Справа № 580/891/25
Суддя: Валентина ОРЛЕНКО
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року справа № 580/891/25
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Орленко В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні суду адміністративну справу ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

27.01.2025 позивач звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить (в редакції від 20.02.2025):

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 19.12.2024 №80 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-Х від 16.12.1993;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до стажу державної служби періоди роботи ОСОБА_1 з 11.11.1973 по 21.10.1975 період військової служби з 22.01.1979 по 02.07.1997 службу в органах внутрішніх справ, з 02.07.1997 по 24.09.1998 період роботи в управлінні податкової міліції Державної податкової адміністрації в Черкаській області, з 10.11.2015 по 20.11.2020 та з 17.02.2022 по 08.11.2024 період роботи на посадах в органах місцевого самоврядування;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити, здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 з 16.12.2024 пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХII від 16.12.1993 у розмірі 60% заробітку, зазначеного в довідках Лип`янської сільської ради від 16.12.2024 №562, №563.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що звернувшись до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про перехід на пенсію державного службовця згідно із Законом №3723-XII, протиправно отримав відмову. Зазначено, що оскільки він є особою з інвалідністю II групи, та має необхідний стаж державного службовця, тому має право на такий вид пенсї.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 03.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області своїм процесуальним правом подати до суду відзив на позовну заяву не скористався. Відповідно до ч. 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, суд зазначає, що відповідно до пункту 122 розділу VI «Перехідні положення» Положення №1845/0/15-21 до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей. Електронні документи та електронні копії паперових документів вносяться до АСДС та зберігаються в централізованому файловому сховищі. Документи, що надійшли до суду в електронній формі, за потреби можуть роздруковуватися та приєднуватися до матеріалів справи у паперовій формі.

Згідно з абзацом 21 пункту 1 розділу VII Формування і оформлення судових справ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 №814 (у редакції наказу Державної судової адміністрації України від 17 жовтня 2023 року № 485) у випадку прийняття суддею (суддею-доповідачем), у провадженні якого перебуває судова справа, рішення щодо розгляду (формування та зберігання) судової справи (матеріалів кримінального провадження) в електронній чи змішаній (паперовій та електронній) формі, формування матеріалів судової справи здійснюється у відповідній(их) формі(ах) (паперовій та/або електронній).

Отже, процесуальне законодавство передбачає можливість розгляду справи у змішаній формі (паперовій та електронній) та прийняття рішення про такий розгляд суддею, у провадженні якого перебуває судова справа.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за доцільне здійснити розгляд справи у змішаній (паперовій та електронній) формі.

Дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає таке.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII.

16.12.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII (далі - Закон №3723-ХII). До заяви надано дві довідки Лип?янської сільської ради від 16.12.2024 № 562, №563.

Листом від 26.12.2024 №2300-0212-8/94820 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повідомило, що рішенням від 19.12.2024 №80 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач) відмовило в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

В обґрунтування даного рішення відповідачем зазначено, що станом на 01 травня 2016 року ОСОБА_1 не займав посади державної служби та немає 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних посад державних службовців.

Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернулась з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірному рішенню, суд врахував ч. 2 ст. 19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

01.05.2016 набув чинності Закон України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон №889-VIII), згідно з частиною другою Прикінцевих та перехідних положень якого визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон №3723-ХII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Таким чином законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону 3723-ХІІ.

Так, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону 3723-ХІI та актами Кабінету

Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону 3723-ХII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону 3723-ХII в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №889-VII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХII, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статті 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 Закону №1058-IV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов?язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов?язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов?язкове державне пенсійне страхування.

Згідно даних військового квитка та відомостей розрахунку вислуги років, позивач з 11.11.1973 по 21.10.1975 року проходив військову службу.

Статтею 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їх сімей.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов?язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Проходження військової служби та виконання військового обов?язку було і є обов?язком громадянина, ухилення від яких тягне за собою відповідальність у встановленому чинним законодавством порядку, тому будь-які обмеження трудових прав особи, пов?язані з проходженням такої служби або виконанням обов?язку, недопустимі.

