять витяг № 72024 від 05 липня 2024 року про актуалізацію даних військовозобов`яазаного, з якого убачається, що ОСОБА_1 , не знайдено в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Необхідно звернутись до ТЦК та СП для внесення даних в реєстр.

Судом установлено, що оскаржена постанова ухвалена уповноваженою посадовою особою територіального центру комплектування та соціальної підтримки, якою стягнення накладено в межах санкції статті та з дотриманням строків накладення адміністративного стягнення.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Бездіяльність, яка інкримінується ОСОБА_1 , фактично мала місце.

У постанові Верховного Суду від 04 вересня 50 року прийнятій у справі №285/1535/15-а міститься правовий висновок про те, що адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач надав правильну правову оцінку діям ОСОБА_1 , оскільки останній, як військовозобов`язаний, не уточнив свої облікові дані в частині відомостей про придатність до військової служби за станом здоров?я через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження з 18 травня по 16 липня 2024 року, а також не з`явився до ТЦК та СП для взяття на облік військовозобо`язаних.

Під час розгляду цієї справи судом не встановлено порушень процедури, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Оцінюючи наведені сторонами доводи, суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи позивача, наведені в позовній заяві, були перевірені та проаналізовані судом, та їм було надано належну правову оцінку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини зауважив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Ураховуючи наведене, суд вважає, що відповідач при складенні оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності в частині не уточнення медичних даних, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, в зв`язку з чим, позовну заяву слід залишити без задоволення за необґрунтованістю, а постанову відповідача без змін.

Витрати зі сплати судового збору слід залишити за позивачем, у зв`язку з відомою у задоволенні позову.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 2, 12, 25, 72, 77, 262, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Витрати позивача зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП відсутній (на підставі статті 11 Закону України «Про державний реєстр фізичних осіб платників податків та інших обов?язкових платежів», має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру за номером та серією паспорта), паспорт серії НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду складено і підписано 02 червня 2025 року.

Суддя Г.Є. Майна