Справа № 420/1096/25
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2025-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1096/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАНИ УКРАЇНИ» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «КРАНИ УКРАЇНИ» з позовною заявою до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500110/2024/000154/1 від 25.12.2024 року, визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500110/2024/000389 від 25.12.2024 року.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Позов обґрунтований позивачем тим, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу в розмитненні товару за ціною контракту, без врахування документів, які підтверджують заявлену митну вартість товару та не містять розбіжностей.

З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач позов не визнає, оскільки в поданих ним до митного оформлення документах містилися розбіжності, зокрема, документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів. Зазначені обставини були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Між компанією «TADANO IMES LTD.», зареєстрованою у Японії (продавець) та ТОВ «КРАНИ УКРАЇНИ» (покупець) 28.06.2024 року укладено контракт №А000812. Відповідно до контракту та інвойсу до цього контракту продавець поставляє позивачу самохідну підіймальну установку для пересічної місцевості TADANO Модель GR-160N-2, 2010 р. в. (бувша у використанні).

Відповідно до умов додатку №1 від 11.10.2024 року до контракту № А000812 від 28.06.24 року сторони змінили умови передачі крану та дійшли угоди, що компанія «TADANO IMES LTD.» передає техніку за договором на тимчасове користування/оренду та відповідальне зберігання позивачу строком на 1 місяць згідно інвойсу №А000812 від 04.07.2024 року.

Позивачем подано до Одеської митниці 18.10.2024 року митну декларацію №24UA25U3 (режим - імпорт 31 тимчасове ввезення), якою заявлено до митного оформлення у режимі ІМ31 (тимчасове ввезення) самохідну підіймальну установку.

Після зміни Одеською митницею коду товару позивач 25.10.2024 року оформив митну декларацію №24UA66U5 (режим - імпорт 31 тимчасове ввезення) за кодом УКТЗЕД .

ТОВ «КРАНИ УКРАЇНИ» (покупець) та «TADANO IMES LTD.» (продавець) 20.12.2024 року укладена додаткова угода №3 до договору № А000812 від 28.06.24 року, відповідно до якої сторони домовилися, що покупець купує, а продавець продає техніку згідно інвойсу №А000812 від 04.07.2024 року

ТОВ «КРАНИ УКРАЇНИ» 24.12.2024 року подано до Одеської митниці ВМД №25UA71U1 (режим - імпорт 40 ввезення) з митною вартістю товару 1971172,28 грн., яка складається з: - ціни товару за контрактом №А000812 від 28.06.24 року 5656000 японський йен (курс НБУ на 24.12.2024 року - 0,26721 грн. за 1 японську йєну) 1511339,76 грн.; - транспортних витрат, підтверджених довідкою від 15.10.2024 року 10950,74 доларів США (курс НБУ на 24.12.2024 року 41,991 грн. за 1 долар США) 459832,52 грн. Ціна товару також підтверджена висновком експерта Науково-дослідницького інституту судової експертизи та оцінки (експертне дослідження №762/24 від 24.12.2024 року).

До ВМД позивачем долучені наступні документи: - Рахунок-проформа (інвойс) - №А000812 від 04.07.2024 року; - Коносамент №ОЕА0203461 від 13.07.2024 року; - Навантажувальний документ №8975 від 17.10.2024 року; - Декларація про походження товару №А000812 від 04.07.2024 року; - Документ, що підтверджує вартість перевезення (довідка про транспортні витрати) б/н від 15.10.2024 року; - Висновок про вартісні характеристики товару (висновок експерта) №764/24 від 24.12.2024 року; - Зовнішньоекономічний договір (контакт) №А000812 від 28.06.2024 року; - Доповнення до контракту №1 від 11.10.2024 року; - Доповнення до контракту № 2 від 25.10.2204 року; - Доповнення до контракту №3 від 20.12.2024 року; - Розпорядження №000812 від 20.12.2024 року; - Фотографії від 04.07.2024 року; - Характеристика техніки №160 від 02.09.2024 року; - Копія митної декларації країни відправлення №0 від 09.07.2024 року.

На вимоги Одеської митниці про надання додаткових документів від 24.12.2024 року позивачем надано листа №1 від 25.12.2024 року, яким він повідомив, що усі документи для визначення митної вартості ним було подано та просив продовжити митне оформлення.