У відповідності до частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», абзацу 2 частини 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров?я і віком громадян України, пов?язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в постанові N? 334/4034/16-а від 15.01.2020 року в подібних правовідносинах.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, дії відповідача щодо неврахування періоду проходження військової служби з 11.11.1973 по 21.10.1975 є протиправними та неправомірними.

Згідно записів трудової книжки та відомостей розрахунку вислуги років позивач проходив службу в органах внутрішніх справ в період з 22.01.1979 по 02.07.1997, на таких посадах:

22.01.1979 - 01.07.1981 - інспектор дорнагляду окремого дивізіону дорнагляду ДАІ УВС Черкаської області; з 01.07.1981 - 01.04.1984 - інспектор дорнагляду мотовзводу при Черкаському МВВС дивізіону ДАІ УВС Черкаської області; з 01.04.1984 - 25.01.1987 - інспектор ДПС окремого дивізіону ДПС УВС Черкаської області; з 25.01.1987 - 16.04.1994 - інспектор ДПС окремого батальйону ДПС ДАІ УВС Черкаської області; з 16.04.1994 - 13.11.1995 - інспектор дізнання окремого батальйону ДПС ДАІ УВС Черкаської області.

13.11.1995-12.02.1996 - старший інспектор по організації руху відділення ДАІ Придніпровського РВ (м.Черкаси) УМВС України в Черкаській області; з 12.02.1996 - 02.07.1997 - старший інспектор по виїзду на ДТП Черкаського ВДМ ДАІ УМВС України в Черкаській області.

Відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

До 01.05.2016 посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби, визначались Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 «Про порядок обчислення стажу державної служби» (далі -Порядок №283).

За приписами пункту 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв?язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Пунктом 3 Порядку №283 встановлено, що до стажу державної служби включається, зокрема, час служби на посадах рядового та начальницького складу осіб, яким присвоєно встановлені законодавством спеціальні звання міліції, в органах внутрішніх справ, що входили або входять до структури Міністерства внутрішніх справ.

Отже, до стажу державної служби зараховується, зокрема робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів внутрішніх справ та на посадах рядового та начальницького складу в органах внутрішніх справ.

3 урахуванням наведеного, період служби позивача на посадах в органах внутрішніх справ з 22.01.1979 по 02.07.1997 підлягає зарахуванню до стажу державної служби, в тому числі для призначення пенсії за віком відповідно до Закону №3723-XII.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановаі від 19 грудня 2023 року по справі №600/94723-а.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, дії відповідача щодо неврахування часу проходження служби з 22.01.1979 по 02.07.1997 в органах внутрішніх справ є протиправними та неправомірними.

Згідно записів трудової книжки та відомостей розрахунку вислуги років позивач проходив службу в управлінні податкової міліції Державної податкової адміністрації в Черкаській області в період з 02.07.1997 по 24.09.1998, на таких посадах: 02.07.1997 - 01.04.1998 - інспектор чергової частини Золотоніської МРВ податкової міліції ДПА в Черкаській області; 01.04.1998 - 24.09.1998 - виконуючий обов?язки інспектора чергової частини Золотоніської МРВ податкової міліції ДПА в Черкаській області.

Згідно із п. 344.1 ст. 344 Податкового кодексу України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу".

При цьому, період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Отже, посадові особи державної податкової служби, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Дана позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 22 жовтня 2013 року у справі 21-340a13, в якій суд виснував, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу".

Зокрема, в постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2013 року у справі 21-340a13 колегія суддів зазначила, що розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.09.1997 року №503-р "Про віднесення посад працівників місцевих державних податкових адміністрацій до відповідних категорій посад державних службовців" не є підставою для відмови у зарахуванні до стажу державної служби періоду служби у податкових органах посадових осіб, які мають спеціальне звання, оскільки зазначений акт виданий для врегулювання правового статусу працівників цих органів, що не мають спеціальних звань, та не змінює правового статусу посадових осіб податкових органів, які такі звання мають.

Згідно витягу з наказу №81-0 від 24.09.1998 Державної податкової адміністрації в Черкаській області звільнити у запас Збройних Сил України з постановкою на військовий облік (військове звання - старшина) по ст. 64 п. «Б» (через хворобу) Положення - старшого лейтенанта податкової міліції - Приходька Володимира Михайловича виконуючого обов?язки інспектора чергової частини Золотоніської МРВ податкової міліції ДПА в Черкаській області з 24 вересня 1998 року.

