Справа № 580/12437/24
Суддя: Валентина ОРЛЕНКО
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року справа № 580/12437/24
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Орленко В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у змішаній (паперовій та електронній) формі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

12.12.2024 через електронну пошту суду надійшла позовна заява за підписом адвоката Протаса О.М. (далі представник позивача), подана від імені та в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 , в якій просить (в редакції від 04.02.2025):

- визнати таким, що не має правових підстав та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.11.2024 №610 про призов військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до проходження військової служби за загальною мобілізацією;

- визнати таким, що не має правових підстав та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 02.11.2024 №40 про зарахування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до списків військової частини НОМЕР_1 , та виключити солдата ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є працівником ТОВ "Сучасні діагностичні системи" (ідентифікаційний код юридичної особи 37024451), яке є приватним медичним центром та віднесене до критично важливих для економіки країни підприємств. Водночас із інформації з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів наданої за запитом №5949 отриманої із застосунку «ДІЯ», вбачається, що згідно списків заброньованих працівників ТОВ «Сучасні діагностичні системи», у такому списку під номером 15 значиться заброньованою особою ОСОБА_1 , та відповідно має відстрочку від призову до 08.10.2025.

Представник позивача зазначає, що 01.11.2024 позивач будучи заброньованим підприємством прибув за телефонним викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , щоб отримати військово-обліковий докумнт про заміну якого він звернувся попередньо, проте незважаючи на чинне та не анульоване бронювання, відповідач здійснив його призов на військову службу під час мобілізації, в особливий період, видавши неправомірний наказ від 01.11.2024 про призов позивача на військову службу під час мобілізації та 02.11.2024 наказом командира військової частини НОМЕР_1 №40 солдата ОСОБА_1 зарахованого до списків особового складу військової частини. При цьому, представник позивача наголошує, що позивач мав дійсну відстрочку від мобілізації, а тому не підлягав призову на військову службу під час мобілізації, про що відповідачу було відомо і в його розпорядженні були усі необхідні підтверджуючі документи.

Ухвалою від 25.12.2024 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Ухвалою суду від 27.01.2025 залучено до участі в адміністративній справі співвідповідачем ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Ухвалою суду від 12.02.2025 прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмету позову.

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_1 надіслав до суду копію витягу з наказу від 02.11.2024 №610 в частині призову позивача на військову службу під час мобілізації.

Відповідач - військова частина НОМЕР_1 надав до суду копію витягу з наказу про зарахування ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 до списків військової частини.

Представник позивача надав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи копію листа Міністерства охорони здоровя України від 08.10.2024 №11.1-29/38402/2-24 про визначенняя ТОВ "Сучасні діагностичні системи" критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності на селення на особливий період.

Відповідач - військова частина НОМЕР_1 надав до суду відзив на позовну заяву, де зазначив, що з моменту набуття позивачем статусу військовослужбовця підстави для його звільнення з військової служби регламентовано ст. 26 Закону України "Про військовий обовязок та військову службу", згідно якої підстава для звільнення з військової служби - як незаконно призваного ІНФОРМАЦІЯ_5 на військову службу під час мобілізації - відсутня. Крім того зазначає, що жодних доказів які б свідчили про протиправну бездіяльність позивачем не наведено, оскільки військовою частиною виконано всі вимоги та приписи керівних документів, якими врегульовано порядок проходження військової служби, зокрема і звільнення з військової служби. Крім того 18.03.2025 представник військової часниити надав до суду додаткові пояснення, де з покликанням на постанову Верховного Суду від 05.02.2025 у справі №160/2592/23 зазначив, що визнання процедури призову протиправною не спричиняє звільнення незаконно мобілізованого з військової служби, тобто не відновлює попереднього становища особи, призваної на військову службу.

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_4 надав до суду відзив, де зазначив, що станом на 01.11.2024 ІНФОРМАЦІЯ_6 не було відомо щодо бронювання ОСОБА_1 . Крім того у відзиві зазначає, що на час звернення ОСОБА_1 , ТОВ «Сучасні діагностичні системи» проігнорували п. 34 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року (далі - Порядок №1487): до ІНФОРМАЦІЯ_6 станом на 01.11.2024, не надходили у семиденний строк з дня видання наказу про прийняття

на роботу (навчання), звільнення з роботи, завершення навчання (відрахування із закладу освіти) до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів повідомлень про зміну облікових даних військовозобов?язаного ОСОБА_1 (додаток 4 до Порядку).

