Справа № 120/698/25
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

30 травня 2025 р. Справа № 120/698/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У Вінницький окружний адміністративний суду звернувся з адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправними діями щодо відмови відповідача у встановленні позивачу статусу особи з інвалідністю внаслідок війни.

Тому, з метою зобов`язання відповідача встановити йому статус особи з інвалідністю внаслідок війни та видати відповідне посвідчення, позивач звернувся до суду.

Ухвалою від 27.01.2025 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання заяв по суті.

Відповідач 30.01.2025 подав відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що відповідно до п. 16 Порядку № 685 від 08.09.2015, Місцевий структурний підрозділ з питань ветеранської політики за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування) або за адресою фактичного місця проживання (для внутрішньо переміщених осіб) заявника відмовляє заявнику у наданні статусу особи з інвалідністю внаслідок війни у разі, зокрема: коли причина інвалідності внаслідок травми (поранення, контузії, каліцтва) або захворювання заявника не пов`язана із безпосередньою участю в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення або заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Відповідач зауважив, що Управління надіслало лист від 19.12.2024 № 01-09-2225 та роз`яснило процедуру отримання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та рекомендувало надати відповідні документи до управління.

Представник позивача 03.02.2025 подав відповідь на відзив, у якій спростовує доводи відповідача, зазначені у відзиві, та просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Зокрема, зазначив, що згідно з довідкою до акту огляду МСЕК від 28.10.2024 Серія 12 АГГ № 816700 причина встановленої другої групи інвалідності Позивача - захворювання, Ні, не пов`язане із проходженням військової служби.

Водночас, відповідно до п. 12 свідоцтва про хворобу ОСОБА_1 № 980/469 від 12.07.2023 року Госпітальної військово-лікарської комісії Головного військово-медичного клінічного центру Державної прикордонної служби України Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи позову та відзиву, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 27.02.2022 був мобілізований на підставі Указу Президента України № 69/2022 та на підставі наказу начальника в/ч НОМЕР_1 від 27.02.2022 р. зарахований до особового складу в/ч НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України.

Відповідно до довідки Державної прикордонної служби України військової частини № НОМЕР_2 від 05.08.2022 р. № 1161, - головний сержант, ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської і Сумської областей з 07.04.2022 по 30.04.2022 року; - з 17.05.2022 по 31.05.2022 року; - з 01.06.2022 по 25.06.2022 року. Підстава: бойове розпорядження Адміністрації державної прикордонної служби України від 02 квітня 2022 року № 56 гриф (а.с. 29).

Наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону в/ч НОМЕР_1 ДПС України від 28.06.2022 року № 38-вв позивача направлено у службове відрядження до НОМЕР_4 прикордонного загону, який перебуває в оперативному угрупуванні військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », з 28.06.2022 року, з метою прийняття участі у заходах.

Позивач у складі НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України приймав безпосередню участь у бойових діях в Донецькій і Луганській областях з 30 червня 2022 р. по жовтень 2022 р., що підтверджується довідкою № 12/1075 від 31.07.2022 (а.с. 42).

Згідно із свідоцтвом про хворобу від 12.07.2023 № 980/469, у червні 2022 року під час бойових дій та мінометного обстрілу ОСОБА_1 отримав удар по голові уламком будинку.

У п. 12 Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва зазначено: Гіпертрофічна кардіоміопатія без обструкції вихідного тракту ЛШ. Невелика мітральна недостатність (відносна). Гіпертронічна хвороба ІІ стадії, 3-го ступеню, ризик 4, гіпертензивне серце, гіпертонічна ангіопатія очей, резистентний перебіг. СН 1 ст. Аліментарне ожиріння І ст. Ізольований міжхребцевий остеохондроз, спондидоартроз попереково-крижового відділу хребта, кила міжхребцевого диску L4-L5 за наявності об`єктивних даних без порушення функції. Хронічна вереброгенна люмбоішіалгія зліва, нестійка ремісія. Хронічний верхньощелепний риносинусит, фаза нестійкої ремісії. Складний короткозорий астигматизм ст. 1.5 Д, короткозорість ст. 0,5Д при гостроті зору з корекцією 1.0 на правому оці. Простий короткозорий атигматизм ст. 2.5Д при гостроті зору з корекцією 1.0 на лівому оці. Часткова вторинна адентія верхньої та нижньої щелепи.

Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби.

Вогнища глізно-енцефаломаляційних змін лобних та правої скроневої часток головного мозку (за даними КТ головного мозку від 10.07.2023) ймовірно посттравматичного ґенезу, у вигляді лівобічної пірамідної недостатності, цефалгічного синдрому, часткової аносмії та агевзії, церебрастенічного синдрому з помірним когнітивним зниженням.

Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби.