Отже, враховуючи висновки Верховного Суду, та те, що позивач з 02.07.1997 по 24.09.1998 проходив службу в управлінні податкової міліції Державної податкової адміністрації в Черкаській області, маючи спеціальне звання - старшого лейтенанта податкової міліції, тому зазначені періоди роботи (служби) позивача підлягають зарахуванню до стажу державної служби.

Крім того, згідно довідки Головного управління ДФС у Черкаській області від 05.11.2015 № 22604/23-00-04-216 вислуга років станом на 24 вересня 1998 року складає 21 рік 7 місяців 12 днів.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 03 липня 2018 року по справі №586/965/16-а.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, період проходження служби з 02.07.1997 по 24.09.1998 в управлінні податкової міліції Державної податкової адміністрації в Черкаській області підлягають зарахуванню до стажу державної служби.

Згідно записів трудової книжки позивач працював в органах місцевого самоврядування на таких посадах: з 10.11.2015 по 24.12.2019 - голова Нечаєвської сільської ради; 10.11.2015 року - прийняв Присягу посадової особи місцевого самоврядування; з 24.12.2019 по 20.11.2020 - староста с. Нечаєве; з 17.02.2022 по 08.11.2024 - начальник адміністративно-господарчого відділу Лип?янської сільської ради.

Стаж служби в органах місцевого самоврядування становить - 7 років 8 місяців.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 46 Закону № 889-VIII час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», входить до стажу державної служби.

Відповідно до частини третьої статті 46 Закону України «Про державну службу», Кабінет Міністрів України постановою від 25 березня 2016 року № 229 затвердив «Порядок обчислення стажу державної служби» (далі - Порядок №229).

Частиною 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року №229, визнано такою, що втратила чинність постанова Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року № 283 "Порядок обчислення стажу державної служби".

Згідно абзацу 6 пункту 4 Порядку № 229 до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Згідно з пунктом 6 Порядку №229, стаж державної служби за період роботи (служби) до набрання чинності Законом №889 - VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державну службу» № 889 - VIII від 10.12.2015.

Відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889 - VIII, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством. Отже, в даному випадку належить керуватися Порядком обчислення стажу держаної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року за №283.

Постанова Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року №283 «Порядок обчислення стажу державної служби" (далі - Порядок №283), була прийнята на виконання постанови Верховної Ради України від 16 грудня 1993 року "Про введення в дію Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-XII.

Абзацом 3 пункту 2 Порядку №283 передбачено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба) зокрема: на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів державної податкової служби.

Абзацом 13 пункту 2 Порядку №283 передбачено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема: на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених статтею 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Згідно із статтею 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 7 червня 2001 року № 2493-III, в органах місцевого самоврядування встановлюються, зокрема такі категорії посад: четверта категорія - посади голів постійних комісій з питань бюджету обласних, Київської та Севастопольської міських рад (у разі коли вони працюють у раді на постійній основі), керівників управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, Севастопольської міської та секретаріату Київської міської рад, секретарів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, заступників міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) голів з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів, директорів, перших заступників, заступників директорів департаментів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, міських (міст районного значення) голів, селищних і сільських голів, посади заступників голів районних рад; п`ята категорія - посади керуючих справами виконавчих апаратів районних рад, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів районних у містах рад, помічників голів, радників (консультантів), спеціалістів, головних бухгалтерів управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, секретаріатів Київської та Севастопольської міських рад, керівників управлінь, відділів та інших виконавчих органів міських (міст обласного республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад та їх заступників, керівників відділів (підвідлілів) у складі самостійних управлінь, відділів виконавчих органів міських (міст обласного значення) рад, посади заступників міських (міст районного значення), сільських, селищних голів з питань діяльності виконавчих органів ради, секретарів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, старост.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 17.03.2023 №229-р «Про віднесення посад в органах місцевого самоврядування до відповідних категорій посад в органах місцевого самоврядування» відповідно до статті Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» віднести керівника відділу виконавчого комітету сільської ради до шостої категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 10.05.2018 по справі №351/1792/17, суд дійшов висновку, що після набрання чинності Законом України «Пpo державну службу» №889 положення законодавства в частині механізму обрахунку стажу державної служби не змінилися. Відповідно до статті 46 Закону України «Про державну службу» № 889 та пункту 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» зараховується до стажу державної служби.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 11 квітня 2023 року по справі №1.380.2019.003855, ухвалах від 28.10.2024 по справі №560/21/99/23, від 25.11.2024 по справі №240/3372/24.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права. викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, періоди роботи на посадах: голови Нечаєвської сільської ради з 10.11.2015 по 24.12.2019; з 24.12.2019 по 20.11.2020 на посаді старости с. Нечасве, з

