Справа № 640/12416/21
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року 13:03 ЛуцькСправа № 640/12416/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Смокович В.І.,

при секретарі судового засідання Литвиненко І.П.,

за участі: представника позивача Бєліцького І.С.,

представника відповідача Доброва О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу в режимі відеоконференції за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЙМДЕВ» до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ««ГЕЙМДЕВ» (далі ТОВ «Геймдев», товариство, позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київської митниці Держмитслужби (далі Київська митниця, митний орган, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 08.01.2021 №UA100000/2021/000002/2 та визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100060/2021/00021.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.12.2020 товариством було подано митну декларацію №UA100060/2020/400676 від 28.12.2020, згідно якої задекларовано товари за кодом за митною вартістю в розмірі 657 538,50 Євро (22 718 232,21 грн).

Разом з тим, 08.01.2021 Київською митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості №UA100000/2021/000002/2, згідно якого митну вартість задекларованих позивачем товарів скориговано, та визначено на рівні 1 248 000,00 Євро.

Також відповідачем надіслано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100060/2021/00021.

Після здійснення коригування митної вартості, товар випущено у вільний обіг на підставі розділу X Митного кодексу України (надалі - МК України) шляхом надання гарантій відповідно до частини сьомої статті 55 МК України за митною декларацією від 16.01.2021 № UA100060/2021/270383.

Позивачем було подано відповідачу лист від 18.03.2021 щодо надання додаткових документів згідно з частиною восьмою статті 55 МК України з метою скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 08.01.2021 № UA100000/2021/000002/2.

У відповідь на згаданий лист відповідач надіслав відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вказавши, що підстави для скасування рішення про коригування митної вартості від 08.01.2021 №UA100000/2021/000002/2 - відсутні.

Представник позивача переконаний, що ТОВ «Геймдев» вірно визначено митну вартість імпортованих товарів, а подані документи не містять жодних неузгодженостей, які можуть свідчити про наявність сумнівів в правильності визначення митної вартості.

Вказує, що загальна вартість товарів які декларуються позивачем, що сплачена або підлягає сплаті постачальнику за поставлені 48 гральних автоматів, імпортовані товариством за митною декларацією UA100060/2020/400676 від 28.12.2020, становить 654 538,5 Євро, що сплачуватиметься відповідно до пункту 3.1. Договору купівлі-продажу від 04.11.2020 №0411/20.

При цьому, цифрові значення вартості товарів, визначені в інвойсі №96332693 від 15.12.2020 відповідають цифровим значенням вартості товарів вказаним в Додатку №1 до Договору купівлі-продажу від 04.11.2020 №0411/20 та не містять жодних неузгодженостей або розбіжностей.

Витрати на міжнародне транспортування вантажу становлять 97 316,2 грн, що було включено до митної вартості в вантажній митній декларації UA100060/2020/400676 від 28.12.2020, а тому подані декларантом документи в частині витрат на транспортування товарів не містять розбіжностей, які впливають на кількісні та вартісні показники митної вартості. Заявлена позивачем митна вартість товарів за ціною договору, в частині витрат на транспортування, відповідає вимогам статті 58 МК України.

Представник позивача наголошує, що надані ТОВ «Геймдев» документи не містять жодних розбіжностей щодо даних, які підлягають обчисленню при визначенні митної вартості, та містять об`єктивні і достовірні дані, що підтверджують заявлену позивачем митну вартість товарів за ціною договору. При цьому формування ціни договору з урахуванням знижок не є підставою для коригування митної вартості.

Відповідачем не наведено жодного належного та обґрунтованого доводу щодо недостовірності заявленої позивачем вартості товару, а саме по собі припущення про незвичність рівня знижок, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої товариством, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Звертає увагу суду, що посилання на інвойс в платіжному дорученні не могло бути, оскільки оплата здійснювалась за весь придбаний товар, в порядку визначеному Договором купівлі-продажу від 04.11.2020 №0411/20, а саме шляхом перерахування авансового платежу.

Водночас, в інвойсі №96332693 є посилання на Замовлення 20579478, яке є Додатком №1 до Договору купівлі-продажу від 04.11.2020 № 0411/20. Платіжне доручення №6 від 23.11.2020 також містить посилання на Договір купівлі-продажу від 04.11.2020 № 0411/20. Таким чином можлива ідентифікація товару та прив`язки до оплати.

Відзначає, що поставка товару здійснювалась на умовах FCA, що передбачено Договором купівлі-продажу від 04.11.2020 № 0411/20. Згідно Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати, за умовами поставки FCA у покупця немає зобов`язань щодо укладення договору страхування.

Відповідач під час митного оформлення повідомлявся про те, що товар за інвойсом №96332693 не було застраховано позивачем. Таким чином, протиправним зі сторони відповідача є обґрунтування необхідності коригування митної вартості на підставі неподання необов`язкових документів.

Враховуючи зазначене уважає, що оскаржуваним рішенням порушується право позивача на свободу підприємницької діяльності та гарантовану законом заборону незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини, а також порушується його майновий інтерес на суму митних платежів та інших податків, яку він має доплатити у зв`язку із прийняттям такого рішення, а тому просить адміністративний позов задовольнити (арк. спр. 1-25).

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.05.2021 відкрито провадження в адміністративній справі №640/12416/21 за правилами загального позовного та підготовче засідання призначена на 14.06.2021 о 14:00 год (арк. спр. 108).

У відзиві на позовну заяву від 29.06.2021 №7.8-10/3407 представник відповідача заперечує проти позовних вимог, в обґрунтування своєї позиції вказує, що 28.12.2021 до Київської митниці подано митну декларацію №UA100060/2020/400676 з метою здійснення митного оформлення товару, митну вартість якого визначено за першим методом.

Під час проведення контролю за правильністю визначення митної вартості товару встановлено, що документи подані до митного оформлення містять неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів та відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів:

1) роздрукована з електронної копії митна декларація країни відправлення № 20NLKIQ5JVAHK6WD59 не містить відміток митного органу країни відправлення. Крім того, електронна копія митної декларації містить незаповнені графи. Вказане викликає сумніви у достовірності відомостей зазначених в вказаному документі, відповідно до пункту 2 частини другої статті 52 МК України;

2) відповідно до доповнення до замовлення на продаж від 10.12.2020 № 20579478 продавцем надається знижка у розмірі від 45 до 90 відсотків, однак розмір знижки, умови надання знижки та можливість надання знижки не передбачені зовнішньоекономічним контрактом від 04.11.2020 № 0411/20;

3) для підтвердження такої складової митної вартості, як транспортні витрати, декларантом надано довідку про транспортні витрати від 17.12.2020 № 1712/06, однак, відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», до документів, які підтверджують вартість транспортування можуть належати: договір про надання транспортно-експедиційних послуг, рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно- експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг; заявки на перевезення; акт виконаних робіт по наданню послуг з перевезення; калькуляція транспортних витрат, що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Вищезазначені документи декларантом не надані;

4) договір транспортної експедиції № А 26/04/116 між ТОВ «Корсель» і ТОВ «Раф- Транс» датовано 26.04.2016 та відповідно до пункту 7, договір діє до 31.12.2017;

5) в платіжному документі від 23.11.2020 № 6 відсутні посилання щодо оплати саме оцінюваного товару (відсутні посилання на інвойс або специфікацію), що не дає змоги ідентифікувати зазначену оплату з оцінюваним товаром. Пунктом 2.2 Порядку оформлення платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах, що затверджений постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 № 216 (зі змінами) зазначено, що платник заповнює реквізити «Призначення платежу» таким чином, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування бенефіціару коштів в іноземній валюті або банківських металів;

6) відповідно до пункту 4.1 контракту від 04.11.2020 № 0411/20 передбачено, що витрати на транспортування та страхування продукції здійснюється за рахунок покупця. Однак, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування до митного оформлення не подано. Зазначені обставини не дають можливості митному органу перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі.

