Справа № 320/31945/23
Суддя: Марич Є.В.
Дата ухвалення: 2025-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2025 року справа №320/31945/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Марич Є.В., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ТОВ "АБС ТЕХ" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "АБС ТЕХ" (далі - позивач) з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови від 13.12.2022р. №345874 про застосування штрафу на суму 17 000,00 грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що він під час спірних правовідносин не був перевізником, тому відповідно до вимог Закону України «Про автомобільний транспорт» на нього не може бути накладено штраф.

Разом з позовною заявою позивач подав до суду заяву про поновлення строку звернення до суду, за результатом вивчення змісту якої судом установлено достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Цією ж ухвалою суд встановив відповідачу порядок та строки для подання до суду відзиву на позов та доказів, необхідних для вирішення справи.

Відповідач надав суду відзив, в якому позов не визнає, оскільки актом перевірки було встановлено порушення вимог Закону України «Про автомобільний транспорт. При цьому, позивачем не було надано доказів того, що транспортний засіб був переданий у користування іншому перевізнику. Вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить залишити їх без задоволення.

Дослідивши надані сторонами матеріали та з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до договору оренди транспортних засобів (т/з) №12/2021 від 20.12.2021р. та акту прийому-передачі т/з від 20.12.2021р., позивачем (ТОВ "АБС ТЕХ") передано, а ТОВ "ТРАК СЕРВІС - 2018" () отримано в оренду т/з, у тому числі спеціалізований сідловий тягач-Е DAF XF 105/460, реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі - автомобіль DAF XF 105/460).

Згідно відомостей з ЄДРПОУ, ТОВ "ТРАК СЕРВІС - 2018" зареєстроване за адресою: 61003, Україна, м. Харків, пров. Подільський, 5. Одним із видів господарської діяльності є КВЕД 49.41 - вантажний автомобільний транспорт.

24.10.2022р. автомобілем DAF XF 105/460 під керуванням водія ОСОБА_1 , на підставі ТТН №17691 від 24.10.2022р., в якому перевізником визначено ТОВ "ТРАК СЕРВІС - 2018", здійснювалось транспортування вантажу меляси для ТОВ "Цукорагропром" (вантажовідправник) на адресу ТОВ "Компанія БАЛЕКС" (вантажоодержувач) по маршруту с. Яреськи Миргородського району Полтавської обл. - м. Харків.

24.10.2022р. о 12:30 год. на а/д М-03 Київ-Харків-Довжанський км 295, старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській обл. Державної служби України з безпеки на транспорті Коляда А.Ю. здійснено рейдову перевірку автомобіля DAF XF 105/460, в результаті чого складено акт №251503 про відсутність у водія ОСОБА_1 на момент проведення перевірки щоденного реєстраційного листка режиму праці та відпочинку за 24.10.2022р. В акті автомобільним перевізником визначено ТОВ "ТРАК СЕРВІС - 2018".

Разом з тим, з наказу позивача від 01.11.2021р. №06/2021, яким затверджено і введено в дію з 01.11.2021р. штатний розпис, яким не передбачено наявності посади водія.

Згідно листа ТОВ "ТРАК СЕРВІС - 2018" від 22.08.2023р. №179, водій ОСОБА_1 повідомив працівників Укртрансбезпеки про те, що автомобільним перевізником за ТТН №17691 є ТОВ "ТРАК СЕРВІС - 2018". До листа додано копії ТТН, наказу про призначення ОСОБА_1 на роботу водієм до ТОВ "ТРАК СЕРВІС - 2018", відомостей з ЄДРПОУ щодо цього Товариства.

13.12.2022р. Відділом державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті винесено постанову №345874 про застосування до позивача - ТОВ "АБС ТЕХ" штрафу на суму 17 000,00 грн. за правопорушення, встановлене актом №251503.

Не погоджуючись із наведеною постаново, позивач оскаржив її в судовому порядку.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з таких приписів законодавства.

Положенням про Державну службі України з безпеки на транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 передбачено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади. Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному транспорті, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Згідно з частинами першою-другою статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

В контексті належного установлення автомобільного перевізника, щодо якого проводиться перевірка, варто виходити з того, що у кожному такому випадку уповноважений контролюючий орган зобов`язаний встановити, а особа, транспортний засіб якої перевіряється, зобов`язана надати документи, які містять беззаперечну інформацію щодо предмета такої перевірки, зокрема інформацію про автомобільного перевізника.

Основну інформацію для притягнення особи до відповідальності, а також для можливого наступного оскарження особою дій Укртрансбезпеки, несуть саме ті документи, які особа (водій транспортного засобу або інша компетентна особа автомобільного перевізника) подає контролюючому органу в момент виявлення порушення та/або під час безпосереднього розгляду питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до частини першої статті 29 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

Згідно зі статтею 33 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах. Для виконання перевезень небезпечних вантажів автомобільний перевізник повинен одержати відповідну ліцензію.

Вимогами статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільний перевізник повинен, зокрема:

виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів;

забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства;

забезпечувати безпеку дорожнього руху.

Закон України «Про автомобільний транспорт» регламентує також загальні положення щодо перевезення пасажирів (глава 7 цього Закону), загальні положення щодо перевезення вантажів (глава 8 цього Закону), положення про міжнародні перевезення пасажирів і вантажів (розділ ІV цього Закону).

Розділом V Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено відповідальність перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідальність на підставі статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» при перевезенні вантажу покладається на перевізника.