Позивач надав до суду відповідь на відзив, де зазначив, що станом на час призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 був заброньований за ТОВ "Сучасні діагностичні системи", таким чином дії відділу ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_2 ) про призов на військову службу по мобілізації ОСОБА_1 є протиправними, а наказ від 01.11.2024 про призов позивача до проходження військової служби за загальною мобілізацією є протиправним та підлягає скасуванню. Крім того зазначає, що визнання протиправним та скасування наказу про призов громадянина України на військову під час мобілізації має своїми правовими наслідками: зміну правового статусу з військовослужбовця на військовозобов`язаного; протиправність решти актів індивідуальної дії (наказів), які пов`язані з проходженням ним військової служби, оскільки вони є похідними від відповідного наказу про призов.

Розглянувши подані документи і матеріали, суд зазначає, що відповідно до пункту 122 розділу VI «Перехідні положення» Положення №1845/0/15-21 до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей. Електронні документи та електронні копії паперових документів вносяться до АСДС та зберігаються в централізованому файловому сховищі. Документи, що надійшли до суду в електронній формі, за потреби можуть роздруковуватися та приєднуватися до матеріалів справи у паперовій формі.

Згідно з абзацом 21 пункту 1 розділу VII Формування і оформлення судових справ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814 (у редакції наказу Державної судової адміністрації України від 17 жовтня 2023 року № 485) у випадку прийняття суддею (суддею-доповідачем), у провадженні якого перебуває судова справа, рішення щодо розгляду (формування та зберігання) судової справи (матеріалів кримінального провадження) в електронній чи змішаній (паперовій та електронній) формі, формування матеріалів судової справи здійснюється у відповідній(их) формі(ах) (паперовій та/або електронній).

Отже, процесуальне законодавство передбачає можливість розгляду справи у змішаній формі (паперовій та електронній) та прийняття рішення про такий розгляд суддею, у провадженні якого перебуває судова справа.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за доцільне здійснити розгляд справи у змішаній (паперовій та електронній) формі.

Дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Наказом ТОВ "Сучасні діагностичні системи" від 07.10.2021 № 15-К позивача ОСОБА_1 прийнято на роботу на посаду адміністратора з 08.10.2021.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб. Надалі воєнний стан неодноразово продовжувався та діє дотепер.

Керівник ТОВ "Сучасні діагностичні системи" через застосунок "Дія" звернувся 12.10.2024 із заявою №3845 про бронювання працівників медичного центру, зокрема і позивача - ОСОБА_1 .

Відповідно до результатів бронювання за заявою №3845 ОСОБА_1 , 11.12.1996 має статус заброньованого до 08.10.2025.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів наданої за запитом №5949 отриманої із застосунку "Дія" вбачається, що згідно списків заброньованих працівників ТОВ "Сучасні діагностичні системи" під номером 15 значиться позивач - ОСОБА_1 , як такий, що має відстрочку від призову до 08.10.2025.

Крім того, суд згідно листа Міністерства охорони здоров`я України від 08.10.2024 №11.1-29/38402/2-24, що скерований на заяву ТОВ "Сучасні діагностичні системи" від 24.09.2024 №14 встановив, що ТОВ "Сучасні діагностичні системи" визначено критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

01.11.2024 позивач будучи заброньованим підприємством та маючи відстрочку від призову на військову службу до 08.10.2025 прибув до першого відділення ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_2 ), щоб отримати військово-обліковий документ про заміну якого він звернувся попередньо.

Як зазначається у відзиві на позовну заяву, ТОВ «Сучасні діагностичні системи» проігнорували п. 34 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року (далі - Порядок №1487): до ІНФОРМАЦІЯ_6 станом на 01.11.2024, не надходили у семиденний строк з дня видання наказу про прийняття

на роботу (навчання), звільнення з роботи, завершення навчання (відрахування із закладу освіти) до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів повідомлень про зміну облікових даних військовозобов?язаного ОСОБА_1 (додаток 4 до Порядку).

