Справа № 460/5693/24
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2025-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 травня 2025 року м. Рівне №460/5693/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду звернувся Фізична особа-підприємец ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.02.2024 №05-22-22.

Обґрунтовуючи позов, позивач зазначив, що за результатами фактичної перевірки відповідачем складено акт № 749/Ж5/17-00-07/05-17/ від 22.01.2024, відповідно до якого перевіркою встановлено порушення пункту 12 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Так в акті перевірки зазначено, що на момент перевірки в продажу знаходяться товари, на загальну суму 233161,00 грн без будь-яких документів, які б підтверджували їх облік на походження. Однак, позивач зазначає, що запиту на отримання первинних документів працівниками ДПС не надано. Запит на отримання документів надано разом із копією акту фактичної перевірки. Позивач вказує, що під час проведення перевірки продавцем магазину надано копії документів, які підтверджують облік та надходження товару в магазині, проте інспектори які проводили перевірку вимагали надання оригіналів документів. Крім того, позивач зазначає, що після отримання 23.02.2024 акта перевірки та запиту про надання документів він надіслав на адресу податкового органу всі копії документів на товар зазначений в акті на зняття залишків. Відповідно до трекінгу Укрпошти, дані документи отримані податковим органом 25.01.2024. Посадові особи ГУ ДПС у Рівненській області відповідно до вимог п. 44.6 та п. 44.7. Податкового кодексу України зобов`язані були врахувати надані копії документів які підтверджують облік та надходження товару. Таким чином, оскільки ведення обігу товарних запасів та їх надходження підтверджено у встановленому законом порядку, то відповідач прийшов до помилкового рішення про порушення пункту 12 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, та застосував штрафні санкції в сумі 233161,00 грн. Враховуючи вищенаведене, позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 03.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі; розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; відповідачу встановлено строк на подання відзиву.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, у встановлений судом строк подав відзив на позовну заяву. На обґрунтування заперечення відповідач зазначає, що за результатами фактичної перевірки позивача встановлено незабезпечення ведення у встановленому порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме на момент перевірки в продажу знаходилися товари на загальну суму 233161,00 грн, які вказані в акті зняття залишків від 19.01.2024, без наявності документів, які б підтверджували їх облік та походження товарів, що зазначені в акті зняття залишків технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, чим порушено пункт 12 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Продавцю ОСОБА_2 19.01.2024 було вручено запит про надання документів, які б підтверджували облік та походження товарів, що фактично знаходилися в реалізації на момент перевірки. У запиті продавець ОСОБА_2 пояснив, що накладні знаходяться в бухгалтерії для складання звітності. Зауважень на акт перевірки не надходило. За результатами розгляду акта перевірки ГУ ДПС у Рівненській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.02.2024 №606/17-000705-22, згідно з яким до ФОП ОСОБА_1 застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 233161,00 грн (233 161,0 грн х 100%) за здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку. На підставі викладеного, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою від 24.06.2024 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні.

У відповіді на відзив позивач підтримав доводи позовної заяви.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд встановив такі фактичні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 з 23.05.2022 був зареєстрована як фізична особа-підприємець; види діяльності за КВЕД: роздрібна торгівля телекомунікаційним устаткованням у спеціалізованих магазинах (основний); роздрібна торгівля в спеціалізованих магазинах електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення; роздрібна торгівля побутовими електротоварами в спеціалізованих магазинах; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

26.11.2024 до ЄДР внесено запис про припинення підприємницької діяльності позивача.

На підставі статей 20, 80 Податкового кодексу України, Кодексу законів про працю України, Законів України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункові операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», від 01.06.2000 №1775-ІІІ Про ліцензування певних видів господарської діяльності, від 19.12.1995 №481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольні напоїв та тютюнових виробів (зі змінами та доповненнями) Положення про ведення касові операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національною банку України від 29.12.2017 №148 (зі змінами та доповненнями) та інших нормативно правових актів, що підлягають перевірні, 19.01.2024 уповноваженими особами Головного управління ДПС у Рівненській області проведена фактична перевірка магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт перевірки від 22.01.2024 №749/Ж5/17-00-07-05-17/ НОМЕР_1 .

Перевірка здійснена в присутності продавця-консультанта ОСОБА_3 . Початок перевірки: 19.01.2024.

Контролюючим органом складено акт фактичної перевірки № 749/Ж5/17-00-07/05-17/ від 22.01.2024, відповідно до якого в ході перевірки встановлено незабезпечення ведення у встановленому порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме на момент перевірки в продажу знаходилися товари на загальну суму 233161,00 грн, які вказані в акті зняття залишків від 19.01.2024, без наявності документів, які б підтверджували їх облік та походження товарів.

Продавець, що перебував під час перевірки, акт перевірки підписав, в графі зауваження зазначив, що з актом не згоден, запиту на отримання первинних документів не було.

На підставі акта перевірки № 749/Ж5/17-00-07/05-17/ від 22.01.2024 Головним управлінням ДПС у Рівненській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.02.2024 №05-22-22, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафну (фінансову) санкцію на загальну суму 233161,00 грн.