Однак, Одеською митницею 25.12.2024 року прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500110/2024/000154/1 та складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500110/2024/000389.

Позивач 25.12.2024 року подати нову декларацію №24UA99U3, у якій додатково включити до розрахунку податків суми платежів з різниці митної вартості, заявленою позивачем і розрахованою відповідачем.

Відповідно до положень ст. 49, 52 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів та зборів; подавати органу доходів та зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів та зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до вимог ст. 53 Митного кодексу України одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів та зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме: декларацію митної вартості та документи що підтверджують числові значення складових митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); інвойс; платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії; страхові документи, тощо.

У разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності), зокрема, виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прас-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення; тощо.

Під час здійснення Одеською митницею контролю правильності визначення митної вартості товару, який надійшов на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом за вищезазначеною митною декларацією встановлено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митні вартість товарів, а саме: 1) відповідно до п. п. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 2) до митного оформлення надані такі документи: коносамент, сертифікат походження, інвойс, експортна митна декларація, пакувальний лист, однак відповідно до пункту 3.4 розділу 3 контракту № JSW240316 від 15.03.2024 року продавець направляє з вантажем наступний пакет документів: товарно-транспортну накладну, сертифікат походження, сертифікат якості, експортну митну декларацію, комерційний рахунок та пакувальний лист. До митного оформлення експортну митну декларацію країни відправлення надано не було, що суперечить умовам контракту; 3) В рахунку-фактурі від 04.07.2024 року №А000812 зазначені умови поставки FOB, але не зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця; 4) для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 року №599 до зазначених документів можуть належати: - рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Але у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг не надано; 5) У довідці про транспортні витрати від 15.10.2024 року №б/н відсутнє посилання на договір перевезення вантажу.

Відповідно до ст. 54, 55 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів та зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування, яке має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування, тощо.

Оскільки, на думку митних органів, подані позивачем разом з митною декларацією документи містили зазначені вище розбіжності, Одеською митницею 25.12.2024 року прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500110/2024/000154/1 та складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500110/2024/000389.

Позивач не погодився із правомірністю рішення про коригування митної вартості товарів та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а тому звернувся до суду із цим позовом.

Суд вважає дії митного органу щодо відмови в застосуванні митної вартості, заявленої позивачем, за першим методом митної оцінки - за ціною договору, неправомірними, рішення про коригування відповідачем митної вартості за вищезазначеною партією товару та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що декларант надав всі необхідні документи, які давали змогу митному органу визначити митну вартість товару, надані документи підтверджують числове значення митної вартості товару та не містять розбіжностей.

Так, декларантом наданий до митного органу договір (контракт), в якому визначений порядок, умови оплати товару, умови поставки товару, тощо, наданий інвойс, який містить дані щодо найменування, ціни товару, що відповідає даним митної декларації та не суперечить умовам контракту, тощо.

Щодо тверджень митного органу в рішенні про коригування митної вартості товарів про те, що в наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо таких складових митної вартості, як вартість пакування та пакувальних матеріалів, суд вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до положень п. п. в) п. 1 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

За умовами поставки, які зазначені в контракті, поставка підіймальної установки здійснювалася на умовах FOB, які передбачають що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець. Термін FOB зобов`язує продавця здійснити митне очищення товару для експорту. Відповідно до Офіційних правил тлумачення Інкотермс продавець зобов`язаний нести витрати, пов`язані з діями щодо перевірки товару (такими як перевірка якості, розмірів, ваги, кількості), необхідними для здійснення поставки товару у відповідності зі статтею А.4. Продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відвантажувати товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки), пакування здійснюється в тій мірі, в якій обставини, що стосуються транспортування (наприклад, засоби перевезення, місце призначення), були повідомлені продавцю до укладення договору купівлі-продажу. Упаковка повинна містити належне маркування.

Крім цього, відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі МД 37 має бути зазначено ZZ32, однак в митній декларації позивачем зазначено ZZ00 (тара не зворотна та вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором.

Отже, з поданих до митного оформлення документів вбачається відсутність додаткових витрат позивача на упаковку чи використання пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із упакуванням (упаковка включена у ціну товару), а відтак такі витрати не є складовими митної вартості та не підлягають додаванню позивачем з метою визначення митної вартості товару та не можуть вплинути на правильність визначення митної вартості.