Приписами пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту та зв`язку № 363 від 14 жовтня 1997 року, визначено:

Перевізник - фізична або юридична особа, суб`єкт господарювання, який надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами;

Товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу.

Отже, правила перевезення вантажів автомобільним транспортом України, а також постанова Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2009 року №207, якою затверджено перелік документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні, визначають, що товарно-транспортна накладна (ТТН) обов`язково повинна оформлятися, якщо перевезення вантажу здійснюється автомобільним транспортом на договірних умовах.

Судом встановлено, що автомобільним перевізником у ТТН 17691 від 24.10.2022р., якою оформлено перевезення вантажу, визначено ТОВ "ТРАК СЕРВІС - 2018".

Разом з тим, згідно матеріалів справи, станом на момент проведення перевірки автомобіля DAF XF 105/460, результати якої послугували підставою для винесення спірної постанови, дане авто перебувало у користуванні ТОВ "ТРАК СЕРВІС - 2018" згідно договору оренди транспортних засобів за №12/2021 від 20.12.2021р. (власником є позивач), в той час як водій акто - ОСОБА_1 працював у ТОВ "ТРАК СЕРВІС - 2018" на посаді водія.

Відтак, відповідальність застосована до власника, а не до перевізника, як то передбачено статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбачена частиною першої статті 60 Закону № 2344-III, застосовується до автомобільних перевізників, а не до власників/користувачів транспортного засобу, яким перевозиться вантаж. Автомобільний перевізник має використовувати транспортний засіб для перевезення вантажу на законних підставах. Проте автомобільним перевізником є той, хто за умовами договору (із замовником) про перевезення вантажу надає відповідну послугу (статті 33, 50 Закону № 2344-III), а не власник/користувач транспортного засобу.

Тому автомобільний перевізник не може визначатися тільки на підставі реєстраційних документів на транспортний засіб (адже такі дані не завжди можуть збігатися).

Перевізником вантажу, відповідно до ТТН, є ТОВ "ТРАК СЕРВІС - 2018". В акті проведення перевірки міститься посилання на товарно-транспортну накладну, при цьому відповідач зосередив увагу на реєстраційних документах на транспортний засіб й застосував адміністративно-господарський штраф до позивача, як власника транспортного засобу.

Водночас, Верховний Суд у своїй практиці констатує, що положення статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовуються виключно до автомобільного перевізника і не можуть бути застосовані до особи, яка не є учасником правовідносин, щодо яких компетентним органом проводиться перевірка дотримання законодавства про автомобільний транспорт.

Така позиція є сталою та послідовною і неодноразово зазначалась у постановах Верховного Суду у справах цієї категорії.

З огляду на зазначене, посадові особи Укртрансбезпеки повинні забезпечити відповідні вимоги Закону України «Про автомобільний транспорт» про те, що понести відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт повинен дійсний автомобільний перевізник, тобто особа, яка в момент перевірки здійснювала автомобільне перевезення, при цьому була зобов`язана дотримуватись вимог указаного Закону і, серед іншого, забезпечити водія (та/або іншу уповноважену особу, присутню при перевірці) відповідною документацією, яка є необхідною для повного та всебічного встановлення усіх обставин, які були предметом перевірки.

Неправильне визначення Укртрансбезпекою дійсного автомобільного перевізника та застосування адміністративної відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт до особи, яка не здійснювала спірного автомобільного перевезення є самостійною підставою для висновку про протиправність спірної постанови та її скасування, тому суд не надає оцінку іншим доводам позивача.

Обов`язок із встановлення дійсного автомобільного перевізника має Укртрансбезпека, яка, у випадку встановлення порушення законодавства про автомобільний транспорт, зобов`язана притягнути до адміністративної відповідальності лише винну в указаних порушеннях особу. При цьому притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка не була в момент перевезення автомобільним перевізником є недопустимою, а тягар наслідків у такому випадку несе компетентний контролюючий орган - Укртрансбезпека.

Аналогічна позиція висловлена у постанові ВС 22 лютого 2023 року у справі №240/22448/20, від 22 грудня 2021 року у справі №420/3371/21, від 06.07.2023 у справі № 640/39442/21, від 28.12.2023 по справі № 300/4673/22.

Відтак, враховуючи, що під час перевірки водій не надав інспектору документ, що підтверджує, що автомобільним перевізником на час проведення перевірки було ТОВ "ТРАК СЕРВІС - 2018".

Натомість, відповідач виніс постанову про притягнення до відповідальності власника транспортного засобу, який у розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт» під час проведення рейдової перевірки відповідачем, не мав статусу автомобільного перевізника.

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідачі не довели суду належними та допустимими доказами правомірність спірної постанови, отже позов належить задовольнити.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн., що підтверджується квитанцією.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов ТОВ "АБС ТЕХ" (місцезнаходження: 01601, м. Київ, Печерський узвіз, 3, офіс 403; ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (місцезнаходження: 01135, м. Київ, просп. Перемоги, 14; ), Відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті (місцезнаходження: 03083, м. Київ, просп. Науки, 57) про визнання протиправною та скасування постанови, - задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу від 13.12.2022р. №345874.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (місцезнаходження: 01135, м. Київ, просп. Перемоги, 14; ) на користь ТОВ "АБС ТЕХ" (місцезнаходження: 01601, м. Київ, Печерський узвіз, 3, офіс 403; ) судовий збір в сумі 2684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні).

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Марич Є.В.