Справа № 320/51099/24
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2025-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

28 травня 2025 року м. Київ № 320/51099/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві адміністративний позов Приватного підприємства Стасенко та партнери до ДПС України про зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулося Приватне підприємство Стасенко та партнери з позовом до ДПС України, у якому просить відновити реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних від 16.02.2022, від 17.02.2022, від 18.02.2022, від 21.02.2022, від 22.02.2022 та від 23.02.2022.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.01.2025 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення її недоліків з дати вручення копії ухвали.

Зі змісту ухвали суду 07.01.2025 слідує, що підставою для прийняття такого рішення суду є невідповідність позовної заяви вимогам статті 122, 160, 161 КАС України.

Позивачем на виконання вимог ухвали суду подано заяву про поновлення строку звернення до суду.

На обгрунтування заяви позивачем зазначено, що у зв`язку із повідомленнями від контрагентів-покупців щодо реєстрації спірних податкових накладних, підприємство звернулося 16.02.2024 до ДПІ у Подільському районі Головного управління ДПС у м. Києві і до ГУ ДПС у м. Києві з проханням відновити реєстрацію 14 податкових накладних за другу половину лютого 2022 року.

Позивачем 28.02.2024 отримано від ГУ ДПС у м. Києві відповідь на своє звернення з пропозицією звернутися з даного питання до Державної податкової служби України.

Позивач 11.03.2024 звернувся до ДПС України з аналогічним проханням про відновлення реєстрації податкових накладних за другу половину лютий 2022 року.

У відповідь на своє звернення позивач 08.04.2024 отримав лист, з якого дізнався, що податкові накладні за другу половину лютого 2022 року у кількості 14 штук, зареєстровані 18.03.2022 року, не прийняті до реєстрації, оскільки складені за формою, не чинною на дату реєстрації.

ПП «Стасенко та Партнери» звернулось до Київського окружного адміністративного суду із позовною заявою до ДПС України про зобов`язання відновити реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, яка була зареєстрована 05.10.2024 (справа № 320/47236/24).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.10.2024 повернуто позовну заяву позивачу.

Надання загального доступу до вказаної ухвали на інтернет сайті Єдиний державний реєстр судових рішень забезпечено 31.10.2024.

Зважаючи на вказані обставини, ПП «Стасенко та Партнери» одразу після отримання ухвали від 28.10.2024 повторно складено та подано позов до Київського окружного адміністративного суду.

Також позивач звернув увагу на часті оголошення повітряних тривог у м. Києві, загроз, які пов`язані із ракетними обстрілами, їх значну тривалість впродовж робочого дня, що також впливає на неможливість забезпечення звичайної діяльності підприємства та виконання працівниками своїх функцій, зокрема підготовку документів, підписання та подання.

Дослідивши клопотання про поновлення процесуального строку, суд зазначає таке.

Згідно ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 4 ст. 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Відносини у сфері оподаткування, права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду винесено постанову від 26.11.2020 у справі № 500/2486/19, в якій відступлено від висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду від 03.04.2020 у справі № 2540/2576/18, у частині того, що строк для звернення платника податків із позовом до адміністративного суду, у тому числі після використання процедури адміністративного оскарження, становить 1095 днів з дня отримання платником податків рішення, що оскаржено та сформульовано новий правовий висновок.

Верховний Суд зазначив, що тлумачення змісту пункту 56.18 статті 56 ПКУ дає підстави для висновку, що вказана норма не встановлює процесуальних строків звернення до суду.

Суд звернув увагу, що аналіз статті 102 ПК України дає підстави для висновку, що після закінчення визначеного у ній строку давності питання вирішення спору, зокрема, щодо правомірності податкового повідомлення рішення взагалі не може бути поставлене перед контролюючим органом вищого рівня або судом.