17.02.2022 по 08.11.2024 на посаді начальника адміністративно-господарчого відділу Лип?янської сільської ради підлягають зарахуванню до стажу державної служби позивача.

Для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», в конкретному випадку необхідно додержання таких умов: страховий стаж необхідний для призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV; стаж державної служби не менше 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі; досягення віку 62 роки.

Позивач з 11.11.1973 по 21.10.1975 проходив військову службу, з 22.01.1979 по 02.07.1997 проходив службу в органах внутрішніх справ, з 02.07.1997 по 24.09.1998 в управлінні податкової міліції Державної податкової адміністрації в Черкаській області, з 10.11.2015 по 20.11.2020 та з 17.02.2022 по 08.11.2024 працював на різних посадах в органах місцевого самоврядування, стаж роботи на яких зараховується до державної служби відповідно до пункту 4 частини 2 статті 46 Закону № 889-VIII.

Враховуючи те, що позивач досягнув 62 років, має відповідний стаж на посаді, що зараховується до стажу державної служби більш ніж 20 років, тому суд дійшов висновку про наявність у позивача права на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993№ 3723.

Підсумовуючи наведене, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області приймаючи рішення про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-ХПI від 16.12.1993, діяло не на підставі, не в межах та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку), поновлення пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 4.1 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Пунктом 4.3 Порядку №22-1 визначено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Статтею 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії (переводить ) та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд України має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

За таких обставин суд не може підміняти Пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з призначення пенсій громадянам, а належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області повторно розглянути заяву від 16.12.2024 про призначення пенсії за віком згідно Закону України "Про державну службу".

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2018 року по справі №348/2160/15-а.

Таким чином, суд, керуючись частиною другою статті 9 КАС України, з метою ефективного захисту прав позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень дійшов висновку зобов`язати саме Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, як територіального органу ПФУ, який у порядку екстериторіальності розглядав заяву позивача, повторно розглянути заяву позивачки про переведення на інший вид пенсії, та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у цьому рішенні.

За таких обставин, Черкаський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги частково обґрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України під час часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Суд не включає до складу судових витрат, що належать розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Позов задоволений частково, позивачем сплачений судовий збір у сумі 1211,20 грн (квитанція від 31.10.2024), тому суд доходить висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат зі сплати судового збору у сумі 605,60 грн.

Останній день строку вирішення спору припадає на 02.05.2025, однак враховуючи період тимчасової непрацездатності головуючого судді з 16.04.2025 по 30.05.2025 включно, рішення суду прийнято на наступний за вказаною датою робочий день 02.06.2025 на підставі ч. 6 ст. 120 Кодексу адміністративного судочинства України згідно вимог якої, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Керуючись ст.ст. 6, 14, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 19.12.2024 №80.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до стажу державної служби періоди роботи ОСОБА_1 з 11.11.1973 по 21.10.1975 період військової служби з 22.01.1979 по 02.07.1997 службу в органах внутрішніх справ, з 02.07.1997 по 24.09.1998 період роботи в управлінні податкової міліції Державної податкової адміністрації в Черкаській області, з 10.11.2015 по 20.11.2020 та з 17.02.2022 по 08.11.2024 період роботи на посадах в органах місцевого самоврядування.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.12.2024 про призначеня пенсії за віком згідно Закону України "Про державну службу", та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у цьому рішенні.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 №1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Копію рішення направити сторонам справи.

Рішення складене та підписане 02.06.2025.

Суддя Валентина ОРЛЕНКО