Згідно копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.11.2024 №40 солдата ОСОБА_2 зараховано до списків особового складу.

Позивач з рішеннями та діями відповідачів не погоджується, вважає, що його мобілізовано неправомірно за наявності чинного бронювання, а тому за захистом своїх порушених прав та інтересів звернувся до суду цим позовом.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, суд при вирішенні заявлених позовних вимог керується такими мотивами.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі Закон № 2232-ХІІ в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі ? Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Положеннями ч. 2 ст. 2 цього ж Закону визначено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.

За змістом ч. 9 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону № 2232-ХІІ початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону № 2232-ХІІ призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.

Так, правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі ? підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України від 21.10.1993 № 3543-XII "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (далі - Закон № 3543-XII в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 2 вказаного Закону передбачено, що правовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України "Про оборону України", цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти.

При цьому одним із принципів здійснення мобілізаційної підготовки та мобілізації є додержання прав підприємств, установ і організацій та громадян, а зміст мобілізаційної підготовки становить в тому числі бронювання військовозобов`язаних за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями на період мобілізації та на воєнний час (ч.ч. 2, 3 ст. 3 Закон № 3543-XII).

Підстави відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації установлені статтею 23 Закону № 3543-XII.

Зокрема, в силу приписів п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII не підлягають призову на військову службу час мобілізації військовозобов`язані, які заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і перебувають на спеціальному військовому обліку.

Метою бронювання військовозобов`язаних, згідно із ст. 24 Закону № 3543-XII, є забезпечення функціонування органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також підприємств, установ і організацій в особливий період.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 25 Закону № 3543-XII бронюванню підлягають, зокрема, військовозобов`язані, які працюють на підприємствах, в установах і організаціях, які є критично важливими для забезпечення потреб Збройних Сил України, інших військових формувань або функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, у тому числі кінцеві бенефіціарні власники таких підприємств, які не є їх працівниками. Критерії та порядок, за якими здійснюється визначення підприємств, установ і організацій, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, а також критично важливими для забезпечення потреб Збройних Сил України, інших військових формувань в особливий період, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок та організація бронювання, критерії, перелік посад і професій, а також обсяги бронювання військовозобов`язаних визначаються цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, прийнятими на його виконання (ч. 2 ст. 25 Закону № 3543-XII).

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.2023 № 76 "Деякі питання реалізації положень Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" щодо бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час" затверджено Порядок бронювання військовозобов`язаних під час воєнного стану (далі - Порядок № 76 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 05.06.2024 № 650).

Згідно з п. 1 цього Порядку ним визначається механізм бронювання під час воєнного стану військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час, які працюють або проходять службу:

в органах державної влади, інших державних органах, органах місцевого самоврядування;

на підприємствах, в установах та організаціях, які є критично важливими для забезпечення потреб Збройних Сил, інших військових формувань в особливий період;

на підприємствах, в установах та організаціях, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період;

у спеціалізованих установах ООН, міжнародних судових органах, міжнародних та неурядових організаціях та установах, членом, учасником або спостерігачем у яких є Україна, відповідно до укладених міжнародних договорів України.

Пунктом 2 Порядку № 76 передбачено, що бронювання військовозобов`язаних, зазначених у пункті 1 цього Порядку, здійснюється згідно з рішенням Мінекономіки за списками військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час (далі - список), погодженими Міноборони (військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку в СБУ, Службі зовнішньої розвідки, розвідувальному органі Міноборони, - за списками, погодженими СБУ, Службою зовнішньої розвідки, розвідувальним органом Міноборони), в паперовій та/або електронній формі або в електронній формі засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) відповідно до Порядку бронювання військовозобов`язаних під час воєнного стану засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 червня 2024 р. № 650 "Деякі питання бронювання військовозобов`язаних під час воєнного стану" (далі - Порядок № 650 в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Заброньованим військовозобов`язаним надається відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації (далі - відстрочка).

