Справа № 460/14370/24
Суддя: О.О. Максимчук
Дата ухвалення: 2025-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
щодо застосування заходів процесуального примусу
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Максимчука О.О., з участю секретаря судового засідання Свінтозельської К.І. та представників учасників справи:
позивача Сотрути Т.В.,
представника позивачів Сотрути Т.В. та ППО ВПМПУ КП «Обласна психіатрична лікарня с. Орлівка» адвоката Кота С.І,
представника позивача ППО ВПМПУ КП «Обласна психіатрична лікарня с. Орлівка» - Петровчук Л.М.,
представника відповідача Рівненської обласної ради Строкової О.В.,
представника відповідача Міністерства охорони здоров`я України Кислицької Ю.О.,
представника третьої особи КП «Обласна психіатрична лікарня с. Орлівка» - Шемчук Ю.Р.,
представника третьої особи Департаменту цивільного захисту та охорони здоров`я Рівненської обласної державної адміністрації - Самчука О.М.,
представника третьої особи Кабінету Міністрів України Вороновської М.А.,
представника третьої особи Держаної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» - Сандуляка П.І.
розглянувши за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні заяву представника позивачів адвоката Кота Сергія Івановича про застосування заходів процесуального примусу в адміністративній справі за позовом Первинної профспілкової організації ВПМПУ Комунального підприємства «Обласна психіатрична лікарня с. Орлівка» Рівненської обласної ради та ОСОБА_1 до Рівненської обласної ради та Міністерства охорони здоров`я України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача КП «Обласна психіатрична лікарня с. Орлівка», Департамент цивільного захисту та охорони здоров`я Рівненської обласної державної адміністрації, Кабінет Міністрів України, Держана установа «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», Рівненська обласна державна адміністрація, про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинення певних дій,
На розгляді у Рівненському окружному адміністративному суді (далі суд) перебуває адміністративна справа за позовом Первинної профспілкової організації ВПМПУ Комунального підприємства «Обласна психіатрична лікарня с. Орлівка» Рівненської обласної ради (далі - позивач-1 або ППО ВПМПУ КП «Обласна психіатрична лікарня с. Орлівка») і Сотрути Тетяни Василівни (далі - позивач-2) до Рівненської обласної ради (далі - відповідач-1) і Міністерства охорони здоров`я України (далі - відповідач-2 або МОЗ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Комунальне підприємство «Обласна психіатрична лікарня с. Орлівка» Рівненської обласної ради (далі - третя особа-1 або КП «Обласна психіатрична лікарня с. Орлівка»), Департамент цивільного захисту та охорони здоров`я Рівненської обласної державної адміністрації (далі третя особа-2 або Департамент), Кабінет Міністрів України (далі третя особа-3 або КМУ), Держана установа «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (далі третя особа-4 або Інститут), Рівненська обласна державна адміністрація (далі третя особа-5 або Рівненська ОДА), про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинення певних дій.
У своїй позовній заяві позивачі просять суд визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської обласної ради від 28 червня 2024 року №947 «Про передачу цілісного майнового комплексу комунального підприємства "Обласна психіатрична лікарня с. Орлівка" Рівненської обласної ради у державну власність».
21.03.2025 від представника позивачів адвоката Кота С.І. надійшло клопотання про застосування заходів процесуального примусу, яке обґрунтовується тим, що незважаючи на відкриття судового провадження та триваючий розгляд справи, відповідачі та треті особи вчинили дії, які ускладнюють виконання майбутнього рішення суду, зокрема: здійснили фактичну передачу майна, прийнято наказ МОЗ №437 від 11.03.2025 про реорганізацію закладу та проведено державну реєстрацію нової юридичної особи Рівненської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги». На думку представника позивачів, такі дії відповідачів та третіх осіб суперечать принципам добросовісності та сприяння судочинству, що є обов`язком сторін відповідно до статей 19, 129 Конституції України, ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та правових позицій Верховного Суду (зокрема, у постановах у справах №826/9383/17, №815/5294/17). Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення ефективності судового захисту та недопущення подальшого ускладнення виконання судового рішення представник позивачів просить суд застосувати до представників відповідачів - Рівненської обласної ради та Міністерства охорони здоров`я заходи процесуального примусу у вигляді попередження або штрафу та зобов`язати відповідачів утриматися від вчинення дій, які ускладнюють розгляд справи та можуть призвести до невиконання судового рішення.
На адресу суду 08.04.2025 від представника третьої особи Кабінету Міністрів України Вороновської М.А надійшли пояснення на клопотання представника позивачів про застосування заходів процесуального примусу, де представник третьої особи звертає увагу суду, що в заяві про застосування заходів процесуального примусу не наведено достатніх та допустимих доказів того, що відповідачі та треті особи не виконують встановлені в суді правила чи недобросовісно виконують процесуальні обов`язки, зловживають правами, створюють протиправні перешкоди у здійсненні судочинства, а відтак вважає, що відсутні підстави для застосування заходів примусу.