Декларантом додатково на запит митного органу надані наступні документи: лист щодо ціноутворення б/н від 28.12.2020 без перекладу на українську мову; платіжне доручення від 29.12.2020 №180 щодо оплати організації перевезення, без підпису відповідального виконавця уповноваженого банку, що суперечить Положенню про порядок виконання банками документів на переказ,...в іноземних валютах...» (затверджена постановою Правління НБУ від 28.07.2008 № 216 і зареєстрована в Міністерстві юстиції України 01.10.2008 за № 910/1560; рахунок на оплату транспортно-експедиційного обслуговування від 17.12.2020 №11027 від ТОВ «Клевер ТІМ»; акт надання послуг на транспортно-експедиційне обслуговування від 17.12.2020 №11027 від ТОВ «Клевер ТІМ»; додаток №1 до договору купівлі-продажу від 04.11.2020 №0411/20 без підписів та печаток продавця та покупця.

Відповідно до наданої до митного оформлення ЦМР від 15.12.2020 б/н перевізником оцінюваної партії товарів є транспортна компанія «RAF TRANS LTD», однак документів від безпосереднього перевізника декларантом не надано. Таким чином у митного органу відсутня можливість перевірити повноту декларування та умов оплати наданих транспортно-експедиційних послуг. Також повідомляє, що відповідно до пункту 2(a) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (далі - ГАТТ) оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару, який обкладається митом, або аналогічного товару. Відповідно до пункту 2(b) статті під "дійсною вартістю" повинна розумітись ціна, за якою такий або аналогічний товар продасться або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах вільної конкуренції. Разом з тим, в доповненні до замовлення на Продаж 20579478 від 10.01.2020 зазначено про надання знижки від 45 до 90%, що є незвичайним в умовах конкурентної торгівлі.

Таким чином, між декларантом та митним органом проведена процедура консультації шляхом направлення електронного повідомлення (постанова Верховного Суду України від 07.09.2012 в адміністративній справі № 21-242а12 обмін інформацією між декларантом та митницею в ході проведення консультацій для обґрунтування вибору підстав для визначення митної вартості здійснюється в тому числі шляхом витребування митними органами додаткових документів).

Враховуючи вищевикладене, позивачем документально не підтверджено митну вартість товару та складові митної вартості, а тому у задоволенні адміністративного суду просить відмовити (арк. спр. 114-123).

На адресу суду 09.08.2021 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій останній підтримав позицію, викладену у позові та додав, що відповідач необґрунтовано не використав найбільш релевантну раніше визнану митну вартість згідно митної декларації №UA100060/2020/400264 від 23.12.2020, згідно якої було позивачем без будь-яких коригувань з боку Київської митниці імпортовано аналогічні товари, придбані на аналогічних комерційних умовах, що були доставлені на аналогічних умовах поставки. Таким чином відсутні підстави вважати коригування митної вартості товарів, імпортованих товариством, обґрунтованою (арк. спр. 199-210).

Представником митного органу 12.08.2021 подано заперечення №7.8-10/593 (арк. спр. 214-217).

За приписами частини десятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Дослідивши подані заперечення, суд встановив, що таке клопотання не підписано представником відповідача.

Враховуючи викладене, суд не приймає такі заперечення разом із поданими до них документами до розгляду, оскільки вона не відповідає вимогам статті 167 КАС України.

У додаткових поясненнях від 07.09.2021 представник позивача звертає увагу суду, що відповідно до МД від 28.12.2020 № UA100030/2020/143940, на підставі якого здійснювалось коригування митної вартості товару, ввозились гральні автомати ELECTRONIC ROULETTE GP 6 + TOPPER. Водночас Позивач ввозив на митну територію України гральні автомати Crystal Slant та Cobalt. Відтак наведені товари очевидно не є аналогічними чи подібними (арк. спр. 226-236).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 18.10.2021 (том 2 арк. спр. 4).

Закон України №2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 (далі - Закон №2825-IX) набрав чинності 15.12.2022, за приписами статтями 1-2 якого ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва та утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

За приписами пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2825-IX з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим цього пункту. Не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративні справи, які були передані до Київського окружного адміністративного суду та розподілені між суддями до набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ», розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ», але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Справи, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

На виконання вимог Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ» (далі - Закон) наказом ДСА України від 16.09.2024 №399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (далі - Порядок №399).

Пунктами 4-7 Порядку №399 визначено, що на розгляд та вирішення судам підлягають передачі судові справи, які нерозглянуті ОАСК та передані до КОАС, але до набрання чинності Законом, не розподілені між суддями. Матеріали щодо розгляду та вирішення окремих процесуальних питань у межах нерозглянутих судових справ підлягають передачі до судів, визначених у результаті автоматизованого розподілу судових справ між судами, проведеного відповідно до правил, установлених цим Порядком. Судові справи, вказані у переліку, які підлягають передачі судам, мають бути зареєстровані в базі даних. Перелік складається відповідальною особою протягом семи робочих днів після опублікування цього Порядку за формою, визначеною у додатку 1 до Порядку, та формується в електронній формі із застосуванням КЕП.

На виконання положень Закону №2825-IX та відповідно до Порядку №399, дану справу передано на розгляд до Волинського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 прийнято до провадження адміністративну справу №640/12416/21 за позовом ТОВ «Геймдев» до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Одночасно здійснено заміну відповідача - Київську митницю Держмитслужби на Київську митницю (бульвар Гавела, 8-А, місто Київ, 03124, ).

Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження суддею одноособово та судове засідання призначено на 15.04.2025 10:00 год (том 2 арк. спр. 17-18).

Клопотанням представника відповідача підтримав позицію, викладену у відзиві та просив прийняти рішення на підставі наявних в справі доводів та документів (арк. спр. 25-26).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 20.03.2025 клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів задоволено та постановлено судове засідання, призначене на 10:00 год 15.04.2025, проводити в режимі відеоконференції з участю представника відповідача поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення EasyCon (https://vkz.court.gov.ua) (арк. спр. 47-48).

У додаткових поясненнях від 19.03.2025 представник позивача підтримав позицію, викладену у позовній заяві та документах по суті справи, просив адміністративний позов задовольнити (арк. спр. 52-65).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів задоволено та постановлено судове засідання, призначене на 10:00 год 15.04.2025, проводити в режимі відеоконференції з участю представника відповідача поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення EasyCon (https://vkz.court.gov.ua) (арк. спр. 93-94).

