Справа № 322/758/25
Суддя: Гасанбеков С. С.
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02 червня 2025 рокуСправа № 322/758/25

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Коваль О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1
до:ІНФОРМАЦІЯ_1
про:скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

23 травня 2025 до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений адміністративний позов, в якому позивач просить:

- поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови № 2121 від 30.04.2025, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 , якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн. за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що пропущений з поважних причин;

- витребувати із ІНФОРМАЦІЯ_3 матеріали адміністративної справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності;

- скасувати постанову № 2121 від 30.04.2025, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 , якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн. за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення;

- стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат;

- справу розглянути без участі позивача.

Ухвалою суду від 23.05.2025, було визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд справи та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він не отримував повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09.03.2025, а його неявка на вказану дату і стала підставою для винесення оскаржуваної постанови.

Позивач стверджує, що не ухилявся від мобілізації, а у теперішній час вже виконує обов`язки військової служби.

Виходячи з наведеного, позивач вважає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП було проведено з порушенням норм чинного законодавства, а відтак оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідач у встановлений судом строк не подав відзиву на позов, а також не надіслав до суду будь-яких заяв та клопотань.

Учасники справи, належним чином повідомлені судом про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання 02.06.2025 не прибули, що відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх учасників справи, згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали та з`ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив:

30.04.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 було винесено постанову № 2121 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

В оскаржуваній постанові зазначено: «25.04.2025 уповноваженою особою у відповідності до п. 6 ст. 258 КУпАП було складено протокол про адміністративне правопорушення № 2121 від 25.04.2025. Відповідно до протоколу № 2121 про адміністративне правопорушення військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 09.03.2025 не з`явився за повісткою (розпорядженням) про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зазначений час та дату, доказів наявності поважних причин неприбуття не надав, чим порушив вимоги законодавства України, а саме: ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та, мобілізацію», абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративне правопорушення, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період».

Також, в оскаржуваній постанові зазначено, що під час розгляду справи та дослідження доказів, які надані до протоколу № 2121 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, встановлено, що гр. ОСОБА_1 не отримав повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09.03.2025 та не з`явився у зазначений в повістці час та дату.

Факт перебування позивача з 26.04.2025 на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 підтверджується довідкою командира зазначеної військової частини полковника ОСОБА_3 від 08.05.2025 № 442/2.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача . У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною третьою статті 79 КАС України визначено, що відповідач повинен подати суду докази разом із поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу (ч. 4 ст. 79 КАС України).

Диспозиція ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, встановлює відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, тобто за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Позивачу інкримінується порушення абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі Закон № 2232-ХІІ), відповідно до якого громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Позивачу, також, інкримінується порушення ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-ХІІ (далі Закон № 3543-ХІІ), відповідно до якої у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Отже, необхідною передумовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, що полягає у порушенні вимог абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ та ч. 3 ст. 22 Закону № 3543-ХІІ, є вручення такій особі повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Проте, у самій оскаржуваній постанові зазначено, що позивач не отримав повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09.03.2025, а відтак не з`явився у зазначений в повістці час та дату.

За таких обставин, в діях позивача не вбачається порушення вимог абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ та ч. 3 ст. 22 Закону № 3543-ХІІ.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Відповідний правовий висновок викладено у п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 по справі №463/1352/16-а (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 90264746).

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова було винесена відповідачем необґрунтовано, що є безумовною підставою для її скасування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

До позовної заяви позивачем додано квитанцію від 22.05.2025, якою підтверджується сплата судового збору в розмірі 605,60 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 241 246, 250, 255, 271, 286 КАС України, суд

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити повністю.

2. Скасувати постанову № 2121 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 30 квітня 2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього штраф в розмірі 17000,00 грн.

3. Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

4. Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код юридичної особи: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 02 червня 2025 року.

Суддя С.С. Гасанбеков