Щодо тверджень митного органу в рішенні про коригування митної вартості товарів про те, що позивачем не надано експортної митної декларації країни відправлення, суд вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.

Позивачем надано до Одеської митниці митну декларацію країни відправлення №0 від 09.07.2024 року, що відображено в самому оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів, в оскаржуваній картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та надання такого документу відображено в графі 44 ВМД №24UA71U1 від 24.12.2024 року.

Крім того, відповідач в рішенні посилається на умови контракту №JSW240316 від 15.03.2024 року, який жодного відношення до спірних правовідносин не має, поставка товару здійснювалася за іншим контрактом - А000812 від 28.06.2024 року.

Щодо тверджень митного органу в рішенні про коригування митної вартості товарів про те, що в рахунку-фактурі від 04.07.2024 року №А000812 зазначені умови поставки FOB, але не зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця, суд вважає їх безпідставними, оскільки в інвойсі від 04.07.2024 року №А000812 зазначено географічний пункт FOB KOBE, JAPAN.

Щодо тверджень митного органу в рішенні про коригування митної вартості товарів про те, що позивачем не надано документів щодо транспортування вантажу (банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг не надано), а у довідці про транспортні витрати від 15.10.2024 року №б/н відсутнє посилання на договір перевезення вантажу, суд вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.

Довідка про транспортні витрати морського перевезення містить дані про коносамент, контейнер, маршрут перевезення, особу, яка отримує товар, вартість перевезення, не здійснення страхування вантажу, тощо, ці дані повністю відповідають всім іншим документам та не містять розбіжностей. Крім того, нормативно-правовими актами не встановлень форми таких довідок та даних, яки мають бути зазначені в них.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, суд прийшов до висновку, що позивачем з метою підтвердження митної вартості товару до відповідача надано документи, які містять необхідну інформацію про товар, та його ціну. Натомість, суб`єктом владних повноважень не доведено, що подані декларантом документи для визначення митної вартості товару свідчать, що митна вартість товару занижена, як і не доведено неможливість визначення митної вартості за ціною договору, та необхідність застосування іншого методу визначення митної вартості товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак відповідач не довів наявність розбіжностей в поданих документах, подані документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також надавали можливість відповідачу визначити митну вартість товару, відповідач не мав права витребовувати у позивача додаткові документи та відмовляти у розмитненні товару позивачу за ціною контракту.

Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, в відзиві на позов відповідачем не спростовані доводи позивача.

Посилання відповідача на наявність інформації про те, що подібний товар був оформлений за вищою митною вартістю суд не приймає до уваги, оскільки, відомості з інформаційної бази даних носять допоміжний інформаційних характер та не є безперечним доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.

Наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено суду, що надані позивачем документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 8 Митного кодексу України митна справа здійснюється на основі принципів, в тому числі, законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, тощо.

Згідно з ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Оскільки позивачем були надані для митного оформлення товару всі документи, необхідні для визначення його митної вартості, документи містять повну інформацію про митну вартість товару та її складові частини, не містять розбіжностей, тощо, відмова відповідача у розмитненні товару за митною декларацією є не правомірною, оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є протиправними та підлягають скасуванню судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАНИ УКРАЇНИ» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо судових витрат, зокрема, сплаченого судового збору, він підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань у відповідності до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАНИ УКРАЇНИ» (вул. Велика Арнаутська, буд. 26, офіс. 146, м. Одеса, 65048, ) до Одеської митниці (вул. Івана та Юрія Лип, 21 А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500110/2024/000154/1 від 25.12.2024 року, визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500110/2024/000389 від 25.12.2024 року задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500110/2024/000154/1 від 25.12.2024 року.

Визнати протиправним та скасувати картку відмови Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500110/2024/000389 від 25.12.2024 року.

Стягнути з Одеської митниці (вул. Івана та Юрія Лип, 21 А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАНИ УКРАЇНИ» (вул. Велика Арнаутська, буд. 26, офіс. 146, м. Одеса, 65048, ) сплачений судовий збір у розмірі 3527,24 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 295 КАС України.

Суддя Леонід СВИДА