Не підлягають бронюванню військовозобов`язані, які згідно із законом не підлягають призову на військову службу під час мобілізації.

Військовозобов`язані, зазначені у пункті 1 цього Порядку, підлягають бронюванню незалежно від військового звання, віку та військово-облікової спеціальності.

У свою чергу, пунктом 1 Порядку № 650 передбачено, що цей Порядок визначає механізм бронювання під час воєнного стану військовозобов`язаних засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (Портал Дія), які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час, зокрема тих, які працюють на підприємствах, в установах та організаціях, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

Згідно з п. 3 Порядку № 650 для цілей бронювання військовозобов`язаних, зазначених у пункті 1 цього Порядку, засобами Порталу Дія Мінекономіки формує та веде Єдиний перелік органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій для бронювання військовозобов`язаних (далі - Єдиний перелік), до якого включаються державні органи, підприємства, установи.

Пунктами 12-19 Порядку № 650 передбачено, що бронювання військовозобов`язаних, зазначених у пункті 1 цього Порядку, здійснюється за списками засобами Порталу Дія.

Списки подаються державними органами, підприємствами, установами, які включені до Єдиного переліку.

Керівник державного органу, підприємства, установи або уповноважена ним особа засобами Порталу "Дія" у довільній формі, придатній для сприйняття її змісту, формує списки після проходження ідентифікації та автентифікації.

Під час формування списку з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр військовозобов`язаних) шляхом електронної інформаційної взаємодії отримуються відомості щодо:

загальної кількості військовозобов`язаних в державному органі, на підприємстві, в установі, які формуються на підставі даних з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування;

загальної кількості військовозобов`язаних в державному органі, на підприємстві, в установі, яким надана відстрочка та які переведені на спеціальний військовий облік.

Керівник державного органу, підприємства, установи або уповноважена ним особа може подати заяву в електронній формі засобами Порталу "Дія" та отримати інформацію про військовозобов`язаних в державному органі, на підприємстві, в установі, яким надана відстрочка та які переведені на спеціальний військовий облік, що міститься в Реєстрі військовозобов`язаних, а саме: прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта громадянина України (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті громадянина України); дата народження; ознака військового обліку за призначенням (загальний або спеціальний); дата закінчення строку дії відстрочки та перебування на спеціальному військовому обліку.

У списку зазначаються такі відомості щодо: 1) державного органу, підприємства, установи: повне найменування та місцезнаходження; код згідно з ЄДРПОУ; 2) військовозобов`язаного: прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта громадянина України (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті громадянина України); строк дії відстрочки.

Формування списку засобами Порталу "Дія" завершується накладенням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису керівника державного органу, підприємства, установи або уповноваженої ним особи.

Сформований список перевіряється засобами Реєстру військовозобов`язаних з метою перевірки наявності особи в зазначеному Реєстрі.

У разі позитивного результату перевірки, проведеної відповідно до пункту 18 цього Порядку, засобами Реєстру військовозобов`язаних автоматично здійснюється переведення військовозобов`язаного на спеціальний військовий облік на строк дії відстрочки.

З моменту переведення військовозобов`язаного на спеціальний військовий облік він вважається заброньованим та йому надається відстрочка на період, визначений пунктом 2 Порядку № 76, із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2024 № 650.

Згідно з п. 21 Порядку № 650 інформація (відомості, дані) про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації (бронювання) відображається у військово-обліковому документі в електронній формі.

Відповідно до п. 22 Порядку № 650 за заявою працівника в електронній формі, поданою засобами Порталу Дія, може формуватися витяг про бронювання військовозобов`язаного (далі - витяг), який є документом, що підтверджує надання військовозобов`язаному відстрочки.

Водночас за змістом положень п. 27 Порядку № 650 бронювання військовозобов`язаного підлягає анулюванню у випадках, визначених п. 13 Порядку № 76 із змінами, внесеними Постановою № 650.

На підставі подання державним органом, підприємством, установою обґрунтованої інформації засобами Порталу "Дія" або шляхом електронної інформаційної взаємодії військовозобов`язаний засобами Реєстру військовозобов`язаних автоматично переводиться на загальний військовий облік, а бронювання анулюється.

