Справа № 200/2647/25
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2025 року Справа№200/2647/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні без повідомлення сторін) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОД ДОНБАС» (адреса: Донецька область, Покровський р-н, с. Єлизаветівка, вул. Центральна, 39А, )

до Головного управління ДПС України у Донецькій області (адреса: 87515, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця Італійська, 59 )

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Донецьке обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (адреса: 87555, Донецька область, м. Маріуполь, вул.. Серова, буд. 1а, ); Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл.. Соборна, 3, )

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОД ДОНБАС» звернулося до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС України у Донецькій області, в якому просить визнати бездіяльність Головного управління ДПС України у Донецькій області протиправною та зобов`язати Головне управління ДПС України у Донецькій області провести коригування звіту «Про податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб і сум отриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску» за 1 квартал 2024 року, а саме - (код рядка 101): колонка 1 (січень місяць) вказати 5 осіб замість 19, колонка 2 (лютий місяць ) вказано 5 замість 10, колонка 3 (березень місяць) вказати 4 осіб замість 9.

Ухвалою суду від 21 квітня 2025 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 29 квітня 2025 року суд прийняв до розгляду позовну заяву позивача, відкрив провадження в адміністративній справі № 200/2647/25 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), залучив до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача за клопотанням позивача.

За правилами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06 травня 2024 року підприємство направило звіт на реєстрацію до ДПС «Про податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб і сум отриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску» за 1 квартал 2024року. В лютому 2025 року під час самостійної перевірки поданих звітів за 2024 рік виявлено помилку, що при заповненні та наданні Звіту за 1 квартал 2024 року було помилково невірно вказана середньооблікова кількість працівників: помилково вказана не середньооблікова, а штатна кількість працівників - ( код рядка 101): колонка 1(січень місяць) вказано 19 осіб замість 5, колонка 2 (лютий місяць ) вказано 10 замість 5, колонка 3(березень місяць) вказано 9 осіб замість 4. Для усунення помилки позивач намагався подавати і «Нові» і «Уточнюючі» звіти, але це не дало результату. Наголосив, що невірні дані були внесені до Звіту лише в результаті прикрої помилки і жодним чином не відображають реальний стан справ на підприємстві.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в яких просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Зазначає, що визначення показника середньооблікової кількості штатних працівників за звітний період, рядок 101 заголовної частини Розрахунку здійснюється платником відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції зі статистики кількості працівників, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 28.09.2005 № 286 із змінами та доповненнями (далі Інструкція № 286). Порядок не містить положень, які б передбачали можливість уточнення або коригування графи 101 шляхом подання уточнюючого Розрахунку. Такий механізм прямо не передбачено нормативними актами ДПС України або Міністерства фінансів України.

Третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надала пояснення, відповідно до яких коригування реквізитів титульного аркушу Податкового розрахунку відповідно до чинного Порядку не передбачено.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропрод-Донбас», (надалі - Підприємство) розташовано по вул. Центральна, 64, с. Новомихайлівка, Мар`їнської міської територіальної громади, Покровський район, Донецької області, і 24.02.2022 року опинилося в зоні бойових дій у зв`язку з військовою агресією російської федерації. На підставі наказу № 20-к від 24.02.2022 року підприємство зупинило свою виробничу діяльність у зв`язку з неможливістю забезпечити виконання виробничих завдань та гарантувати безпеку життя та здоров`я працівників.

Згідно з даними інформаційно - комунікаційної системи органів ДПС України, ТОВ «АГРОПРОД-ДОНБАС», з 30.10.2009 перебував на обліку в Головному управлінні ДПС у Донецькій області, Східна ДПІ, код ДПІ 0562, з 23.12.2015 перейшов на облік до Головного управління ДПС у Донецькій області, Мар`їнська ДПІ (Мар`їнський район), код ДПІ 0538, з 01.01.2025 перебуває на обліку в Головного управління ДПС у Донецькій області, Покровська ДПІ, код ДПІ 0516, має стан 0 - Платник податків за основним місцем обліку. Як платник єдиного внеску взятий на облік 02.11.2009 під реєстраційним номером 05-15-03-14562.