Згідно з розрахунком до податкового повідомлення-рішення до позивача застосовано штрафні санкції за реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому законом порядку відповідно до статті 20 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР, а саме: застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Сума штрафних (фінансових) санкцій становить 233161,00 грн.

Позивач використав процедуру адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення. За результатами розгляду скарги Державною податковою службою України скарга платника податків залишена без задоволення, а податкове повідомлення-рішення без змін.

Не погоджуюся із податковим повідомленням-рішенням, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, визначаються Законом України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 № 265/95-ВР (далі Закон №265/95-ВР).

Як передбачено частиною першою статті 15 Закону № 265/95-ВР, контроль за додержанням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, інших емітованих платіжних інструментів та інших вимог цього Закону здійснюють контролюючі органи шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.

Абзацом першим пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Так, підпунктом 75.1.3. пунктом 75.1 статті 75 ПК України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно із положеннями пункту 80.1 статті 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Пункт 80.2 згаданої статті передбачає, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів (пп.80.2.1);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (пп.80.2.2);

- письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі незабезпечення можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, касових операцій, патентування або ліцензування (пп.80.2.3);

- неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками (пп.80.2.4);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального (пп.80.2.5);

- у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3 (пп.80.2.6);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації (пп.80.2.7).

Водночас запроваджене законодавцем правове регулювання у цій нормі зумовлює і певні особливості її застосування контролюючим органом, оскільки абзацом третім пункту 81.1 статті 81 ПК України закріплені обов`язкові вимоги до змісту наказу про призначення перевірки, зокрема, необхідність відображення у ньому підстави для її проведення, визначеної цим Кодексом.

Так, відповідно до абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Позивач здійснює свою підприємницьку діяльність у сфері торгівлі технікою та електронікою, що не заперечується сторонами.

Тож з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що в контролюючого органу були наявні достатні правові підстави для проведення фактичної перевірки позивача.

Про порушення відповідачем процедури призначення та проведення перевірки позивач не вказує.

Щодо суті зафіксованих актом перевірки порушень, які стали підставою для застосування до позивача фінансових санкцій, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Таким чином, пункт 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР зобов`язує суб`єктів господарювання (як юридичних осіб, так і фізичних осіб-підприємців (за виключенням перелічених в другому абзаці цієї норми осіб, до яких позивач не відноситься)) вести облік товарних запасів і у разі проведення перевірки надати документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження тих товарних запасів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

При цьому до 01.01.2022 суб`єкт господарювання зобов`язаний був надати такі документи під час проведення перевірки, а після цієї дати такий обов`язок має бути виконаним саме на початок її проведення.

Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 27.08.2024 у справі № 300/2879/22, які, в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України, враховуються судом при вирішенні спірних правовідносин.

Згідно зі статтею 20 Закону № 265/95-ВР до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

За змістом наведеної норми суб`єкт господарювання несе відповідальність за (окремо або в сукупності): 1) здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку; 2) ненадання під час перевірки документів, які підтверджують саме облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Таким чином, ненадання на початок проведення перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться в місці продажу (господарському об`єкті), є самостійною підставою для застосування штрафної санкції на підставі статті 20 Закону № 265/95-ВР.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11.01.2024 у справі № 420/12275/22 та від 27.08.2024 у справі № 300/2879/22.

Як зафіксовано актом перевірки № 749/Ж5/17-00-07/05-17/ від 22.01.2024, під час проведення перевірки в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованому за адресою: вул. Сергія Бачинського, 5, м. Рівне Рівненська область, ТЦ «Happy Mall», що належить ФОП ОСОБА_1 , позивачем не надано документів, які є предметом перевірки, та пов`язані з ним, а саме: облік товарних запасів, документів щодо походження товарів.

При цьому, під час фактичної перевірки встановлено та не заперечується позивачем, що ним реалізовується товар, згідно з актом зняття залишків від 19.01.2024, в тому числі мобільні телефони.

Згідно з абзацом 60 статті 2 Закону № 265/95 термін "технічно складні побутові товари, що підлягають гарантійному ремонту" для цілей цього Закону вживається у значенні, наведеному в Законі України "Про захист прав споживачів". Перелік груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 251 статті 1 Закону № 265/95 технічно складні побутові товари непродовольчі товари широкого вжитку (прилади, машини, устаткування та інші), які складаються з вузлів, блоків, комплектуючих виробів, відповідають вимогам нормативних документів, мають технічні характеристики, супроводжуються експлуатаційними документами і на які встановлено гарантійний строк.

Перелік груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2017 № 231. Смартфони, мобільні телефони, пилососи, роботи-пилососи та навушники відносяться до даного переліку.

З врахуванням наведеного, оскільки позивач провадить діяльність з реалізації, в тому числі, телефонів, що підлягають гарантійному ремонту то, відповідно, він зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи, що підтверджують облік та походження товарних запасів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу.

Позивач стверджує, що податковим органом під час проведення перевірки не витребовувалися документи, які підтверджують облік та походження товару. При цьому покликається на пункт 85.4 статі 85 ПК України.