На адресу суму 09.05.2025 надійшли додаткові пояснення у справі від ТОВ «Геймдев», у яких представник позивача вказав, що загальна сума, що підлягає сплаті за Договором купівлі-продажу від 04.11.2020 № 0411/20 складає 1090551,54 Євро.

На даний момент було сплачено 931512,76 Євро. Кредиторська заборгованість позивача за Договором купівлі-продажу від 04.11.2020 № 0411/20 складає 159038,78 Євро.

Фактично сплачена сума за Договором купівлі-продажу віл 04.11.2020 № 0411/20 та облікована кредиторська заборгованість підтверджує загальну суму 1 090 551,54 Євро як ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за всі товари, що поставлялись за Договором купівлі-продажу віл 04.11.2020 № 0411/20.

Водночас відзначає, що наявність заборгованості, сплата різних сум вказують виключно на факти виконання/невиконання окремих положень договору щодо дотримання строків виконання зобов`язань сторонами.

Це жодним чином не може бути причиною, через яку заявлену ТОВ «Геймдев» митну вартість не може бути визнано, відтак не може призводити до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості. Відповідне не свідчить про зміну вартості товару, що сплачена або підлягає сплаті (том 2 арк. спр. 134-137, 149-152).

Інших заяв по суті справи, передбачених КАС України до суду не надходило.

У судових засіданнях 15.04.2025, 09.05.2025, 21.05.2025 представник позивача, адвокат Бєліцький І. С., позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, відповіді на відзив та додатково наданих пояснень, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судових засіданнях позовні вимоги заперечив та просив відмовити у їх задоволенні в повному обсязі.

Суд, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Між ТОВ «Геймдев» (Покупець) та IGT EUROPE B.V. (Продавець) 04.11.2020 було укладено зовнішньоекономічний контракт №0411/20 (арк. спр. 47-55, 137-145).

Відповідно до пункту 1.1. Контракту Постачальник погоджується продати, а Покупець погоджується придбати ігрові автомати та інше пов`язане обладнання та ліцензоване програмне забезпечення (Продукція) у кількості та за вартістю визначеною у замовленні на закупівлю №20579478 від 07.07.2020, що підписано обома Сторонами (Додаток №1 «Замовлення») та згідно із умовами та положеннями Замовлення та Загальними положення та умови IGT від 16.06.2017, умови яких включені сюди в якості посилання.

Точна кількість та детальний опис Продукції наведено у Замовленні (пункт 1.3 Контракту).

Загальна договірна вартість на Продукцію, як визначено у Статті 1 цього Договору, становить один мільйон дев`яносто тисяч п`ятсот п`ятдесят один євро 53 євроцентів (1 090 551,53 Євро) без ПДВ.

Договірна вартість включає: вартість Продукції; упакування та інші витрати Постачальника, пов`язані з виконанням умов доставки FCA приміщення Постачальника в Амстердамі (INCOTERMS 2010); видачу сертифікатів походження (лише за вимогою Покупця); та за умови попереднього підтвердження покупцем митниці виїзду, видачу EX-A експортної декларації (стаття 2 Контракту).

Пунктом 3.1. Контракту передбачено, що Сторони погоджуються з наступними умовами оплати: 30% від Договірної вартості в розмірі триста двадцять сім тисяч сто шістдесят п`ять євро 46 євроценти (327 165,46 Євро) сплачується як авансовий платіж протягом 10 (десяти) робочих днів після підписання цього Договору; залишок Договірної вартості в розмірі сімсот шістдесят три тисячі шістсот п`ятнадцять євро 49 євроцентів (63 615,49 Євро), перший внесок підлягає сплаті протягом 30 (тридцяти) робочих днів після поставки Продукції.

Додатком №1 до Договору купівлі-продажу від 04.11.2020 № 0411/20 передбачено, що позивач придбає:

27 ігрових автоматів «Crystal Slant» з тематичними наборами ігор та дисками «EZPay» на загальну суму 370 044,86 Євро (вартість одного 13 705,36 Євро);

35 ігрових автоматів «COBALT» з тематичними наборами ігор та дисками «EZPay» на загальну суму 462 208,74 Євро (вартість одного 13 205,96 Євро);

15 ігрових автоматів «PEAKSLANT» з тематичними наборами ігор та дисками «EZPay» на загальну суму 235 582,93 Євро (вартість одного - 15 705,53 Євро).

Транспортні витрати, які включаються в ціну договору, становлять 22 715,00 Євро.

Загальна сума становить 2 190 0253,00 Євро, знижка 1 099 701,47 Євро та загальна сума, з урахуванням знижки 1 090 551,53 Євро (арк. спр. 56-59, том 2 арк. спр. 198-204 переклад).

Першу частину товару (гральні автомати «Crystal Slant» в кількості 14 штук та «PEAKSLANT» в кількості 15 штук) на загальну суму 436 013,04 Євро було ввезено на митну територію України за МД №UA100060/2020/400264 від 23.12.2020 без коригування митної вартості товару (арк. спр. 101-103).

Щодо продажу та поставки гральних автоматів «Crystal Slant» (13 штук) та «COBALT» (35 штук) в загальній кількості 48 штук укладено рахунку-фактури (інвойс) №96332693 від 15.12.2020 на загальну суму 654 538,50 Євро (арк. спр. 60-61, том 2 арк. спр. 198-199 переклад).

В порядку електронного декларування позивач подав через декларанта МД №UA100060/2020/400676 від 28.12.2020 на товар: «Ігровий автомат "Crystal Slant" модель:96499816 S/N: 2507210, 2507211, 2507214, 2507215, 2507216, 2507217, 2507218, 2507219, 2507220 - 9 шт.; Ігровий автомат "Crystal Slant" модель: 96499816 S/N: 2507232, 2507233, 2507234, 2507235 - 4 шт.; Ігровий автомат "COBALT" модель: 96499827 S/N:2514077, 2514078, 2514079, 2514080, 2514081, 2514082, 2514083, 2514084, 2514085, 2514086, 2514087, 2514088, 2514089 - 14 шт.; Ігровий автомат "COBALT" модель: 96499827 S/N: 2514091, 2514092, 2514093, 2514094, 2514416, 2514417, 2514418, 2514419, 2514420, 2514421, 2514422, 2514423, 2514424 - 14 шт.; Ігровий автомат "COBALT" модель: 96499827 S/N:2422362, 2422363, 2422364, 2422365, 2422366, 2514426, 2514427 - 7 шт. Надходять в розібраному стані для зручності транспортування. Виробник ЮТ; Торговельна марка ЮТ; Країна виробництва US» (арк. спр. 185-186).