10.04.2025 від представника відповідача Рівненської обласної ради Строкової О.В надійшли заперечення на заяву представника позивачів про застосування заходів процесуального примусу, де на обґрунтування заперечень щодо заявленого представником позивачів клопотання від 21.03.2025 представник відповідача зазначає, що у заяві про застосування заходів процесуального примусу позивач не обґрунтував та не підтвердив доказами, яким саме чином обласна рада порушила порядок під час судового засідання або які розпорядження судді не виконала, як це передбачено статтями 144, 146 КАС України. Представник відповідача також зазнача, що позивач не обґрунтував наявність підстав встановлених статтею 149 КАС України, які свідчили б про необхідність застосування до представника відповідача Рівненської обласної ради заходу процесуального примусу у вигляді штрафу. З огляду на викладене представник відповідача Рівненської обласної ради вважає, що заява представника позивачів про застосування заходів процесуального характеру є безпідставною.
В судовому засіданні 05.05.2025 представники позивачів підтримали вказану заяву про застосування заходів процесуального примусу та наполягали на її задоволенні з підстав, наведених у вказаній заяві, а представники відповідачів та третіх осіб заперечували проти її задоволення з підстав, наведених у письмових запереченнях представника Рівненської обласної ради.
Заслухавши думку уповноважених представників учасників справи та дослідивши наявні у матеріалах справи копії документів, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення вказаної заяви представника позивачів, зважаючи на таке.
Відповідно до приписів частин 1 3 статті 144 КАС України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення. Про застосування заходів процесуального примусу суд постановляє ухвалу.
Отже, заходи процесуального примусу в адміністративному процесі - це способи примусового впливу на учасників процесу з метою забезпечення повного, об`єктивного та неупередженого вирішення адміністративних справ, а також підтримання певного порядку у судовому засіданні та під час їх розгляду, які є відмінними від засобів забезпечення виконання судового рішення як завершальної стадії судового провадження.
Згідно з частиною 1 статті 145 КАС України заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф. Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом (частина 3 статті 145 КАС України).
Приписами частин 1 та 2 статті 149 КАС України передбачено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень; 4) використання під час процедури врегулювання спору за участю судді портативних, аудіотехнічних пристроїв, а також здійснення фото- і кінозйомки, відео-, звукозапису. Суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків; 2) неодноразового зловживання процесуальними правами; 3) повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів.
Аналіз наведених норм чинного процесуального законодавства дає підстава вважати, що застосування заходів процесуального примусу, обрання виду такого засобу, є правом суду, а не його обов`язком.
Важливо також зазначити, що такі заходи відрізняються від засобів забезпечення виконання судових рішень, які стосуються виконання ухваленого рішення суду на фінальній стадії провадження. Суд застосовує заходи процесуального примусу за потреби, але їх застосування не є автоматичним і залежить від конкретних обставин. Рішення про застосування таких заходів приймається на основі принципів необхідності, пропорційності та доцільності, враховуючи об`єктивну ситуацію і вплив на справедливий розгляд справи.
В межах розгляду цієї справи суд не знаходить підстав для застосування таких заходів, оскільки обставини справи не свідчать про те, що відповідачі недобросовісно виконують свої процесуальні обов`язки чи зловживають своїми процесуальними правами. Зокрема посилання представника позивачів на ту обставину, що відповідачі та треті особи вчиняють певні дії щодо передачі майна, прийняття наказу про реорганізацію та проводять державну реєстрацію нової юридичної особи, не свідчить про недобросовісне виконання відповідачами своїх процесуальних обов`язків або про зловживання ними своїми процесуальними правами.
Тому, доводи представника позивача, покладені в основу обґрунтування клопотання про застосування до відповідачів заходів процесуального впливу за статтею 149 КАС України в цій справі, суд вважає безпідставними.
З огляду на наведене у сукупності та враховуючи той факт, що дії відповідачів у встановленому законом порядку зловживанням процесуальними правами не визнавалися, підстав для застосування до них заходів процесуального примусу судом не встановлено, а відтак у задоволенні такого клопотання слід відмовити.
У підготовчому засіданні 05.05.2025 з участю уповноважених представників учасників справи суд проголосив вступну та резолютивну частини цієї ухвали.
Керуючись приписами 42, 46, 48, 144 149, 240, 243, 248, 256 КАС України, суд
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення судом.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, заперечення на цю ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складений і підписаний 02.06.2025.

Суддя Олександр МАКСИМЧУК