Системний аналіз вищенаведених правових норм дає можливість зробити такі ключові висновки у контексті спірних правовідносин:

- однією із законних підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на певний (визначений) строк є бронювання військовозобов`язаних, які працюють на підприємствах, в установах і організаціях, які є критично важливими для забезпечення потреб Збройних Сил України або функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період; при цьому порядок бронювання за цією підставою визначається Кабінетом Міністрів України;

- заброньовані у встановленому законодавством порядку військовозобов`язані не підлягають призову на військову службу під час мобілізації на весь період наданої відстрочки та можуть проходити військову службу лише у добровільному порядку;

- рішення про бронювання приймається Мінекономіки за списками військовозобов`язаних, які подаються підприємствами, визнаними критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період;

- одним з альтернативних способів (механізмів) бронювання є бронювання засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (Портал Дія)

- у разі бронювання через Портал Дія переведення військовозобов`язаного на спеціальний військовий облік на строк дії відстрочки здійснюється автоматично та не потрубеє вчинення будь-яких інших додаткових дій;

- завершення процедури електронного бронювання та надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відображається у військово-обліковому документі в електронній формі (у застосунку "Резерв+") і сформований витяг про бронювання вважається належним та достатнім документом, який підтверджує надання військовозобов`язаному відстрочки;

- бронювання є чинним протягом всього строку дії відстрочки згідно з рішенням Мінекономіки, водночас відстрочка може бути дострокова анулювана у випадках, передбачених пунктом 13 Порядку № 76.

Суд встановив, що позивач ОСОБА_1 , як працівник товариства, що має статус критично важливого для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, із використанням застосунку "Дія" (заява № 3845 від 12.10.2024) був заброньований за ТОВ "Сучасні діагностичні системи" терміном до 08.10.2025.

Факт отримання позивачем відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації (бронювання) підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, номер запиту, 5949, 7411, відповідно до якої щодо працівника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) стоїть відмітка "Заброньовано", термін бронювання - до 08.10.2025.

Водночас, з огляду на зроблені вище висновки, є усі підстави вважати, що засобами Реєстру військовозобов`язаних 12.10.2024 автоматично здійснено переведення позивача на спеціальний військовий облік на строк дії відстрочки і з цього моменту він вважається заброньованим.

Таким чином, на основі зібраних та досліджених доказів судом встановлено, що у день прибуття позивача в приміщення ІНФОРМАЦІЯ_6 з метою отримання військово-облікових документів та на дату видання оспорюваного наказу від 02.11.2024 № 610 позивач ОСОБА_1 був заброньований у визначеному законодаством порядку, а тому не підлягав призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_4 у відзиві стверджує, що станом на 01.11.2024 Першому відділу не було відомо щодо бронювання ОСОБА_1 . Крім того зазначає, що бронювання не є дійсним у зв`язку з невиконанням вимог законодавства.

Оцінюючи вказані аргументи суд зазначає, що відповідно до Закону № 3543-XII та прийнятих на його реалізацію нормативно-правових актів заброньовані військовозобов`язані не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, а надана з цих підстав відстрочка може бути анульована виключно у випадках, передбачених законодавством. Тобто, лише у разі анулювання бронювання та після переведення військовозобов`язаного на загальний військовий облік, такий, раніше заброньований військовозобов`язаний може бути мобілізований на загальних підставах.

Відповідно до п. 13 Порядку № 76 надана відстрочка підлягає анулюванню у разі: 1) закінчення строку її дії; 2) завершення підприємством, установою, організацією виробництва товарів, виконання робіт і надання послуг для забезпечення потреб Збройних Сил, інших військових формувань; 3) позбавлення підприємства, установи та організації статусу критично важливого для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період органом, який прийняв рішення про визначення такого підприємства, установи та організації критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період; 4) ліквідації органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації; 5) звільнення військовозобов`язаного з органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації (крім звільнення з посади з подальшим призначенням на іншу посаду в межах одного органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації); 6) тимчасового припинення дії трудового договору військовозобов`язаного з підприємством; 7) обґрунтованого подання керівника органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи і організації; 8) надання відстрочки з інших причин, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію"; 9) припинення укладеного договору (контракту) або закінчення строку призначення - для працівників спеціалізованих установ ООН, міжнародних судових органів, міжнародних та неурядових організацій та установ, членом, учасником або спостерігачем у яких є Україна, відповідно до укладених міжнародних договорів України; 10) невиконання оператором протимінної діяльності протягом шести місяців робіт з розмінування (гуманітарного розмінування) за сертифікованим процесом (процесами) на основі інформації, поданої Центром протимінної діяльності.