Стеатогепатит з мінімальною активністю. Порушення толерантності до вуглеводів. Гіперінсулінізм. СКХ. Дрібний конкремент лівої нирки, який схильний до самостійного відходження.

Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби (а.с. 26-27).

ІНФОРМАЦІЯ_2 20.07.2023 ОСОБА_1 видано посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_5 на підставі п. 19 ч. 1 ст. 6 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», - має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни- учасників бойових дій (а.с. 48).

Згідно з наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 09.08.2023 р. № 479-ос ОСОБА_1 виключений зі списків особового складу загону та направлений для зняття з військового обліку.

Відповідно до Довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААГ № 816700, дата огляду 28.10.2024 року, позивачу повторно встановлена II група інвалідності. Інвалідність встановлена до 01.11.2025 року.

Причина інвалідності: Захворювання, Ні, не пов`язане з проходженням військової служби (а.с. 23-24).

В подальшому 19.11.2024 позивач звернувся до Могилів - Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою щодо встановлення статусу та видачі відповідного посвідчення "особи з інвалідністю внаслідок війни".

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області листом від 20.11.2024 повідомило, що встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видача відповідного посвідчення не входить до компетенції органів Пенсійного фонду України, тому заява ОСОБА_1 направляється за належністю для розгляду до Управління праці та соціального захисту населення Могилів - Подільської міської ради.

Водночас, відповідач листом від 19.12.2024 № 01-09/2225 повідомив позивача про відсутність документів про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та зазначив, що у поданій копії Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ № 816700 від 28.10.2024 причина інвалідності вказано Захворювання, Ні, не пов`язане з проходженням військової служби.

Управління зазначило, що для надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни позивачу необхідно надати:

- документ про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України;

- довідку медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності чи виписку з акта огляду медико-соціальною експертною комісією, у якій міститься інформація про групу та причину інвалідності із зазначенням причини інвалідності внаслідок поранення (контузії, каліцтва або захворювання) пов`язане із безпосередньою участю у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (а.с. 18-22).

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, тому звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд зазначає таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначаються Законом України від 22.10.93 № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон № 3551-XII).

В силу вимог статті 4 Закону № 3551-XII ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

У відповідності до частини першої, пункту 1 частини другої статті 7 Закону № 3551-XII до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

До осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа: військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами.

Пунктом 7 частини другої статті 7 Закону № 3551-XII передбачено, що до осіб з інвалідністю внаслідок війни слід відносити також військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних, добровольців Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та стали особами з інвалідністю внаслідок травми (поранення, контузії, каліцтва) або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та .

Отже, віднесення особи до особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до статті 7 Закону № 3551-XII безпосередньо пов`язане з визначенням самого поняття "ветеран війни", яке міститься у статті 4 Закону № 3551-XII.

Крім того, суд звертає увагу, що статус особи з інвалідністю певної групи та статус інваліда війни є принципово різними правовими категоріями, а отримання травми під час проходження військової служби автоматично не свідчить про наявність у особи статусу осіб з інвалідністю внаслідок війни.

Відтак, визначальною ознакою категорії осіб, які відносяться до "осіб з інвалідністю внаслідок війни", є те, що такі особи безпосередньо брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. У цьому контексті положення статті 7 Закону № 3551-XII необхідно тлумачити таким чином, що підставою для визнання особи особою з інвалідністю внаслідок війни, у тому числі отриманої під час виконання інших обов`язків військової служби, є факт участі особи у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.

Згідно із свідоцтвом про хворобу від 12.07.2023 № 980/469, у червні 2022 року під час бойових дій та мінометного обстрілу ОСОБА_1 отримав удар по голові уламком будинку.

У п. 12 Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва зазначено: Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби. Водночас, щодо травми з огляду даних КТ головного мозку від 10.07.2023, Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби.

Разом з тим, відповідно до довідки Державної прикордонної служби України військової частини № НОМЕР_2 від 05.08.2022 № 1161, головний сержант, ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської і Сумської областей з 07.04.2022 по 30.04.2022 року; з 17.05.2022 по 31.05.2022 року; з 01.06.2022 по 25.06.2022 року. Підстава: бойове розпорядження Адміністрації державної прикордонної служби України від 02 квітня 2022 року № 56 гриф (а.с. 29).

Суд зазначає, що Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 08.09.2015 № 685, якою затверджено Порядок надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни особам, які отримали інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх проведення, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі за текстом - Порядок № 685).

Згідно з п. п. 1 п. 4 Порядку № 685 підставою для надання заявникам статусу особи з інвалідністю внаслідок війни є: довідка медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності; документи про безпосередню участь особи, яка захищала незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, довідка за формою згідно з додатком 6 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413.