На підтвердження заявленої митної вартості товару, серед іншого, подано наступні документи, визначені в графі 44 МД, згідно Класифікатору документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 №1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій», а саме: рахунок-фактура (інвойс) №96332693 від 15.12.2020 (арк. спр. 60-61, том 2 арк. спр. 198-199 переклад); автотранспортна накладна (CMR) від 15.12.2020 (арк. спр. 99); сертифікат про походження товару №RS-20-100519 від 01.12.2020 (арк. спр. 64); сертифікат з перевезення (походження) товару №ХВ.83492979 від 15.12.2020 (арк. спр. 100); акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA100060/2020/400280 від 23.12.2020; до замовлення на продаж №20579478 від 10.12.2020 (арк. спр. 56-59); платіжний документ №6 від 23.11.2020 (арк. спр. 62); Контракт №0411/20 від 04.11.2020 (арк. спр. 47-55); Додаток до Контракту №1 від 04.11.2020 (арк. спр. 56-59); Договір про надання послуг митного брокера №ЮКС-103 від 24.11.2020; Договір транспортного експедирування №0312/20/01 від 03.12.2020 (арк. спр. 72-80); Договір перевезення вантажів автомобільним транспортом №10122020 від 01.12.2020 (арк. спр. 85-90); договір транспортної експедиції № А 26/04/116 від 26.04.2016 (арк. спр. 91-98); інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів №6406519 від 22.12.2020; №UA100060.2020.400465.001 від 23.12.2020; №UA100060/2020/400280 від 23.12.2020; №UA100060/2020/01606 від 28.12.2020; Довідка про транспортні витрати №1712/06 від 17.12.2020 (арк. спр. 136); додаткова інформація від 23.12.2002; доручення б/н від 01.08.2020; лист б/н від 24.12.2020; лист, щодо страхування №28-12/2020-1 від 28.12.2020 (арк. спр. 172); разова перепустка №ПР-100 944 від 23.12.2020; експортна декларація №20NLKIQ5JVAHK6WD59 (арк. спр. 70).

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митницею встановлено, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом та містять наступні розбіжності:

1) роздрукована з електронної копії митна декларація країни відправлення № 20NLKIQ5JVAHK6WD59 не містить відміток митного органу країни відправлення. Крім того, електронна копія митної декларації містить незаповнені графи. Вказане викликає сумніви у достовірності відомостей зазначених в вказаному документі, відповідно до пункту 2 частини другої статті 52 МК України;

2) відповідно до доповнення до замовлення на продаж від 10.12.2020 № 20579478 продавцем надається знижка у розмірі від 45 до 90 відсотків, однак розмір знижки, умови надання знижки та можливість надання знижки не передбачені зовнішньоекономічним контрактом від 04.11.2020 № 0411/20;

3) для підтвердження такої складової митної вартості, як транспортні витрати, декларантом надано довідку про транспортні витрати від 17.12.2020 № 1712/06, однак, відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», до документів, які підтверджують вартість транспортування можуть належати: договір про надання транспортно-експедиційних послуг, рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно- експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг; заявки на перевезення; акт виконаних робіт по наданню послуг з перевезення; калькуляція транспортних витрат, що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту;

4) договір транспортної експедиції № А 26/04/116 між ТОВ «Корсель» і ТОВ «Раф-Транс» датовано 26.04.2016 та відповідно до пункту 7, договір діє до 31.12.2017;

5) в платіжному документі від 23.11.2020 № 6 відсутні посилання щодо оплати саме оцінюваного товару (відсутні посилання на інвойс або специфікацію), що не дає змоги ідентифікувати зазначену оплату з оцінюваним товаром. Пунктом 2.2 Порядку оформлення платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах, що затверджений постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 № 216 (зі змінами) зазначено, що платник заповнює реквізити «Призначення платежу» таким чином, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування бенефіціару коштів в іноземній валюті або банківських металів;

6) відповідно до пункту 4.1 контракту від 04.11.2020 № 0411/20 передбачено, що витрати на транспортування та страхування продукції здійснюється за рахунок покупця. Однак, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування до митного оформлення не подано.

Як передбачено в графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2021/000002/2 від 08.01.2021, зазначені обставини не дають можливості митному органу перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі. У зв`язку з вищенаведеним, відповідно до статті 53 МК України необхідне подання протягом 10 календарних днів наступних додаткових документів (за наявності): 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прас - листи) виробника товару; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 7) страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 8) банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 9) копію митної декларації країни відправлення.

Декларантом додатково на запит митного органу надані наступні документи: лист щодо ціноутворення б/н від 28.12.2020 без перекладу на українську мову (арк. спр. 174-175); платіжне доручення від 29.12.2020 №180 щодо оплати організації перевезення, без підпису відповідального виконавця уповноваженого банку, що суперечить Положенню про порядок виконання банками документів на переказ,...в іноземних валютах...» (затверджена постановою Правління НБУ від 28.07.2008 № 216 і зареєстрована в Міністерстві юстиції України 01.10.2008 за № 910/1560 (арк. спр. 188); рахунок на оплату транспортно-експедиційного обслуговування від 17.12.2020 №11027 від ТОВ «Клевер ТІМ» (арк. спр. 83); акт надання послуг на транспортно-експедиційне обслуговування від 17.12.2020 №11027 від ТОВ «Клевер ТІМ» (арк. спр. 190); додаток №1 до договору купівлі-продажу від 04.11.2020 №0411/20 без підписів та печаток продавця та покупця.

Відповідно до наданої до митного оформлення ЦМР від 15.12.2020 б/н перевізником оцінюваної партії товарів є транспортна компанія «RAF TRANS LTD», однак документів від безпосереднього перевізника декларантом не надано. Таким чином у митного органу відсутня можливість перевірити повноту декларування та умов оплати наданих транспортно-експедиційних послуг. Також повідомляє, що відповідно до пункту 2(a) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (далі - ГАТТ) оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару, який обкладається митом, або аналогічного товару. Відповідно до пункту 2(b) статті під "дійсною вартістю" повинна розумітись ціна, за якою такий або аналогічний товар продасться або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах вільної конкуренції. Разом з тим, в доповненні до замовлення на Продаж 20579478 від 10.01.2020 зазначено про надання знижки від 45 до 90%, що є незвичайним в умовах конкурентної торгівлі.

Оскільки позивачем не було надано всіх запрошених документів, відсутні відомості, що підтверджуються числові значення складових митної вартості та наявність розбіжностей щодо умов поставки у поданих до митного оформлення документах, що не дає можливості митному органу перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі, тому відповідач прийняв картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100060/2021/00021 (арк. спр. 30) та рішення про коригування митної вартості товарів від 08.01.2021 №UA100000/2021/000002/2 (арк. спр. 28-29), в якому митну вартість товару визначено за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів згідно зі статтею 64 МК України, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, яка щонайбільшою мірою ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митним органом митної вартості (джерело МД від 28.12.2020 №UA100030/2020/143940) із розрахунку 26 000 Євро за шт.

В подальшому, товар було випущено у вільний обіг за 16.01.2021 №UA100060/2021/270383 з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 МК України (арк. спр. 32-33).