Позивачем було надано до контролюючого органу Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (далі Податковий розрахунок) за 1 квартал 2024 року від 06.05.2024 № , який прийнятий без помилок, оброблений Пенсійним фондом України та зареєстрований в Реєстрі застрахованих осіб під номером 635396, про що свідчить друга квитанція (копія звіту та квитанції додаються).

У поданому підприємством Податковому розрахунку, в рядку 101 «Середньооблікова кількість штатних працівників за звітний період, осіб» у колонці 1 (січень місяць) зазначено 19 осіб, у колонці 2 (лютий місяць) 10 осіб, у колонці 3 (березень місяць) 9 осіб.

Визначення показника середньооблікової кількості штатних працівників за звітний період, рядок 101 заголовної частини Податкового розрахунку, форма якого затверджена наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4 «Порядок заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску» (далі Порядок № 4), із змінами та доповненнями, здійснюється платником відповідно до п. 3.2 розд. 3 Інструкції зі статистики кількості працівників, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 28.09.2005 № 286 із змінами та доповненнями (далі Інструкція № 286)

В лютому 2025 року, як зазначає позивач, під час самостійної перевірки поданих звітів за 2024 рік підприємством виявлено помилку, що при заповненні та наданні Звіту за 1 квартал 2024 року було помилково невірно вказана середньооблікова кількість працівників: помилково вказана не середньооблікова, а штатна кількість працівників - ( код рядка 101): колонка 1(січень місяць) вказано 19 осіб замість 5, колонка 2 (лютий місяць ) вказано 10 замість 5, колонка 3(березень місяць) вказано 9 осіб замість 4.

Дія Інструкції № 286 розповсюджується на всі підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, а також на фізичних осіб підприємців, які використовують найману працю (лист Державного комітету статистики України від 04.08.2009 № 09/4-7/176).

У Порядку № 4 заповнення форми Податкового розрахунку не передбачено механізму уточнення чи коригування рядка 101, що свідчить про його інформаційний (нефінансовий) характер і не впливає на податкові зобов`язання.

Листом від 24.02.2025 № 5 (вх. реєстраційний індекс ГУ ДПС у Донецькій області від 24.02.2025 № 4605/6) було повідомлено про самовиявлену помилку у рядку 101 Податкового розрахунку за 1 квартал 2024 року та надано відповідні додатки, отже відповідь на лист не надавалась, а інформація, викладена у листі з урахуванням додатків до нього, прийняті інформаційно.

Позивач намагався 08.04.2025 виправити рядок 101, подавши Податковий розрахунок за січень 2024 року з додатками до нього (копія додається), але зазначивши тип форми Звітна, дана звітність не прийнята, оскільки за цей період вже є наявна, про що свідчить квитанція 2, де зазначено помилка такого змісту: «Після успішного подання Розрахунку за формою місячної або квартальної звітності, подання «Розрахунку» з типом «Звітний» заборонено». Запропоновано «виправити помилки та надіслати документ повторно». Уточнюючі Податкові розрахунки за січень березень 2024 року платником не подавались.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом від 24.03.2025 №0500-0606-8/26422 повідомило позивача, що відповідно до Закону № 2464 (із змінами, внесеними Законом України від 04.07.2013 № 406-VII), починаючи з 01.10.2013 забезпечення адміністрування єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску, а також встановлення форми, строків і порядку прийняття та обробки звітності входить до завдань та функцій центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування Державної податкової служби України.

Донецьке обласне відділення Фонду захисту осіб з інвалідністю листом від 10.03.2025 р. №03.2-11/130 повідомило наступне - Відповідно до інформації, яка наявна у Пенсійному фонді України, та сформована виключно на підставі поданої Вашим підприємством звітності щодо сплати єдиного соціального внеску, Вашим підприємством у 2024 році не був виконаний норматив з працевлаштування осіб з інвалідністю, як то передбачено вимогами статті 19 Закону України від 21.03.1991 року № 875-XII «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» та є заборгованість, яку повинні сплатити до 15.04.2025p., поки справу не передано до суду.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач просить суд зобов`язати Головне управління ДПС України у Донецькій області провести коригування звіту «Про податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб і сум отриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску» за 1 квартал 2024 року, а саме - (код рядка 101): колонка 1 (січень місяць) вказати 5 осіб замість 19, колонка 2 (лютий місяць ) вказано 5 замість 10, колонка 3 (березень місяць) вказати 4 осіб замість 9. В той же час, позивач у позовній заяві не наводить жодної норми діючого законодавства, яке би встановлювало обов`язок для податкового органу або взагалі можливість для такого коригування. Розрахунки, звіти та іншу податкову звітність платник податків подає до контролюючого органу тільки самостійно, зазначаючи показники діяльності підприємства.

Наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4 із змінами та доповненнями затверджені форма Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (далі Розрахунок) та Порядок заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (далі Порядок).

Порядком передбачено, що для коригувань платнику податків необхідно сформувати та подати Розрахунок з типом «Звітний новий» або «Уточнюючий», який має містити обов`язкові реквізити, визначені в рядках 01-05 та у рядку 031 для платників єдиного соціального внеску, а також інформацію про додатки, у яких буде проводитися коригування, що визначені у рядку 06 цього Розрахунку. При цьому додатки, інформація щодо яких коригується у рядку 06 не вказуються та не подаються. Це означає, що коригування рядків 07-108 заголовної частини взагалі не передбачено чинним порядком.

Визначення показника середньооблікової кількості штатних працівників за звітний період, рядок 101 заголовної частини Розрахунку здійснюється платником відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції зі статистики кількості працівників, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 28.09.2005 № 286 із змінами та доповненнями (далі Інструкція № 286).

Дія Інструкції № 286 розповсюджується на всі підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, а також на фізичних осіб підприємців, які використовують найману працю (лист Державного комітету статистики України від 04.08.2009 № 09/4-7/176).

Згідно з Порядком заповнення форми Розрахунку рядок 101 заголовної частини Розрахунку є довідковим показником статистичного характеру. Вона не формує податкових зобов`язань платника податків і не використовується для розрахунку суми податку на доходи фізичних осіб, військового збору чи єдиного соціального внеску. Порядок не містить положень, які б передбачали можливість уточнення або коригування графи 101 шляхом подання уточнюючого Розрахунку. Такий механізм прямо не передбачено нормативними актами ДПС України або Міністерства фінансів України.

Таким чином, подання уточнюючого розрахунку з метою виправлення лише значення графи 101 є технічно неможливим та нормативно не обґрунтованим. Оскільки вказаний показник не впливає на розмір податкових зобов`язань, помилки у графі 101 не вважаються порушенням податкового законодавства, і не можуть бути підставою для застосування штрафних санкцій відповідно до статті 50 Податкового кодексу України (далі - ПКУ).

Підпункт 50.1 статті 50 ПКУ застосовується до Розрахунку (Додаток 4 ДФ) це основа для подання уточнюючих розрахунків у разі виявлення помилок. Але сам механізм виправлення має певну специфіку, визначену Порядком.

Отже, коригування реквізитів титульного аркушу Податкового розрахунку відповідно до чинного Порядку не передбачено.

Суд зазначає, що правовідносини між позивачем та Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю стосовно виконання нормативів з працевлаштування осіб з інвалідністю, що передбачено вимогами ст. 19 ЗУ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» та вплив помилки позивача у Податковому розрахунку, в рядку 101 «Середньооблікова кількість штатних працівників за звітний період, осіб» на відповідальність позивача не є предметом спору у даній справі. Дані правовідносини можуть бути предметом судового розгляду між позивачем та відповідачем - територіальним органом Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю.

Враховуючи вищезазначене, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, надані сторонами, суд дійшов висновку про безпідставність, необґрунтованість заявлених позовних вимог. Протиправна бездіяльність з боку відповідача не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду справи.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, з урахуванням принципів адміністративного судочинства, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Судові витрати залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОД ДОНБАС» (адреса: Донецька область, Покровський р-н, с. Єлизаветівка, вул. Центральна, 39А, ) до Головного управління ДПС України у Донецькій області (адреса: 87515, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця Італійська, 59 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання провести коригування звіту «Про податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб і сум отриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску» за 1 квартал 2024 року, а саме - (код рядка 101): колонка 1 (січень місяць) вказати 5 осіб замість 19, колонка 2 (лютий місяць ) вказано 5 замість 10, колонка 3 (березень місяць) вказати 4 осіб замість 9, відмовити повністю.

Рішення ухвалене та повне судове рішення складено 2 червня 2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар