Справа № 400/5615/25
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

02 червня 2025 р. № 400/5615/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Біоносенко В. В., розглянув в порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, вул. Захисників Миколаєва, 5,м. Миколаїв,54005, вул. Захисників Миколаєва, 5,м. Миколаїв,54005
прозаява про забезпечення позову,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Головного управління Національної поліції в Миколаївській області з вимогами: визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо направлення звернення до органів Національної поліції України в Миколаївській області щодо доставлення ОСОБА_1 , як такого, що вчинив адміністративне правопорушення до обласного, районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для складання протоколів про адміністративне правопорушення; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 направити до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області повідомлення про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 , як такого, що вчинив адміністративне правопорушення до обласного, районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для складання протоколів про адміністративні правопорушення, відповідно до п. 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487.

Таким чином, з позовної заяви вбачається, що позивач оскаржує дії ІНФОРМАЦІЯ_5 що випливають з приводу його ймовірної можливості бути притягнутим до адміністративної відповідальності за ст.210 КУпАП за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Одночасно з позовом, 02 червня 2025 року, позивачем до суду подано заяву про забезпечення позову шляхом зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_6 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 , Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, , не вчиняти дій направлених на мобілізацію, а також адміністративного затримання та доставлення до поліції або ТЦК та СП ОСОБА_1 до моменту винесення рішення судом у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_6 та Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.

Зазначена заява обґрунтована тим, що станом на момент звернення із заявою про забезпечення позову позивач вважає вказаний спосіб звернення найбільш ефективним та має на меті забезпечити свободу позивача, адже станом на момент звернення є пряма загроза, котра виражається у умисному, безпідставному, оголошенню позивача у розшук. Якщо відносно заявника будуть вчинені примусові дії, направлені на його розшук, примусовий привід та заявника буде призвано на військову службу під час мобілізації в особливий період, він набуде нового юридичного статусу військовослужбовця, що унеможливить реалізацію права на відстрочку, у разі встановлення наявності у нього такого права, а також унеможливить виконання рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача, оскільки надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації особі, яка вже є військовослужбовцем, є неможливим.

Відповідно до ч.2 ст.150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд не вбачає очевидної протиправності рішення відповідача щодо повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_7 поліції про правопорушення з боку позивача, тобто підстав, передбачених п.2 ч.2 ст.150 КАС України. На переконання суду, очевидна протиправність рішень суб`єкта владних повноважень, це прийнята рішення ним таких рішень, які взагалі не передбачені законодавством України, або прийняти рішень, суб`єктами які не наділенні компетенцією у відповідній сфері. Натомість, у цьому випадку, відповідно до ч.3 статті 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статей 24 27 Закону України «Про Національну поліцію», передбачено подання таких заяв, їх прийняття та опрацювання. Питання наявності у відповідача підстав для направлення такого звернення, в теперішній час є спірним, і ще повинно бути ретельним чином досліджено та доведено.

Щодо істотної ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту, то суд звертає увагу, що у цьому випадку предмет позову слабо пов`язаний з тими заборонами, які позивач хоче отримати шляхом забезпечення позову.

Позовні вимоги стосуються правомірності повідомлення відповідачем-1 відповідача-3 про наявність підстав про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.210- КУпАП, а також зобов`язання відповідача-1 повідомити відповідача-3 про відсутність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності. А у заяві про забезпечення позову позивач просить заборонити вчиняти дії направленні на його мобілізацію. На переконання суду, дії пов`язані з мобілізацією напряму не пов`язані з направленням спірного повідомлення про наявність складу адміністративного правопорушення. Відповідно до п.5 ч.3 ст.151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення. З наданих матеріалів справи не вбачається, що відповідач відмовляв позивачу у наданні відстрочки від призову.

Щодо заборони на адміністративне затримання та доставлення до поліції та ТЦК, то зазначені заходи, не можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, та навіть у разі задоволення позовних вимог позивача ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, буде можливий. Зазначені дії не призводять до незворотних наслідків, є юридичними, такими що можливо оскаржити та довести аргументованість своєї позиції. А тому суд також не вбачає можливості забезпечити позов і в цій частині.

В задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 150, 151, 154, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

2. Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання) в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя В.В.Біоносенко