Скориставшись правом, визначеним частиною восьмою статті 55 МК України, щодо надання додаткових документів, ТОВ «Геймдев» на адресу відповідача направлено лист від 18.03.2021 №1803/1 із поясненнями (арк. спр. 36-41), а також таким документами як: Договір купівлі-продажу від 04.11.2020 №0411/20; Додаток №1 до Договору купівлі-продажу від 04.11.2020 №0411/20 (Заявка №20579478 від 13.10.2020); Рахунок-фактура (інвойс) від 15.12.2020 №96332693; платіжне доручення в іноземній валюті №6 від 23.11.2020; запит на авансовий платіж від 04.11.2020 №96322906; сертифікат відповідності №RS-20/100519; лист Постачальника щодо підтвердження договірної вартості імпортованого товару та її складу від 05.01.2020; лист Постачальника від 04.03.2021; експортна декларація №20NLKIQ5JVAHK6WD59; Договір транспортного експедирування №0312/20/01 від 03.12.2020; заявка на міжнародне експедирування вантажів від 14.12.2020; акт наданих послуг №11027 від 17.12.2020; рахунок на оплату №11027 від 17.12.2020; платіжне доручення №180 від 29.12.2020; Договір перевезення вантажів автомобільним транспортом №10122020 від 01.12.2020; Договір транспортної експедиції організації автомобільних перевезень вантажів №А/26/04/116 від 26.04.2016 та Додаткові угоди №1 від 01.11.2019 та №2 від 01.11.2020; міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) від 15.12.2020; Carnet TIR №ХВ83492979 (арк. спр. 47-100).

Київська митниця листом від 25.03.2021 №7.8-5/15/11/6065 повідомила ТОВ «Геймдев», що підстави для скасування рішення про коригування митної вартості від 08.01.2021 № UA100000/2021/000002/2 відсутні (арк. спр. 42-46).

Уважаючи рішення відповідача про коригування митної вартості та винесення картки відмови протиправними, позивач звернувся з позовом до суду про їх оскарження.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, в тому числі процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно із частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом (за ціною договору (контракту) та щодо суми транспортних витрат.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У розглядуваному випадку спірне рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України: декларант не надав усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно із переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивач подав ті документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України, а саме із МД, серед іншого, подано: рахунок-фактура (інвойс) №96332693 від 15.12.2020 (арк. спр. 60-61, том 2 арк. спр. 198-199 переклад); автотранспортна накладна (CMR) від 15.12.2020 (арк. спр. 99); сертифікат про походження товару №RS-20-100519 від 01.12.2020 (арк. спр. 64); сертифікат з перевезення (походження) товару №ХВ.83492979 від 15.12.2020 (арк. спр. 100); акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA100060/2020/400280 від 23.12.2020; до замовлення на продаж №20579478 від 10.12.2020 (арк. спр. 56-59); платіжний документ №6 від 23.11.2020 (арк. спр. 62); Контракт №0411/20 від 04.11.2020 (арк. спр. 47-55); Додаток до Контракту №1 від 04.11.2020 (арк. спр. 56-59); Договір про надання послуг митного брокера №ЮКС-103 від 24.11.2020; Договір транспортного експедування №0312/20/01 від 03.12.2020 (арк. спр. 72-80); Договір перевезення вантажів автомобільним транспортом №10122020 від 01.12.2020 (арк. спр. 85-90); договір транспортної експедиції № А 26/04/116 від 26.04.2016 (арк. спр. 91-98); інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів №6406519 від 22.12.2020; №UA100060.2020.400465.001 від 23.12.2020; №UA100060/2020/400280 від 23.12.2020; №UA100060/2020/01606 від 28.12.2020; Довідка про транспортні витрати №1712/06 від 17.12.2020 (арк. спр. 136); додаткова інформація від 23.12.2002; доручення б/н від 01.08.2020; лист б/н від 24.12.2020; лист, щодо страхування №28-12/2020-1 від 28.12.2020 (арк. спр. 172); разова перепустка №ПР-100 944 від 23.12.2020; експортна декларація №20NLKIQ5JVAHK6WD59 (арк. спр. 70)

Декларантом додатково на запит митного органу надані наступні документи: лист щодо ціноутворення б/н від 28.12.2020 (арк. спр. 174-175); платіжне доручення від 29.12.2020 №180 (арк. спр. 188); рахунок на оплату транспортно-експедиційного обслуговування від 17.12.2020 №11027 від ТОВ «Клевер ТІМ» (арк. спр. 83); акт надання послуг на транспортно-експедиційне обслуговування від 17.12.2020 №11027 від ТОВ «Клевер ТІМ» (арк. спр. 190); додаток №1 до договору купівлі-продажу від 04.11.2020 №0411/20.

Також, після винесення оскаржуваного рішення, скориставшись правом, визначеним частиною восьмою статті 55 МК України, щодо надання додаткових документів, ТОВ «Геймдев» на адресу відповідача направлено лист від 18.03.2021 №1803/1 із поясненнями (арк. спр. 36-41), а також наступні документи: Договір купівлі-продажу від 04.11.2020 №0411/20; Додаток №1 до Договору купівлі-продажу від 04.11.2020 №0411/20 (Заявка №20579478 від 13.10.2020); Рахунок-фактура (інвойс) від 15.12.2020 №96332693; платіжне доручення в іноземній валюті №6 від 23.11.2020; запит на авансовий платіж від 04.11.2020 №96322906; сертифікат відповідності №RS-20/100519; лист Постачальника щодо підтвердження договірної вартості імпортованого товару та її складу від 05.01.2020; лист Постачальника від 04.03.2021; експортна декларація №20NLKIQ5JVAHK6WD59; Договір транспортного експедирування №0312/20/01 від 03.12.2020; заявка на міжнародне експедирування вантажів від 14.12.2020; акт наданих послуг №11027 від 17.12.2020; рахунок на оплату №11027 від 17.12.2020; платіжне доручення №180 від 29.12.2020; Договір перевезення вантажів автомобільним транспортом №10122020 від 01.12.2020; Договір транспортної експедиції організації автомобільних перевезень вантажів №А/26/04/116 від 26.04.2016 та Додаткові угоди №1 від 01.11.2019 та №2 від 01.11.2020; міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) від 15.12.2020; Carnet TIR №ХВ83492979 (арк. спр. 47-100).

На думку суду, подані декларантом відповідно до частин другої та третьої статті 53 МК України, а також частини восьмої статті 55 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікували оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.

Митний орган зазначає про те, що роздрукована з електронної копії митна декларація країни відправлення № 20NLKIQ5JVAHK6WD59 не містить відміток митного органу країни відправлення. Крім того, електронна копія митної декларації містить незаповнені графи. Вказане викликає сумніви у достовірності відомостей зазначених в вказаному документі, відповідно до пункту 2 частини другої статті 52 МК України

З цього приводу суд зауважує, що декларант не має жодного відношення до питання реєстрації (оформлення) митної декларації країни походження, відповідно не може відповідати за наявність чи відсутність відміток митниці відправлення. Суд зазначає, що експортна декларація - це документ, який підтверджує проходження вантажу митного оформлення в країні відправлення та заповнюється відправником товару або митним агентством, яке здійснює оформлення (відкриття) експортної декларації. Митна декларація країни відправлення в розумінні частини другої статті 53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товарів.

Отже, наведений аргумент відповідача не може бути підставою для коригування митної вартості ввезеного позивачем товару.

Іншою підставою для коригування митної вартості слугувало те, що відповідно до доповнення до замовлення на продаж від 10.12.2020 № 20579478 продавцем надається знижка у розмірі від 45 до 90 відсотків, однак розмір знижки, умови надання знижки та можливість надання знижки не передбачені зовнішньоекономічним контрактом від 04.11.2020 № 0411/20.

Суд враховує, що Договір купівлі-продажу від 04.11.2020 № 0411/20 не містить можливостей надання знижок та умови їх надання, оскільки ціна договору визначена уже з їх урахуванням.

Так, відповідно до пункту 3.1. Договору купівлі-продажу від 04.11.2020 № 0411/20, загальна ціна договору складає 1 090 551,53 Євро. Відповідна сума складається з сукупної вартості ігрових автоматів з іграми та транспортних витрат.

Оскільки за МД від 28.12.2020 №UA100060/2020/400676 позивач здійснив імпорт частини - 48 ігрових автоматів «Crystal Slant» та «COBALT», то їх вартість визначена в межах ціни договору згідно визначених вартостей окремих моделей автоматів згідно Додатку 1 до Договору купівлі-продажу від 04.11.2020 № 0411/20.

Як встановлено частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 632 ЦК України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Згідно частини першої статті 189 Господарського кодексу України, ціна в цьому Кодексі є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування.

Законодавством не регламентовано обов`язку сторін вказувати всі умови, якими вони керувались узгоджуючи грошовий еквівалент одиниці товару. Відтак посилання відповідача щодо необхідності зазначення в договорі умов отримання знижок, які були основою для визначення сторонами ціни договору є необґрунтованою.

Митним органом було встановлено, що для підтвердження такої складової митної вартості, як транспортні витрати, декларантом надано довідку про транспортні витрати від 17.12.2020 № 1712/06, однак, відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», до документів, які підтверджують вартість транспортування можуть належати: договір про надання транспортно-експедиційних послуг, рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно- експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг; заявки на перевезення; акт виконаних робіт по наданню послуг з перевезення; калькуляція транспортних витрат, що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Як слідує з матеріалів справи, між ТОВ «Геймдев» (Клієнт) та ТОВ «Клевер Тім» (Експедитор) укладено договір транспортного експедирування №0312/20/01 від 03.12.2020, відповідно до якого Експедитор бере на себе зобов`язання за винагороду, за дорученням і за рахунок Клієнта виконати або організувати виконання комплексу послуг з транспортно-експедиційного обслуговування і організації перевезень експортних, імпортних і транзитних вантажів Клієнта морським і наземним транспортом, а також, надати інші послуги, необхідні для доставки вантажів Клієнта та узгоджені в Заявках до цього Договору (арк. спр. 72-80).

На виконання вказаного Договору, між сторонами укладено Заявку на міжнародне експедирування вантажів від 14.12.2020 №884187/20, відповідно до якої ТОВ «Клевер Тім» здійснює перевезення ігрових автоматів з Амстердаму (Нідерланди) до Києва (України) (арк. спр. 81).

ТОВ «Клевер Тім» 17.12.2020 складено довідку про транспортні витрати №1712/06, відповідно до якої, вартість транспортування вантажу, з урахуванням всіх надбавок, послуг та робіт, які здійснювались за межами України, по маршруту Амстердам (Нідерланди) Київ (Україна) складають 97 316,20 грн без ПДВ (арк. спр. 159).

Дана сума також узгоджується із актом надання послуг від 17.12.2020 №11027, відповідно до якого, організація міжнародних автоперевезень вантажів складала 97 316,20 грн, а транспортно-експедиційне обслуговування на території України 14 230,73 грн, в загальній вартості 111 546,93 грн (арк. спр. 82).

Відповідно до частини десятої статті 58 МК України до митної вартості включаються лише реальні транспортні витрати на відрізку маршруту від місця завантаження товару до перетину митного кордону України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.05.2023 у справі № 813/2658/16.

Відтак, судом встановлено, що позивачем до митної вартості товару включено транспортні витрати, які складають 97 316,20 грн, тобто виключно щодо організації міжнародних автоперевезень вантажів.

Як убачається із платіжного доручення №180 від 29.12.2020, суму у розмірі 111 546,93 грн було оплачено ТОВ «Геймдев» на користь ТОВ «Клевер Тім» відповідно до рахунку на оплату №11027 від 17.12.2020 (арк. спр. 83-84).

На думку суду, Київська митниці мала можливість з поданих декларантом документів з`ясувати вартість понесених транспортних витрат. Докази понесення позивачем інших витрат в матеріалах справи відсутні, такі докази не надані й відповідачем. При цьому, законодавець не ставить в обов`язок декларанту подання конкретних документів, які підтверджують транспортні витрати.

Так, Верховний Суд у постанові від 31.05.2019 у справі № 804/16553/14 зазначив, що якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким(-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. МК України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.10.2024 у справі №520/6058/24.

Відповідач також зазначає, що договір транспортної експедиції № А 26/04/116 між ТОВ «Корсель» і ТОВ «Раф-Транс» датовано 26.04.2016 та відповідно до пункту 7, договір діє до 31.12.2017.

Судом встановлено, що між ТОВ «Корсель» (Експедитор) та ТОВ «Раф-Транс» укладено договір транспортної експедиції організації автомобільних перевезень вантажів від 26.04.2016 №А26/04/116, який регулює порядок взаємовідносин Сторін при виконанні Перевізником доручень Експедитора по виконанню автомобільних перевезень вантажів в міжнародному та (або) регіональному сполучення (арк. спр. 91-96).

Як вірно зауважив митний орган, пунктом 7.1. вказаного Договору передбачено, що він діє до 31.12.2017 або до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань, однак відповідачем не було взято до уваги пункт 7.3. Договору, яким визначено, що якщо за один місяць до закінчення терміну дії Договору жодна зі Сторін у письмовій формі не виявить бажання його розірвати, то цей Договір вважається подовженим на той же термін і на тих же умовах.

До того ж, в цілях спростування вказаного доводу, ТОВ «Геймдев» було додатково надано Додаткові угоди №1 від 01.11.2019 та №2 від 01.11.2020, якою пункт 7.1. викладено у новій редакції, а саме «7.1. Строк дії цього Договору встановлюється з моменту його підписання і дії до 31.12.2021 року або до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань.» та «7.3. За відсутності, до спливання строку дії цього Договору пропозицій Сторін щодо його розірвання, він вважається продовженим на кожний календарний рік на тих самих умовах.» (арк. спр. 97-98).

Київська митниця під час митного оформленні товару встановила, що в платіжному документі від 23.11.2020 № 6 відсутні посилання щодо оплати саме оцінюваного товару (відсутні посилання на інвойс або специфікацію), що не дає змоги ідентифікувати зазначену оплату з оцінюваним товаром. Пунктом 2.2 Порядку оформлення платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах, що затверджений постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 № 216 (зі змінами) зазначено, що платник заповнює реквізити «Призначення платежу» таким чином, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування бенефіціару коштів в іноземній валюті або банківських металів.

Як встановлено судом вище, оплата товару, згідно пункту 3.1. Договору купівлі- продажу від 04.11.2020 №0411/20, здійснюється наступним чином: 30% від Договірної вартості в розмірі 327165,46 Євро сплачується як авансовий платіж, залишок Договірної вартості в розмірі 763385,87 Євро сплачується шляхом 12 рівних і послідовних місячних платежів по 63615,49 Євро.

На виконання пункту 3.1. Договору купівлі-продажу від 04.11.2020 № 0411/20 Постачальник направив ТОВ «Геймдев» запит на авансовий платіж №96322906 від 04.11.2020 на суму 327165,46 Євро (арк. спр. 63). На виконання пункту 3.1. Договору купівлі-продажу від 04.11.2020 № 0411/20 товариство оплатило авансовий внесок в розмірі 327165,46 Євро (арк. спр. 62).

Таким чином, суд погоджується із зауваженням позивача, що посилання на інвойс в платіжному дорученні не могло бути, оскільки оплата здійснювалась за весь придбаний товар, в порядку визначеному Договором купівлі-продажу від 04.11.2020 №0411/20, а саме шляхом перерахування авансового платежу.

Водночас, в інвойсі №96332693 є посилання на Замовлення 20579478, яке є Додатком №1 до Договору купівлі-продажу від 04.11.2020 № 0411/20. Платіжне доручення №6 від 23.11.2020 року також містить посилання на Договір купівлі-продажу від 04.11.2020 № 0411/20. Таким чином можлива ідентифікація товару та прив`язки до оплати нього.

Водночас суд зауважує, що загальні вимоги Національного банку України до оформлення клієнтами доручень на переказ коштів в іноземній валюті або банківських металів, їх виконання уповноваженими банками й іншими фінансовими установами (далі - уповноважений банк), порядку зарахування коштів в іноземній валюті, а також особливості здійснення уповноваженим банком арешту та примусового списання коштів в іноземних валютах та банківських металів з рахунків клієнта і з кореспондентських рахунків уповноваженого банку - резидента та нерезидента, відкритих в іншому уповноваженому банку-резиденті, встановлює Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів і змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України, затверджене постановою Правління Національного банку України від 28.08.2008 №216, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01.10.2008 за №910/15601 (далі - Порядок №216).

Пунктом 2.2 Порядку №216 передбачено, що платник заповнює реквізит «Призначення платежу» в іноземній валюті або банківських металах таким чином, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування бенефіціару коштів в іноземній валюті або банківських металів.

Чинним законодавством не встановлено обов`язку здійснювати посилання на інвойс чи проформу в банківському платіжному документі.

Отже, сама по собі відсутність у банківських документах посилання на інвойс чи проформу, за умови наявності вказівки на контракт та товари, які оплачуються, не є підставою для висновку щодо недостовірності наданої позивачем інформації про митну вартість товару.

Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 22.08.2019 у справі №810/2784/18.

З огляду на вказане, посилання податкового органу на те, що платіжне доручення без вказівки у ньому на рахунок-фактуру (інвойс) на підставі яких здійснено платіж, не є доказом, достатнім для доведення митної вартості певної поставки товару, є помилковим.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.04.2022 у справі № 1.380.2019.006980.

До того ж суд зазначає, що під час розгляду даної справи позивачем надано підтвердження оплати даного Договору на загальну суму 931 512,76 Євро, що підтверджується платіжними дорученнями в іноземній валюті №6 від 21.09.2012, №6 від 19.08.2021, №6 від 11.08.2021, №6 від 30.06.2021, №6 від 28.05.2021, №3 від 03.02.2021, №6 від 23.11.2020 та №6 від 21.10.2021 (том 2 арк. спр. 153-168).

Представником ТОВ «Геймдев» до суду надано бухгалтерську довідку від 08.05.2025, відповідно до якої, після початку російської агресії 24.02.2022 розрахунки призупинені, сума заборгованості станом на 08.05.2025 складає 159 038,78 Євро (том 2 арк. спр. 169). Наявність вказаної кредиторської заборгованості підтверджується також і оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 632 за січень 2020 року березень 2020 року (том 2 арк. спр. 170).

За обставин цієї справи відповідач не довів наявність таких розбіжностей, які зазначені в оскаржуваних рішеннях, такі не мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем), а сумніви митного органу ґрунтуються виключно на його необґрунтованих припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Ненадання додаткових документів (прайс-листів, каталогів, специфікацій виробника товару) не свідчить про недобросовісність позивача та не може позбавляти його можливості декларувати товар на підставі інших документів, про які домовилися сторони зовнішньоекономічного контракту і які за правилами частини другої статті 53 МК України підтверджують митну вартість товару.

При цьому вимога митного органу надати договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, може мати місце тоді, якщо позивач вступав у договірні відносини із третіми особами. В даному ж випадку до митного оформлення позивачем надано договір транспортного експедування №0312/20/01 від 03.12.2020, договір перевезення вантажів автомобільним транспортом №10122020 від 01.12.2020 та договір транспортної експедиції організації автомобільних перевезень вантажів №К 26/04/116 від 26.04.2016. Митним органом не доведено наявність договірних відносин між ТОВ «Геймдев» із іншими третіми особами.

Суд наголошує, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. А тому необґрунтованою є вимога митниці про надання висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, оскільки відповідач не вказав, яким чином висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, надасть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено. За таких обставин відсутність висновків про якісні та вартісні характеристики товару не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю та не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Підтверджуючими документами про вартість товару в даному випадку є зовнішньоекономічний контракт та рахунок-фактура (інвойс).

Разом із тим, після подання декларантом додаткових документів, на вимогу митного органу, Київська митниця зазначила, що ТОВ «Геймдев» надано лист щодо ціноутворення б/н від 28.12.2020 без перекладу на українську мову.

Суд зауважує, що відповідно до статті 254 МК України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Як встановлено судом, лист щодо ціноутворення б/н від 28.12.2020 (арк. спр. 174) складено англійською мовою яка є, для митниці, мовою, яка не потребує перекладу оскільки є міжнародною. Разом із тим, такий документ є допоміжним та не є ключовим при визначенні митної вартості товару.

Отже, дане зауваження митного органу не може братись до уваги, як обґрунтована підстава для коригування митної вартості товару, оскільки в матеріалах справи, наявні всі належні відомості, які спростовують аргументи митного органу.

Також митний орган зауважив, що платіжне доручення від 29.12.2020 №180 (арк. спр. 188) щодо оплати організації перевезення надано без підпису відповідального виконавця уповноваженого банку, що суперечить Положенню про порядок виконання банками документів на переказ,...в іноземних валютах...» (затверджена постановою Правління НБУ від 28.07.2008 № 216 і зареєстрована в Міністерстві юстиції України 01.10.2008 за № 910/1560.

На переконання суду положення НБУ від 28.07.2008 № 216 встановлює загальні вимоги Національного банку України до оформлення клієнтами доручень на переказ коштів в іноземній валюті або банківських металів, їх виконання уповноваженими банками й іншими фінансовими установами, порядку зарахування коштів в іноземній валюті, а також визначає особливості ініціювання банком переказу коштів в іноземній валюті з рахунків умовного зберігання (ескроу), здійснення уповноваженим банком арешту та примусового списання коштів в іноземних валютах та банківських металів з рахунків клієнта і з кореспондентських рахунків уповноваженого банку-резидента та нерезидента, відкритих в іншому уповноваженому банку-резиденті.

Вимоги Положення НБУ від 28.07.2008 № 216 не поширюються на:

операції з переказу коштів в іноземній валюті, які здійснюються за допомогою внутрішньодержавних та міжнародних платіжних систем без відкриття рахунку клієнту та які здійснюються за дорученням інших банків;

операції з використанням електронних платіжних засобів (пункт 1.3).

На переконання суду, вказане платіжне доручення №180 від 29.12.2020 оформлено в електронному форматі, що унеможливлює отримання відповідного підпису виконавця. Натомість у вказаному дорученні наявній відбиток печатки (штампу) АТ «Банк кредит Дніпро» та відомості про одержання банком 29.12.2020, що дає можливість підтвердити достовірність даного платежу.

Разом із тим відсутність підписів та печаток продавця та покупця на додатку №1 до договору купівлі-продажу від 04.11.2020 №0411/20 пояснюється тим, що митному органу додатково надано переклад такого додатку, натомість в оригінальному документі, складеному англійською мовою, такий документ засвідчений підписами та печаткою (арк. спр. 56-59, 162-165).

Також у вказаному перекладі зазначено «/Підпис/ Підпис замовника __Дата 13.10.2020 /Підпис/ Уповноважена особа від «АйДжіТІ» Дата 13.10.2020», що вказує про наявність підпису в оригіналі документа.

Стосовно надання знижки від 45 до 90%, суд звертає свою увагу на позицію Верховного Суду, яка викладена у постанові від 24.01.2019 у справі № 826/2277/16, що надання знижки товариству, враховуючи те, що здійснення зовнішньоекономічної діяльності базується на принципі свободи договору, жодним чином не свідчить про неправильність визначення позивачем митної вартості товарів у розумінні статей 54, 55 МК України, якщо подані декларантом документи є достатніми та чітко ідентифікують оцінюваний товар, не містять жодних розбіжностей щодо даних, які підлягають обчисленню при визначенні митної вартості, та містять об`єктивні і достовірні дані, що підтверджують заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору.

Разом із тим суд погоджується із аргументацією представника позивача, що твердження про незвичний рівень знижок в умовах конкурентної торгівлі є хибним. Зокрема, у судовій справі № 826/10925/16 (постанова Верховного Суду від 15.03.2019) декларантом була застосована знижка на обладнання та програмне забезпечення від 1% до 99,99%, у судовій справі № 826/11012/16 (постанова Верховного Суду від 24.03.2020) знижка на імпортований товар становила 94-99 %, а в судовій справі № 814/2980/15 (постанова Верховного Суду від 24.12.2020) - 47 %. Верховний Суд, розглядаючи відповідні справи, не зауважував щодо протиправності встановлення таких знижок чи їх невідповідність умовам ГААТ. Водночас надання знижок в таких розмірах іншими суб`єктами господарювання нівелюють доводи відповідача про їх незвичайність в умовах вільної конкуренції.

Таким чином, Київською митницею не наведено жодного належного та обґрунтованого доводу щодо недостовірності заявленої позивачем вартості товару, а саме по собі припущення про незвичність рівня знижок, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої ТОВ «Геймдев», або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Суд зауважує, що при розгляді додаткових документів відповідно до частини восьмої статті 55 МК України, у своїй відмові від 25.03.2021, оформленій листом №7.8-5/15/11/6065 митний орган зазначає нові, додаткові підстави відмови у визнанні заявленої митної вартості товару, що свідчать про непослідовність, неузгодженість дій митного органу та відсутність легітимної мети під час прийняття ним рішень.

Також слід врахувати, що перша частина придбаних гральних автоматів «Crystal Slant» (14 штук) та «PEAKSLANT» (15 штук) на суму 436 013,04 Євро була імпортована в Україну та випущена у вільний обіг згідно МД №UA100060/2020/400264 від 23.12.2020 без жодних коригувань митної вартості товару (арк. спр. 101-103), що додатково свідчить про непослідовність дій митного органу.

Як убачається з оскаржуваних рішень, відповідач митну вартість визначив за другорядним методом резервним. Його застосування передбачене статтею 64 МК України, згідно із якою у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органом митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

За змістом пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості від 08.01.2021 №UA100000/2021/000002/2, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 21 серпня 2018 року у справі №804/1755/17.

Можливість поставки товару іншим покупцям за більшою ціною відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зв`язків та не суперечить нормам національного та міжнародного законодавства. При прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем використано виключно інформацію з бази даних митного органу, тобто при винесенні спірного рішення відповідач керувався не документами, поданими декларантом до митного оформлення, а спирався вже на наявну в митного органу цінову інформацію.

Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації митниці, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.

Сам факт здійснення митого оформлення подібних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.

Також, Верховний Суд у постанові від 21.12.2018 у справі № 815/228/17 дійшов висновку, що наявність в інформаційних базах даних митною органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Аналогічні висновки зроблено Верховним Судом у постанові від 10.10.2019 у справі № 809/1469/16.

Суд наголошує на тому, що резервний метод не вимагає від митного органу доведення подібності (аналогічності) товарів, однак зазначений метод повинен ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях і це ґрунтування повинне бути підтвердженим в рішенні про коригування митної вартості.

Рішення про коригування митної вартості товару не містить пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У вказаному рішенні не зазначено докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Такі ж висновки викладені і в постанові Верховного Суду від 15.10.2024 у справі №520/6058/24.

Разом із тим відповідач так і не зміг надати обґрунтованих пояснень здійснення коригування митної вартості товару на підставі МД №UA100030/2020/143940 від 28.12.2020, а не МД №UA100060/2020/400264 від 23.12.2020, відповідно до якої ввозився аналогічний товар та від того ж контрагента.

Таким чином, з огляду на зазначене, суд констатує, що прийняте Київською митницею рішення про коригування митної вартості товару є протиправним та підлягає скасуванню.

Як було зазначено вище, за митною декларацією №UA100060/2020/400676 від 28.12.2020 позивачу було відмовлено у митному оформленні товару шляхом винесення картки відмови №UA100060/2021/00021 з причин «Стаття 54, пункт 6 Митного кодексу України. Прийнято рішення про визначення митної вартості від 08.01.2021 № UA100000/2021/000002/2 (пункту вартість скориговано)».

Відповідно до статті 256 МК України, відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом, рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Пунктами 7.1., 7.2. «Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року № 631 передбачено, що у всіх випадках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення оформлюється картка відмови за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку. У картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову.

Враховуючи, що спірна Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є похідною від оспорюваного рішення про коригування митної вартості товару, яке підлягає скасуванню, то її також слід визнати протиправною та скасувати.

Згідно із частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 КАС України).

Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статей 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 24 970,00 грн (двадцять чотири тисячі дев`ятсот сімдесят гривень 00 копійок), який сплачений згідно із платіжним дорученням №677 від 09.042021 (арк. спр. 14).

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 262, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЙМДЕВ» (04071, місто Київ, провулок Ярославський, будинок 1/3, ідентифікаційний код юридичної особи 43397203) до Київської митниці (03124, місто Київ, бульвар Гавела Вацлава, будинок 8А, ідентифікаційний код юридичної особи 43997555) про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів від 08 січня 2021 року №UA100000/2021/000002/2.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100060/2021/00021.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЙМДЕВ» за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці судовий збір в сумі 24 970,00 грн (двадцять чотири тисячі дев`ятсот сімдесят гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст судового рішення складено та підписано 30 травня 2025 року.