Отже, пунктом 13 Порядку № 76 установлено вичерпний перелік випадків, за умови наявності яких надана відстрочка від призову на військову служби під час мобілізації підлягає анулюванню.

Водночас процедура анулювання бронювання регламентується цим же пунктом та передбачає, що анулювання відстрочки здійснюється за рішенням Мінекономіки на підставі обґрунтованого подання органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації. Відповідно до зазначеного рішення органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування,

підприємства, установи та організації у п`ятиденний строк з дня його прийняття вилучають у військовозобов`язаного витяг, виданий відповідно до пункту 12 цього Порядку, та надсилають його територіальному центру комплектування та соціальної підтримки, в якому військовозобов`язаний перебуває на військовому обліку (відповідному підрозділу Центрального управління та/або регіональному органу СБУ, відповідному підрозділу Служби зовнішньої розвідки, відповідному підрозділу розвідувального органу Міноборони), з відміткою у відомості видачі бланків спеціального військового обліку (додаток 4). Надана військовозобов`язаному рішенням Мінекономіки відстрочка, строк дії якої не закінчився, вважається анульованою з дня прийняття Мінекономіки іншого рішення про бронювання такого військовозобов`язаного.

Таким чином, за відсутності рішення про анулювання наданої позивачу відстрочки, суд виходить з того, що така відстрочка на момент прийняття оспорюваних наказів була чинною (дійсною), тоді як під час розгляду справи протилежного відповідачами не доведено.

Крім того, на переконання суду, позивач не може нести відповідальність за дії підприємства, працівником якого він є, а відповідач- ІНФОРМАЦІЯ_4 , своєю чергою, як суб`єкт владних повноважень, зобов`язаний діяти лише підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України та не повинен і не може перекладати негативні наслідки від таких дій підприємства на позивача, який сумлінно виконав свій обов`язок військовозобов`язаного та з`явився до ТЦК з метою отримання військово-облікових документів, навіть у разі якщо такі дії є неправомірними або мають ознаки неправомірних.

Відтак, суд погоджується з твердженнями позивача про те, що він був призваний на військову службу всупереч наявному у нього праву на відстрочку терміном до 08.10.2025 і що відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_4 протиправно не врахував таке його право при вирішенні питання про можливість призову позивача за мобілізацією.

Щодо доводів відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що на час звернення ОСОБА_1 , ТОВ «Сучасні діагностичні системи» проігнорували п. 34 №1487 - до ІНФОРМАЦІЯ_6 станом на 01.11.2024, не надходили у семиденний строк з дня видання наказу про прийняття на роботу (навчання), звільнення з роботи, завершення навчання (відрахування із закладу освіти) до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів повідомлень про зміну облікових даних військовозобов?язаного ОСОБА_1 , то в цьому аспекті суд зазначає наступне.

Пунктом 34 Порядку № 1487 передбачено, що з метою ведення персонального військового обліку державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, з поміж іншого, здійснюють:

надсилання у семиденний строк з дня видання наказу про прийняття на роботу (навчання), звільнення з роботи, завершення навчання (відрахування із закладу освіти) до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів повідомлень про зміну облікових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 4);

подання до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на їх вимогу відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, персональний військовий облік яких вони ведуть.

Тобто пунктом 34 Порядку № 1487 установлено перелік випадків, за яких передбачено подання підприємствами відомостей щодо військового обліку до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, зокрема на їх вимогу.

Разом з тим перевірка стану організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підприємствах, в яких працюють військовозобов`язані, які заброньовані за цими підприємствами, здійснюється в порядку, визначеному п.п. 80-83 Порядку № 1487, за питаннями, визначеними у додатку 31 до даного Порядку.

Однак, як встановлено судом під час розгляду справи, жодних запитів як в межах проведення перевірок, так і з інших визначених законом підстав щодо подання ТОВ "Сучасні діагностичні системи" відомостей щодо облікових даних військовозобов`язаних, які заброньовані за цим підприємством, від відповідних органів не надходило і щодо цього підприємства не проводились відповідні перевірки, за результатами яких фіксувалися порушення вимог чинного законодавства у відповідній сфері, зокрема щодо порядку бронювання військовозобов`язаних працівників підприємства під час воєнного стану.

З огляду на викладене при вирішенні справи суд вважає недоведеними і такими, що спростовуються зібраними у справі доказами доводи ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що на дату прибуття ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та прийняття спірного наказу від 02.11.2024 про його мобілізацію, мало місце порушення підприємством, яке забронювало позивача.

У справі "Рисовський проти України", № 29979/04, рішення від 20 жовтня 2011 року, пункти 70, 71, ЄСПЛ наголосив на особливій важливості принципу "належного урядування", зазначивши при цьому, що він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119).

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див. зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року).

Також відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Однак, як встановлено за результатами розгляду справи, оспорюваний наказ про мобілізацію позивача зазначеним критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень не відповідає та порушує законне право позивача на відстрочку від призову на військову службу.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.11.2024 № 610 визнаються судом обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Водночас вимога про скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.11.2024 № 40 є похідною від основної вимоги про скасування наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 про призов позивача на військову службу під час мобілізації, а тому також підлягає задоволенню.

При цьому суд критично оцінює доводи відповідача-військової частини НОМЕР_1 щодо дискреційних повноважень в контексті скасування актів індивідуальної дії, оскільки відповідні повноваження адміністративного суду безпосередньо закріплені у ч. 1 ст. 5 та ч. 2 ст. 245 КАС України, а відповідач у відзиві помилково посилається практику Верховного Суду, яка не є застосовною до даної адміністративної справи.

Надаючи оцінку частині позовних вимог щодо виключення солдата ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду (ч. 3 ст. 245 КАС України).

Отже, з метою поновлення прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах, які були порушені прийняттям оскаржуваного індивідуального акта суб`єкта владних повноважень, суд вправі покласти на такого суб`єкта обов`язок вчинити дії, однак лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини здійснюється у разі його звільнення з військової служби.

У свою чергу підстави звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, визначені пунктом 2 частини четвертої статті 26 Закону № 2232-ХІІ і їх перелік є вичерпним.

З огляду на викладене суд доходить висновку про неможливість задоволення частини позовних вимог щодо виключення позивача зі списків особового складу військової частини.

Разом з тим суд звертає увагу на те, що правові наслідки скасування у судовому порядку оскаржуваних наказів відповідачів полягають у незаконності призову та прийняття позивача на військову службу під час мобілізації та втраті чинності зазначеними актами, що закономірно покладає на відповідачів обов`язок вирішити питання про звільнення позивача з військової служби після набранням рішенням суду законної сили.

Частиною першою статті 6 КАС України визначено, що під час розгляду справи суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В силу приписів ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень ст.ст. 9, 90 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Водночас згідно з п. 29 рішення ЄСПЛ у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 року пункт 1 статті 6 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Таким чином, перевіривши обґрунтованість совноних доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що заявлений адміністративний позов належить задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, відсутні підстави для розподілу.

Вжиті судом заходи забезпечення позову згідно з ухвалою суду від 12.12.2024 зберігають свою дію до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Рішення складене, з урахуванням періоду тимчасової непрацездатності головуючого судді з 16.04.2025 по 30.05.2025.

Керуючись ст.2, 90, 242-246, 255, 258, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.11.2024 №610 в частині призову на військову службу під час загальної мобілізації військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 02.11.2024 №40 в частині зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Судові витрати не розподіляються.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 №1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Копію рішення направити сторонам справи.

Рішення складене та підписане 02.06.2025.

Суддя Валентина ОРЛЕНКО