Справа № 380/6449/24
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/6449/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2025 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Гавдик З. В., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області», Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України за участю третіх осіб Пенсійного Фонду України, Ліквідаційної комісії Управління МВС України на Донецькій залізниці про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» (далі відповідач 1, ДУ «ТМО МВС України по Львівській області»), Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України (далі відповідач 2, Департамент), в якому просить:

- визнати протиправними дії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» та Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України, щодо відмови у складанні та направленні до органів Пенсійного фонду України документів оформлених УМВС України на Донецькій залізниці у встановленому порядку та спосіб, для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- зобов`язати Державну установу «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» та Департамент пенсійних питань та соціального МВС України оформити та направити необхідні документи до відповідного органу Пенсійного фонду України для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на час звільнення зі служби позивач набув право на призначення пенсії за вислугу років, у зв`язку з чим звернувся до відповідачів через УМВС України на Донецькій залізниці із заявою про призначення пенсії, в якій також просив оформити та подати необхідні документи до органу Пенсійного фонду України для призначення пенсії. Проте, відповідачі, не врахувавши пільгову вислугу у т.ч. і час участі позивача в антитерористичній операції, протиправно відмовили в оформленні та поданні документів для призначення пенсії за вислугу років. З огляду на наведене порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зобов`язання відповідачів підготувати та направити необхідні документи до органу Пенсійного фонду для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби». Крім того, позивач обґрунтовує вимоги також тим, що Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей. Відповідно до п.п. «а» п. 3 вказаного Порядку, до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці, зокрема, час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції. Отже законодавством чітко визначено, що таким категоріям осіб, як позивач до вислуги років для призначення пенсій зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці, зокрема, час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції. З огляду на наведене, при визначенні вислуги років для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» відповідачі зобов`язані були зарахувати на пільгових умовах один місяць служби за три місяці час проходження служби, протягом якого позивач брав участь в антитерористичній операції.

Із зарахуванням вказаного періоду на пільгових умовах вислуга років позивача становила понад 25 років і 3 місяців 19 днів, що свідчить про те, що позивач набув право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Неправомірне застосування відповідачами наведених положень законодавства призвело до порушення права позивача на призначення пенсії за вислугу років.

Ухвалою від 23.03.2024 суддя відкрив спрощене позовне провадження у справі та залучив до участі у справі третіх осіб Пенсійний Фонд України, Ліквідаційну комісію Управління МВС України на Донецькій залізниці.

Відповідач 1 проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві. Зазначив, що Відділ соціального захисту і супроводу постраждалих та членів їх сімей Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» повернув документи, що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ОСОБА_1 без реалізації у зв`язку із відсутністю підстав для скерування. На адресу відділу соціального захисту та супроводу постраждалих та членів їх сімей Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» від Управління МВС України на Донецькій залізниці надійшла заява та пакет документів позивача. Однак при перевірці матеріалів для призначення пенсії, відділом виявлено, що станом на 13.08.2015 (день звільнення) календарна вислуга років становить 19 років 09 місяців 21 днів, пільгова вислуга 25 років 03 місяців 19 днів. Згідно із п. «а» ст. 12 Закону України №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб. Звільнених з військової служби та деяких інших осіб» право на пенсію за вислугу років мають особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, інші особи, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині 3 статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: зокрема, у період 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/17682/21 на ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» не покладено жодних зобов`язань, адже установа не була відповідачем по зазначеній справі.

Позивач подав відповідь на зазначений відзив. Зазначає, що аналіз відзиву свідчить, що заперечення відповідача 1 ґрунтується не на правових висновках Верховного Суду, а на власному розумінні правового регулювання питання та дискреційних повноваженнях, що не може слугувати підставою для ненаправлення документів до органів ПФУ. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрело законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом у силу ч. 4 ст. 78 КАС України. 07.09.2023 судовим рішенням у справі №200/17682/21, яке набрало законної сили питання призначення пенсії ОСОБА_1 вирішено однозначно і переглянути право на пенсію у позасудовому порядку неможливе.