За приписами п. 16 Порядку № 685 місцевий структурний підрозділ з питань ветеранської політики відмовляє заявнику у наданні статусу особи з інвалідністю внаслідок війни у разі: 1) відсутності необхідних документів, визначених пунктом 4 цього Порядку, з урахуванням положень, передбачених пунктом 14 цього Порядку; 2) подання неправдивих відомостей; 3) виявлення підробок у поданих документах; 4) наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення заявником умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину під час участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України; 5) коли причина інвалідності внаслідок поранення (контузії, каліцтва або захворювання) заявника не пов`язана із безпосередньою участю в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення або заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Рішення місцевого структурного підрозділу з питань ветеранської політики, прийняте за результатами розгляду заяви, може бути оскаржене відповідно до Закону України "Про адміністративну процедуру" та/або в судовому порядку.

З урахуванням зазначеного відповідач як суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого належить вирішення питання щодо прийняття рішення про надання або відмову у наданні статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, після отримання від позивача заяви та документів на підтвердження цього права повинен був прийняти рішення про надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни або мотивовану відмову в такому.

Водночас, відповідач у відповідь на заяву позивача повідомив, про відсутність документів про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та зазначив, що у поданій копії Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ № 816700 від 28.10.2024 причина інвалідності вказано Захворювання, Ні, не пов`язане з проходженням військової служби.

Управління зазначило, що для надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни позивачу необхідно надати:

- документ про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України;

- довідку медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності чи виписку з акта огляду медико-соціальною експертною комісією, у якій міститься інформація про групу та причину інвалідності із зазначенням причини інвалідності внаслідок поранення (контузії, каліцтва або захворювання) пов`язане із безпосередньою участю у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України

Суд зауважує, що лист відповідача від 19.12.2024 № 01-09/2225 носить лише інформативний характер та не свідчить про прийняття ним рішення по суті порушеного у заяві питання. Вказана відповідь не тягне за собою жодних юридичних наслідків, відповідно, не порушує прав, свобод та інтересів особи, а відтак, не є актом індивідуальної дії, що підлягає оскарженню.

На переконання суду, у цих правовідносинах суб`єкт владних повноважень не може утриматись від прийняття рішення, що входить до його виключної компетенції.

У свою чергу, відсутність належним чином оформленого рішення про надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни або мотивованої відмови в наданні статусу особи з інвалідністю внаслідок війни свідчить про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Оскільки відповідач належним чином не розглянув заяву позивача про надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та не прийняв мотивованого рішення, яке б породжувало для позивача юридичні наслідки, суд в контексті спірних правовідносин вважає, що належним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача розглянути по суті заяву позивача, за результатом чого прийняти відповідне рішення.

При цьому, суд акцентує, що травма позивача, пов`язана з проходженням військової служби, а згідно з довідкою Державної прикордонної служби України військової частини № НОМЕР_2 від 05.08.2022 № 1161, головний сержант, ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської і Сумської областей (а.с. 29). Тому, при розгляді питання про надання позивачу статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, відповідачу слід надати оцінку цим документам.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, питання щодо його розподілу суд не вирішує.

Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 - 3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У пунктах 4, 6, 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.05.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що витрати на правничу допомогу є одним з видів судових витрат і адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право позивача на відшкодування понесених документально підтверджених ним витрат на правничу допомогу.

Водночас, суд враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України", у справі "East/West Alliance Limited" проти України" та "Ботацці проти Італії" (заява N 34884/97, п. 30), в яких ЄСПЛ, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Так, між Адвокатом Павенським Борисом Володимировичем (далі - Адвокат) та ОСОБА_1 (далі - Клієнт) укладений Договір про представництво у адміністративній справі (далі - Договір) (а.с. 50-53).

Відповідно до п. 1.1 Договору, Адвокат зобов`язується надати правову допомогу та представляти інтереси Клієнта в суді в адміністративній справі за його позовом до ПФУ України "про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії", з правами Сторони, передбаченими статтями 44, 47 КАС України, в тому числі, за окремими дорученнями Клієнта.

Згідно із квитанцією від 11.11.2024 Адвокат отримав від Клієнта за надання правової допомоги та представництво інтересів у справі за позовом ОСОБА_1 до ПФУ України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії гонорар в сумі 10000,00 грн.

Однак, суд зауважує, що у цій справі адвокатом надавалася позивачу правова допомога за його позовом до Управління праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської рад, а не до ПФУ України.

Відтак, понесені витрати позивачем на правничу допомогу у цій справі не підтверджуються матеріалами справи. Тому, суд дійшов висновку, що у клопотанні позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради щодо неприйняття рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про надання йому статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачі посвідчення від 19.11.2024.

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання йому статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачі посвідчення від 19.11.2024 та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

У задоволенні клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 );

Відповідач: Управління праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради (код ЄДРПОУ - 03198600, вул. В. Стуса, 56, м. Могилів-Подільський, Вінницька обл., 24004).

Повне судове рішення складено 30.05.2025.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна