Справа № 520/3529/25
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2025 року № 520/3529/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Заічко О.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області (майдан Героїв Небесної Сотні, буд. 36, корпус 2,м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл.,61001, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить суд:

- визнати неправомірними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській областi, адреса: 61001, Харківська обл., місто Харків, Героїв Небесної Сотні майдан, будинок 36, корпус 2, , щодо відмови у визначені доплати за вислугу років в розмірі 50% у довідках про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Київського районного суду міста Харкова ОСОБА_1

- визнати неправомірними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харкiвській областi, адреса: 61001, Харківська обл., місто Харків, Героїв Небесної Сотні майдан, будинок 36, корпус 2 , , щодо зазначені в довідках про розмір суддівської винагороди для розрахунку довічного грошового утримання судді у відставці Київського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 в розмірі 40% доплати за вислугу років, а саме довідках від 24 січня 2025 року:

· № 04-48/43 на суму 24668 (Двадцять чотири тисячі шістсот шістдесят вісім) грн. 00 коп. станом на 01.01.2018.

· № 04-48/44 на суму 84043 (Вісімдесят чотири тисячі сорок три) грн. 75 коп. станом на 01.01.2019.

· № 04-48/45 на суму 110355 (Сто десять тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп. станом на 01.01.2020.

· № 04-48/46 на суму 110355 (Сто десять тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп. станом на 01.01.2021.

· № 04-48/47 на суму 110355 (Сто десять тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп. станом на 01.01.2022.

· № 04-48/48 на суму 110355 (Сто десять тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп. станом на 01.01.2023.

· № 04-48/49 на суму 110355 (Сто десять тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп. станом на 01.01.2024.

- визнати неправомірними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харкiвській областi, адреса: 61001, Харківська обл., місто Харків, Героїв Небесної Сотні майдан, будинок 36, корпус 2 , , щодо направлення довідок про розмір суддівської винагороди для розрахунку довічного грошового утримання судді у відставці Київського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 в розмірі 40% доплати за вислугу років, листом №04-47/357/25 від 24.01.2025 на адресу ГУ ПФУ в Харківській області, а саме довідок:

· № 04-48/43 на суму 24668 (Двадцять чотири тисячі шістсот шістдесят вісім) грн. 00 коп. станом на 01.01.2018.

· № 04-48/44 на суму 84043 (Вісімдесят чотири тисячі сорок три) грн. 75 коп. станом на 01.01.2019.

· № 04-48/45 на суму 110355 (Сто десять тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп. станом на 01.01.2020.

· № 04-48/46 на суму 110355 (Сто десять тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп. станом на 01.01.2021.

· № 04-48/47 на суму 110355 (Сто десять тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп. станом на 01.01.2022.

· № 04-48/48 на суму 110355 (Сто десять тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп. станом на 01.01.2023.

· № 04-48/49 на суму 110355 (Сто десять тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп. станом на 01.01.2024. до Управління Пенсійного фонду України у Харківській області.

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Харкiвській областi, адреса: 61001, Харківська обл., місто Харків, Героїв Небесної Сотні майдан, будинок 36, корпус 2, , видати судді у відставці Київського районного суду міста Харкова Дмитрієву Олександру Федоровичу довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання станом на 1 січня 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024, 2025 років із зазначенням доплати за вислугу років в розмірі 50%.

В обґрунтування своїх вимог зазначено, що позивач вважає помилковим визначення доплати за вислугу років в розмірі 40% замість правильних 50%.

По справі було відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому ст. 263 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу та отримана ним.

Відповідачем було надано відзив, в якому вказано, що під час виготовлення зазначених довідок помилково був взятий до уваги наказ Київського районного суду м. Харкова від 29.04.2016 №08-04/27 про встановлення ОСОБА_1 щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 50%. Під час розгляду зави ОСОБА_1 від 20.01.2025 про надання довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утриманні судді у відставці встановлено, що зазначений наказ Київського районного суду м.Харкова від 29.04.2016 повернуто без виконання у зв`язку з тим, що обчислення стажу роботи, що дає право на встановлення щомісячної доплати за вислугу років та право на додаткову відпустку з вислугу років відбувалося згідно вимог постанови Кабінету міністрів України від 03.05.1994 №283 «Про порядок обчислення стажу державної служби». Посилання на рішення ВРП від 02.03.2016 №556/15-16 у частині зарахування ОСОБА_1 до стажу, що дає право на відставку, половини строку навчання за денною формою в Університеті внутрішніх справ у місті Харкові не взято до уваги через те, що зазначені підстави стосуються лише права судді на відставку, а не для встановлення щомісячної доплати за вислугу років. Таким чином, на час звільнення у відставку судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 15.07.2016, наказом Київського районного суду м. Харкова 15.04.2015 №08-04/28 (зі змінами від 02.11.2015) ОСОБА_1 було встановлено щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 40% як такому, стаж роботи якого становить більше 15 років.

