Справа № 400/3262/25
Суддя: Дерев'янко Л.Л.
Дата ухвалення: 2025-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.05.2025 р. Справа № 400/3262/25
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дерев`янко Л.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу
за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
У провадженні Миколаївського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (далі також позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням по справі від 13.05.2025 позов задоволено:

визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївської області (54020 м. Миколаїв, вул. Морехідна 1 ) щодо відмови у нарахуванні і виплаті ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.01.2025 року щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб»;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Миколаївської області (54020 м. Миколаїв, вул. Морехідна 1 ЕДРПОУ 13844159 ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.01.2025 року щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

20.05.25 до суду надійшла заява представника позивача, адвоката Бондаренко Ігоря Олександровича про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу понесених позивачкою витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12000,00 гривень.

В обґрунтування заяви представник позивач послався на те, що в адміністративному позові позивач зазначила, що очікує понести судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 12000,00 грн. До заяви додано: ордер адвоката Бондаренко Ігоря Олександровича, договір № 183 від 19.08.2024 про надання правничої допомоги, укладений між позивачкою і Адвокатським об`єднанням «Релаєнс», додаткову угоду до цього договору № 092 від 10.04.2025, акт надання правничої допомоги № 113 від 20.04.2025.

Ухвалою від 27.05.2025 суд прийняв заяву позивача до розгляду.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви про ухвалення додаткового рішення суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.7 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо); такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з ч. 3 статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Оскільки розгляд справи № 400/3262/25 відбувався у письмовому провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи, суд розглядає заяву позивача про ухвалення додаткового рішення в письмовому провадженні.

Судом встановлено, що під час прийняття рішення в даній справі питання стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалося, при цьому позов містить посилання на витрати на правничу допомогу, які позивачка очікує понести.

Отже, наявні підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 4 ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Повертаючись до заяви про вирішення питання про розподіл витрат з правничої допомоги, суд зазначає таке.

Позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу по справі № 400/3262/25 надано договір, укладений між позивачкою і адвокатським об`єднанням «Релаєнс» № 183 від 19.08.2024, умови якого носять загальний характер та не конкретизують зміст спірних правовідносин, у яких надається правова допомога, отже іншими наданими доказами має бути підтверджено, що заявлені витрати понесені у зв`язку з розглядом саме даної справи.

Водночас, інші документи, надані адвокатом Бондаренко І.О., не є належними доказами щодо витрат на правничу допомогу, з огляду на таке.

З додаткової угоди № 092 від 10.04.2025, укладеної до договору № 183 від 19.08.2024, вбачається, що послуги з правничої допомоги надає адвокатське об`єднання «Релаєнс» і такі послуги складаються з аналізу поточної судової практики, підготовки, складанню і поданню до суду позовної заяви, підготовки і подання до суду необхідних процесуальних документів (додаткових пояснень, заяв, клопотань), представництва інтересів клієнта в суді.

Складеним відповідно до цієї додаткової угоди актом № 113 від 20.04.2025 позивачка підтвердила, що зазначені вище послуги надані їй адвокатський об`єднанням «Релаєнс» в повному обсязі.

Водночас, відповідно до матеріалів справи, позовна заява була подана до суду 01.04.2025 представником позивачки адвокатом Бондаренко Ігорем Олександровичем.

Відтак, додаткова угода № 092 від 10.04.2025, яка передбачала складання позовної заяви адвокатський об`єднанням «Релаєнс», була укладена сторонами вже після подання цієї заяви до суду.

При цьому, матеріали справи не містять підтвердження того, що адвокат Бондаренко І.А, який підписав адміністративний позов, є членом адвокатського об`єднання «Релаєнс».

Не відповідають обставинам справи і викладені в акті наданої правничої допомоги № 113 від 20.04.2025 відомості про виконані адвокатським об`єднанням роботи з підготовки і поданню необхідних процесуальних документів, представництва інтересів клієнта в суді першої інстанції, оскільки жодних документів, крім адміністративного позову, до суду надано не було, розгляд справи в суді відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

За таких обставин, суд доходить висновку, що позивачем не надано належних і достатніх доказів для підтвердження факту понесення витрат на правничу допомогу та їх вартості.

Верховним Судом неодноразово висловлено правову позицію, відповідно до якої відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, постанови Верховного Суду від 10.02.2022 у справі №440/7120/20, від 19.05.2022 у справі №440/4186/19, від.29.11.2022 у справі №640/10091/21 тощо).

Враховуючи наведене у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення на користь позивача заявлених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 12000,00 грн у зв`язку з їх недоведеністю та необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 139, 143, 246-247, 250- 252, 255, 286, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви представника позивача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.Л. Дерев`янко