Отже, Верховний Суд зазначив, що зазначений у пункті 102.1 статті 102 ПК України строк є саме строком давності, який має матеріально-правову природу, а тому не може бути одночасно і процесуальним строком звернення до суду. Між правовою природою матеріально-правового строку давності в податкових правовідносинах та процесуального строку звернення до адміністративного суду є суттєва різниця, а тому помилковим є ототожнення їх призначення при використанні.

Отже, чисельні юридичні наслідки, які з огляду на положення ПК України виникають внаслідок реалізації контролюючим органом своїх повноважень та обов`язків, після того, як визначене контролюючим органом грошове зобов`язання набуло статусу узгодженого, настають у значно менший строк, ніж 1095 днів. Тому надання такого строку для звернення до суду з вимогою про оскарження податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу щодо визначення грошового зобов`язання створювало б непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, зокрема, щодо обсягу прав і обов`язків як платників податків, так і контролюючих органів.

Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Як зазначає позивач у позовній заяві, про порушення своїх прав він дізнався 08.04.2024.

Позивач звернувся до суду 05.11.2024, тобто з пропуском строку звернення до суду.

Щодо посилань позивача на те, що ним 05.10.2024 подано позовну заяву, яка у подальшому була повернута позивачу, суд зазначає таке.

Як слідує з ухвали Київського окружного адміністративного суду від 28.10.2024 у справі № 320/47236/24, позовна заява була повернута, оскільки позивачем було подано до суду не оригінал позовної заяви з власноручним підписом позивача, а її ксерокопію.

Суд звертає увагу, що і у даній справі позивачем подано копію позовної заяви, а не оригінал.

Щодо посилань позивача на дію на території України воєнного стану, суд зазначає таке.

У зв`язку із розпочатою військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ.

У подальшому Указами Президента України, затвердженими відповідними Законами України, строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та діє і на теперішній час.

Верховний Суд в ухвалі від 22 червня 2022 року у справі №640/12494/20 зазначив, що введення з 24.02.2022 воєнного стану в країні, безумовно, є поважною підставою, яка відповідно до частини першої статті 121 КАС повинна враховуватися при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку. Але між пропуском процесуального строку і введенням воєнного стану повинен бути безпосередній, прямий причинний зв`язок.

Верховний Суд в ухвалах від 23.06.2022 у справі №380/7251/21, у справі №520/8674/2020 та у справі №440/2822/20 зазначив, що питання продовження процесуального строку у випадку невиконання вимог ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується у кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у клопотанні скаржника. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для безумовного продовження процесуального строку, відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору у всіх абсолютно випадках.

Суд зазначає, що позивачем не додано до позовної заяви доказів на підтвердження неможливості своєчасного звернення до суду з даним позовом через воєнний стан.

Фактично позивач посилається на запровадження воєнного стану як на достатню підставу для поновлення пропущеного строку, проте жодним чином не пояснює, як саме встановлення в країні воєнного стало вплинуло на можливість своєчасного звернення до суду.

У той же час, як було вказано вище, за правовими висновками Верховного Суду само по собі запровадження воєнного стану та покладенням на органи Національної поліції під час дії воєнного стану додаткових завдань по наданню відсічі та стримуванні збройної агресії російської федерації не є достатньою та безумовною підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки заявник має довести наявність зв`язку між порушенням строку та запровадженням воєнного стану.

Позивач не надав ані доказів, ані пояснень наявності такого прямого зв`язку.

Таким чином, враховуючи, що позивач не обґрунтовує, яким чином запровадження воєнного стану в Україні вплинуло на пропуск строку звернення до суду та не надає суду доказів на обґрунтування такої позиції, суд вважає, що наведені у клопотанні про поновлення процесуального строку твердження не свідчать про наявність у позивача поважних причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на невиконання позивачем вимог ухвали суду від 07.01.2025, суд вважає за необхідне позовну заяву повернути позивачу з усіма доданими до неї документами.

Керуючись статтями 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву Приватного підприємства Стасенко та партнери до ДПС України про зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Лапій С.М.