Позивач надав відповідь на відзив, в якій позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи, зокрема, щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно вимог ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Указом Президента України від 11 травня 2004 року N 514/2004 на посаду судді Старобешівського районного суду Донецької області призначено ОСОБА_2 .

Постановою Верховної Ради України від 1 квітня 2010 року N 2008-VI на посаду судді Старобешівського районного суду Донецької області безстроково обрано ОСОБА_1 .

Указом Президента України від 7 квітня 2015 року № 203/2015 суддю Старобешівського районного суду Донецької області ОСОБА_1 , обраного безстроково переведено на роботу на посаді судді Київського районного суду міста Харкова.

Вища рада у своєму рішенні від 2 березня 2016 року №556/0/15-16 «Про внесення подання до Верховної Ради України про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Київського районного суду міста Харкова у зв`язку з поданням заяви про відставку» зазначила, що Окрім стажу роботи на посаді судді, до стажу, який надає судді ОСОБА_1 право на відставку, має бути зараховано час роботи на посадах слідчого Старобешівського РВ УМВС України в Донецькій області; слідчого прокуратури Старобешівського району Донецької області, помічника прокурора Старобешівського району Донецької області, старшого помічника прокурора Старобешівського району Донецької області, прокурора відділу нагляду за додержанням і застосуванням законів прокуратури Донецької області, оскільки частиною четвертою статті 43 Закону України «Про статус суддів» у редакції від 24 лютого 1994 року, зокрема, було встановлено, що до стажу роботи, який дає право на відставку судді, зараховується також час роботи на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності стажу роботи на посаді судді не менше 10 років. Також відповідно до пункту 3-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» до стажу, що дає судді ОСОБА_1 право на відставку, має бути зараховано половину строку навчання за денною формою в Університеті внутрішніх справ у місті Харкові. При цьому слід також врахувати, що згідно з пунктом 11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

На підставі постанови Верховної Ради України від 5 липня 2016 року № 1433-VIII ОСОБА_1 звільнено з посади судді Київського районного суду м.Харкова у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Наказом голови Київського районного суду від 20 липня 2016 року No 08-40/30 ОСОБА_1 відраховано зі штату суду у зв`язку з звільненням у відставку з 15 липня 2016 року.

На дату відрахування зі штату суду , відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання від 26 липня 2017 року № 07-07/123/2017 стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді складає 21 рік 07 місяців 03 дні.

На підставі заяви від 18 вересня 2017 року вх.№7939, ОСОБА_1 призначено довічне грошове утримання в розмірі 80% від заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді на підставі частина третьої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI.

У 2018-2024 роках позивач до відповідача або ПФУ не звертався.

6 серпня 2024 року 28 січня 2025 року ОСОБА_3 звернувся з листом до відповідача з пропозицією усунути порушення своїх прав та виправити помилково визначену доплату за вислугу років з 40 на 50% за 2018-2024 роки.

Такі довідки 14.08.2024 були видані та правильно зазначена доплата за вислугу років в розмірі 50%:

· № 04-49/383 станом на 01.01.2018 на суму 26430 (Двадцять шість тисяч чотириста тридцять) грн. 00 коп.

· № 04-49/384 станом на 01.01.2019 на суму 90046 (Дев`яносто тисяч сорок шість) грн. 88 коп.

· № 04-49/385 станом на 01.01.2020 на суму 118237 (Сто вісімнадцять тисяч двісті тридцять сім) грн. 50 коп.

· № 04-49/386 станом на 01.01.2021 на суму 118237 (Сто вісімнадцять тисяч двісті тридцять сім) грн. 50 коп.

· № 04-49/387 станом на 01.01.2022 на суму 118237 (Сто вісімнадцять тисяч двісті тридцять сім) грн. 50 коп.

· № 04-49/388 станом на 01.01.2023 на суму 118237 (Сто вісімнадцять тисяч двісті тридцять сім) грн. 50 коп.

· № 04-49/389 станом на 01.01.2024 на суму 118237 (Сто вісімнадцять тисяч двісті тридцять сім) грн. 50 коп.

Позивач ОСОБА_1 16.09.2024, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовом до Управління ПФУ в Харківській області справа №520/25893/24 від 16.09.2024 провадження №520/28704/24. Предметом спору стала відмова ПФУ у перерахунку довічного грошового утримання з дати видачі довідки №04-49/389 в розмірі 80% від винагороди працюючого судді виходячи із посадового окладу станом на 01.01.2024 року в розмірі 118827 грн., в тому числі посадовий оклад 78825,50 грн., доплата за вислугу років (50%) - 39412,50 грн. Дотепер справа не розглянута.

20 січня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про видачу довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з метою подальшого звернення до органів ПФУ щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2025 року.

27 січня 2025 року ТУ ДСА ОСОБА_1 видано довідку №04-48/53 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в якій зазначено, що розмір суддівської винагороди , яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 158970,00 грн., в тому числі посадовий оклад 113550,00 грн., доплата за вислугу років (40%) 45420 грн.