Також стверджує, що позивачем станом на день перевірки належним чином вівся облік товарних запасів, а відповідачем не доведено факт реалізації позивачем товару не облікованого у встановленому законодавством порядку. Надав суду форму обліку товарних запасів, а також документи про походження спірних товарів.

Вказав, що відсутність на момент перевірки контролюючим органом первинних документів за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці документи належним чином обліковані відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», не є підставою для застосування до платника фінансової санкції, передбаченої статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

З цього приводу суд зазначає таке.

За обставинами даної справи судом встановлено, що в ході перевірки позивачем до перевірки не надано копії документів, що підтверджують облік та походження товару

Як вже зазначалося судом, до 01.01.2022 суб`єкт господарювання зобов`язаний був надати такі документи під час проведення перевірки, а після цієї дати такий обов`язок має бути виконаним сааме на початок її проведення.

Відповідальність за порушення вимог Закону № 265/95-ВР унормована приписами розділу V цього Закону.

Суд зазначає, що диспозиція норми статті 20 Закону № 265/95-ВР передбачає, що до суб`єкта господарювання застосовується відповідна фінансова санкція за ненадання документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Відповідно до пункту 85.2 статті 85 ПК України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки. Цьому обов`язку кореспондує право контролюючого органу при проведенні перевірок вимагати і отримувати у платників податків первинні фінансово-господарські, бухгалтерські та інші документи (в тому числі, засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності) їх копії), які б підтверджували задекларовані об`єкти оподаткування, суми податкових зобов`язань, дотримання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Таке право закріплене нормою пункту 85.4 статті 85 ПК України.

Отже, взаємна дія правових положення абзацу 2 пункту 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР і пункту 85.2 статті 85 ПК України зобов`язують платника податків при проведенні фактичної перевірки без окремої письмової вимоги надати документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

При цьому пункт 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР такий обов`язок суб`єктів господарювання надавати контролюючим органам документи, що підтверджують облік та походження товарних запасів визначено саме на початок проведення перевірки. Тобто, ненадання під час проведення перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу, визначається законодавцем як самостійна підстава для застосування штрафних санкцій.

Таким чином, первинні документи на товар мають зберігатися в місці продажу (господарському об`єкті) до моменту вибуття (реалізації, списання, тощо) останньої одиниці товару, відображеної в таких первинних документах.

З матеріалів справи встановлено, що продавцю-консультанту ОСОБА_2 19.01.2024 об 12 год. 53 хв. було вручено під підпис запит на надання документів від 19.01.2024, в якому зазначено про необхідність надання у термін до 14 год. 00 хв. 19.01.2024 документів, які б підтверджували облік та походження товарів, які фактично знаходяться в реалізації на момент перевірки та вказані в акті зняття залишків. Документи необхідно надати за місцем здійснення діяльності платника: магазин «Patifon» за адресою: вул. Сергія Бачинського, 5, м. Рівне Рівненська область, ТЦ «Happy Mall».

Платником податків не надано контролюючому органу первинних документів на товар, які підтверджують його облік.

Суд критично оцінює твердження позивача, що під час проведення перевірки продавцем магазину надано копії документів, які підтверджують облік та надходження товару в магазині, проте інспектори, які проводили перевірку, вимагали надання оригіналів документів.

З наявного в матеріалах справи акта перевірки № 749/Ж5/17-00-07/05-17/ від 22.01.2024 встановлено, що присутній при перевірці продавець підписав акт перевірки та у зауваженнях до нього не вказав, що до перевірки надавалися документи, однак вони не взяті перевіряючими до уваги.

Твердження позивача про отримання запиту про надання документів разом з актом перевірки, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, оскільки в матеріалах справи наявний відповідний запит від 19.01.2024 з підписом продавця від 19.01.2024 про його отримання.

Окрім того, покликання на те, що документи на запит, який отриманий разом з актом перевірки, було надіслано до контролюючого органу, суд також вважає безпідставними, оскільки, як вже зазначалося судом, пункт 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР передбачає обов`язок суб`єктів господарювання надавати контролюючим органам документи, що підтверджують облік та походження товарних запасів саме на початок проведення перевірки.

Таким чином, відповідно до акта перевірки станом на 19.01.2024 при перевірці господарської одиниці магазину «Patifon», що розташований за адресою: вул. Сергія Бачинського, 5, м. Рівне Рівненська область, ТЦ «Happy Mall» виявлено залишки товарних запасів на загальну суму 233161,00 грн, без наявності документів, які б підтверджували їх облік та походження товарів. У зв`язку з чим відповідачем відповідно до статті 20 Закону № 265/95-ВР застосовано штрафну санкцію.

Враховуючи те, що позивачем ні на початок перевірки, ні під час її проведення не надано документів, які підтверджують облік та походження товарів, суд вважає, що відповідачем правомірно застосовано штрафну санкцію.

За таких обставин податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області від 19.02.2024 №05-22-22 про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 233161,00 грн прийнято контролюючим органом відповідно до норм чинного законодавства. Доводи позивача правомірності рішення контролюючого органу не спростовують та не дають суду підстав для його скасування.

За приписами частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене вище у сукупності, у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.02.2024 №05-22-22 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 30 травня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12,м. Рівне,Рівненська обл.,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Суддя Н.О. Дорошенко