Міністерство внутрішніх справ України теж проти позову заперечило. У своєму відзиві наголосило, що статтею 12 Закону №2262-XII чітко визначено, що пенсія за вислугу років призначається при наявності на день звільнення 22 календарних роки і більше (у разі звільнення зі служби з 01 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року) та означено виключний перелік періодів служби, які враховуються в календарну вислугу років. Зауважує, що особам, які були звільнені зі служби та мають на день звільнення відповідну календарну вислугу років для призначення пенсії, визначену пунктом «а» частини 1 статті 12 Закону №2262-ХІІ, пільгова вислуга років додатково зараховується для встановлення розміру пенсії на умовах статті 13 Закону №2262-ХІІ, а саме за вислугу 20 років 50 відсотків, за кожний рік вислуги понад 20 років 3 відсотки відповідних сум грошового забезпечення. Інших підстав зарахування пільгової вислуги років та умов призначення пенсії за вислугу років, крім визначених у Законі №2262-ХІІ, не передбачено. Таким чином, для отримання права на призначення пенсії за вислугу років обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу служби у пільговому обчисленні законом не визначено. Позивач на день звільнення зі служби (13.08.2015) мав календарну вислугу 19 років 09 місяців 21 день, тоді як Законом №2262-XII передбачено необхідну календарну вислугу років 22 календарних роки і більше (з 01 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року). Виходячи із норм закону, у позивача відсутнє право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки на день звільнення у 2015 році він не мав встановленої пунктом «а» частини 1 статті 12 Закону №2262-XII календарної вислуги років. Слід також відмітити, що на час звернення позивача до суду, МВС України до Постанови №393 було внесено зміни (постанова Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119). Згідно із пунктом 21 Постанови №393 для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови. Пунктом 3 Постанови №393 встановлено, що до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховуються певні періоди служби на пільгових умовах. Виходячи з положень пунктів 1 та 21 Постанови №393 календарна вислуга застосовується для призначення пенсії за вислугу років, а пункт 3 Постанови №393 визначає, що певні періоди служби підлягають пільговому обчисленню для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови. Відтак, після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393», і стаття 12 Закону №2262-XII, і Постанова №393 встановлюють однакове правове регулювання спірних правовідносин в частині розмежування календарної та пільгової вислуги, порядку їх обчислення та застосування. Згідно із законодавством, чинним на час виникнення спірних відносин у цій справі, необхідною умовою для призначення спірної пенсії є наявність необхідної календарної вислуги років.

Позивач подав відповідь на вищевказаний відзив. Позивач, звертає увагу суду, що він набув право на пенсію за вислугою років станом на 07 серпня 2015 року за Законом України №2262 та Постановою №393 чинними на той час. Додатково до вже викладених доводів наголосив, що аналіз відзиву свідчить, що заперечення відповідача 2 ґрунтується на змінах Постанови №393, внесених постановою КМ України від 16.02.2022 №119 та правових висновках Верховного Суду у окремих постановах.

Інших пояснень по суті спору судом не отримано.

Розглянувши позов, подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 09.04.1997 по 13.08.2015 працював в ОВС України. Набув статусу учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .

Наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці від 07 серпня 2015 року №155 о/с звільнено ОСОБА_1 зі служби в органах внутрішніх справ та встановлено на день звільнення вислугу років у календарному обчисленні - 19 років 06 місяців 21 день, у пільговому - 23 роки 00 місяців 16 днів.

Наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці від 11 червня 2021 року №2 о/с внесено зміни до вищезазначеного наказу та визначено, що вислуга років у календарному обчисленні становить 19 років 09 місяців 21 день, у пільговому - 25 років 03 місяці 19 днів.

Судом встановлено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07.08.2023 у справі №200/17682/21 за позовом ОСОБА_1 , визнано протиправними дії Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці щодо відмови в оформленні та поданні необхідних документів до органів Пенсійного фонду України для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»; зобов`язано Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці направити заяву позивача від 18 жовтня 2021 року про оформлення та подання необхідних документів до органів Пенсійного фонду України для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з доданими до неї документами за належністю до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області».

Суд наголошує, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Сторонами не спростовується, що на виконання вказаного рішення 22.11.2023 УМВС України на Донецькій залізниці виконуючи судове рішення листом за №76 лн/дз направило документи до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області», яке потім у зв`язку з електронним листом від 14.03.2023 №6531/49/2023 директора Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України Тетяни Андрійчук про те, що у період воєнного стану функції із забезпечення соціального захисту пенсіонерів із числа органів внутрішніх справ, що перебувають на обліг у в Донецькій області покладається на відділ із соціально- гуманітарних питань Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівський області», перенаправило документи за належністю.

Встановлено, що державна установа 12.11.2023 відмовила у направленні документів для призначення пенсії до органів ПФУ за аналогічними підставами, про що повідомила позивача.

19.12.2023 позивач отримав лист №33/34-4794 від 11.12.2023 відділу із соціально-гуманітарних питань Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області" про відмову у виконанні судового рішення у справі №200/17682/21 щодо направлення документів до органів ПФУ для призначення пенсії, оскільки відсутні підстави для направлення документів до органів ПФУ, через те, що календарна вислуга років учасника бойових дій ОСОБА_1 становить -19 років 09 місяців 21 день, а пільгова вислуга 25 років 03 місяця 19 днів, яка не входить до призначення пенсії за вислугою років. Тому надіслані документи повертають без реалізації, через відсутність права у ОСОБА_1 на пенсію за вислугою років на умовах, визначених Законом.

Всі матеріали, які направлені листом лист №76 лн/дз від 22.11.2023 Управлінню Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці, повернуті без реалізації.

22.12.2023 ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на дії працівників Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівський області» до Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України.

24.02.2024 ОСОБА_1 від директора Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України Тетяни Андрійчук отримав відповідь за №2675/49-2024 від 27.01.2024 (1362053) про те, що дії працівників є правомірними, а судові рішення Верховного Суду у подібних справах незаконними.

Вважаючи спірні дії протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду позовом.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб визначено Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, врегульовано, зокрема, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 (далі також - Порядок №3-1, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до абзацу 1 пункту 1 Порядку № 3-1 заяви про призначення пенсії за вислугу років особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із вищезазначеним Законом, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи). Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Пунктом 12 Порядку № 3-1 передбачено, що уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.

Згідно з п. 1 розділу ІІІ Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та з інших соціальних питань, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.09.2018 №760, уповноважений структурний підрозділ приймає заяву про призначення пенсії та документи згідно з Порядком № 3-1 від особи, яка набула право на пенсію Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до статті 17-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. "а" ч. 1 ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше; з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

На виконання вищезазначених вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" Кабінетом Міністрів України постановою від 17.07.1992 №393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей.

Верховний Суд у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 у справі №725/1959/17, від 27.03.2018 у справі №295/6301/17, і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у частині призначення пенсії за вислугу років, дійшов висновку, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Ця позиція була також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №480/4241/18.

Окрім цього, у вищезазначеній постанові судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду сформувала наступні правові висновки: "В цілях Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

У справі, яка розглядається встановлено, що станом на 13.08.2015 (день звільнення) календарна вислуга років становить 19 років 09 місяців 21 днів, пільгова вислуга 25 років 03 місяців 19 днів з урахуванням вислуги років на пільгових умовах.

Ураховуючи правові висновки, наведені у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03.03.2021 у справі 805/3923/18-а та постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №480/4241/18, суд дійшов висновку, що дії відповідача 1 щодо викладеної в листі відмови позивачу у складанні та направленні до органів Пенсійного фонду України документів оформлених УМВС України на Донецькій залізниці для призначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не відповідають критеріям правомірності, визначеним ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Окремо, суд акцентує увагу, на твердженнях відповідача 1 про те, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/17682/21 на ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» не покладено жодних зобов`язань, адже установа не була відповідачем по зазначеній справі, та оцінює такі критично. Так, у період воєнного стану функції із забезпечення соціального захисту пенсіонерів із числа органів внутрішніх справ, що перебувають на обліг у в Донецькій області покладається на відділ із соціально- гуманітарних питань Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівський області».

Крім того, суд зазначає, що відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд є органом, який, зокрема, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.

Підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду у встановленому порядку.

Суд звертає увагу на те, що уповноваженим органом для призначення (перерахунку) пенсії є Пенсійний фонд, до компетенції якого і входить розгляд документів, в тому числі і поданих вперше.

При цьому, відповідач (у цьому конкретному випадку ДУ «ТМО МВС України по Львівській області») не компетентний вирішувати питання про наявність чи відсутність у позивача права на призначення пенсії та досліджувати документи, яким не надавалась оцінка Пенсійним фондом, а зобов`язаний в межах своїх повноважень скерувати зібраний пакет документів, для подальшого їх розгляду.

Щодо вимог заявлених до Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України, то суд не вважає за доцільно надавати їм оцінку у контексті спірних правовідносин, позаяк, департамент є суб`єктом адміністративного оскарження.

Завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам вищої юридичної сили. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є саме контроль за легітимністю прийняття рішень.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 10 вересня 2019 року у справі №818/985/18 та від 26 грудня 2019 року у справі №810/637/18.

Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в оформленні та направленні до відповідного пенсійного органу документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років й зобов`язати відповідача оформити та подати такі документи для розгляду питання щодо призначення позивачу пенсії за вислугу років.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, тому позов слід задовольнити частково.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а доказів понесення інших витрат понесених у зв`язку із розглядом справи не надано, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 293, КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» (79068, м. Львів, вул. Замарстинівська, 233), Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10) за участю третіх осіб Пенсійного Фонду України (01601, м. Київ-14, вул. Бастіонна, 9), Ліквідаційної комісії Управління МВС України на Донецькій залізниці (87501, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Паровозна, 14) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, - задоволити частково.

Визнати протиправними дії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» щодо відмови у складанні та направленні до органів Пенсійного фонду України документів оформлених УМВС України на Донецькій залізниці у встановленому порядку та спосіб, для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зобов`язати Державну установу «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» () оформити та направити необхідні документи до відповідного органу Пенсійного фонду України для розгляду питання про призначення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»».

В іншій частині позову відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп. 15.5 п. 15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя Гавдик З.В.