Вважаючи помилковим визначення доплати за вислугу років в розмірі 40% замість правильних 50%, 27 січня 2025 ОСОБА_1 звернувся до ТУ ДСА із заявою про виправлення помилки.

У своїй відповіді - відмові, оформленій листом №04-47/399/25 від 29.01.2025 ТУ ДСА в Харківській області зазначило, що під час виготовлення довідок № 04-49/383 - № 04-49/389 помилково був взятий до уваги наказ Київського районного суду м. Харкова від 29.04.2016 №08-04/7 про встановлення щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 50%, який згодом був відкликаний. На думку відповідача стаж роботи на посаді судді взятий до уваги при ухвалені відповідного рішення Вищою Радою юстиції стосуються лише права судді на відставку, а не для встановлення щомісячної доплати за вислугу років.

На думку відповідача, викладену у листах № 04-47/399/25 від 29.01.2025 та №02- 29/142 /2021 від 12.01.2021 судді ОСОБА_1 на час звільнення у відставку, наказом Київського районного суду м. Харкова від 15.04.2015 №08-04/28 (із змінами від 02.11.2015) було встановлено щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 40%, як такому, чий стаж роботи якого становить більше п`яти років. На думку відповідача до стажу судді який дає підстави для визначення доплати за вислугу років половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах не включається а слугує про визначення строку вислуги яка дає право на відставку.

Відповідач ТУ ДСА листом №04-47/357/25 від 24.01.2025 на адресу ГУ ПФУ в Харківській області скеровано уточнюючі довідки від 24.01.2025 №04-43 від 24.01.2025 про розмір суддівської винагороди для розрахунку довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням 40% доплати за вислугу років.

· № 04-48/43 на суму 24668 (Двадцять чотири тисячі шістсот шістдесят вісім) грн. 00 коп. станом на 01.01.2018.

· № 04-48/44 на суму 84043 (Вісімдесят чотири тисячі сорок три) грн. 75 коп. станом на 01.01.2019.

· № 04-48/45 на суму 110355 (Сто десять тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп. станом на 01.01.2020.

· № 04-48/46 на суму 110355 (Сто десять тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп. станом на 01.01.2021.

· № 04-48/47 на суму 110355 (Сто десять тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп. станом на 01.01.2022.

· № 04-48/48 на суму 110355 (Сто десять тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп. станом на 01.01.2023.

· № 04-48/49 на суму 110355 (Сто десять тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп. станом на 01.01.2024.

Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся до суду с цим позовом.

За приписами статей 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно- правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з вимогами статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України

Відповідно до частини шостої статті 47 та пункту 8 частини четвертої статті 48 Закону № 2453-VI незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді.

Частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Крім того, Конституційний Суд України у мотивувальній частині Рішення від 14 грудня 2011 року № 18-рп/2011 вказав на неможливість звуження змісту та об`єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення. До цього Конституційний Суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у рішеннях, а саме: від 24 червня 1999 року № 6-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 (справа про пільги, компенсації та гарантії), від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 (справа про припинення дій чи обмеження пільг, компенсацій та гарантій), від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання), від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів); рішення № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року.

Також, в рішенні Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3- рп/2013 (у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 2, абз. 2 розділу 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо).

Відповідно до пункту 11 Основних принципів незалежності судових органів (схвалені резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада та 13 грудня 1985 року) термін повноважень суддів, їх незалежність, безпека, відповідна винагорода, умови служби, пенсії і вік виходу на пенсію повинні належним чином гарантуватися законом.

Виходячи з наведеного, конституційний статус судді зумовлює обов`язок держави гарантувати достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці - щомісячне довічне грошове утримання. Статус судді та його елементи, зокрема, матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а виступає засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

На час виходу позивача у відставку був чинним Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VI (далі - Закон № 2453-VI), статтею 120 якого передбачено, що суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Відповідно до положень частини першої статті 135 Закону № 2453-VI, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Частиною третьою статті 141 Закону № 2453-VI в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року № 1- 8/2016, визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Пунктом 11 Перехідних положень Закону № 2453-VI (в редакції, чинній до 28 березня 2015 року) передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом № 2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом України "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 року № 2862- ХІІ (далі - Закон № 2862-ХІІ).

Відповідно до частини першої статті 43 Закону № 2862-ХІІ кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Абзацом другим частини четвертої цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно з частиною четвертою статті 43 Закону № 2453-VI судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді.

До стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно із частиною першої статті 25 Конституційного Договору від 08 червня 1995 року № 1к/95-ВР між Верховною Радою України та Президентом України «Про основні засади організації та функціонування державної влади і місцевого самоврядування в Україні на період до прийняття нової Конституції України» Президент України в межах своїх повноважень видає укази і розпорядження, які є обов`язковими для

виконання на всій території України, дає їх тлумачення (зазначений Договір був чинний на момент видання Президентом України указу Президента України від 10 липня 1995 року N 584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" та втратив чинність із набранням чинності Конституції України 28 червня 1996 року).

Відповідно до пункту 1 Розділу XV «Перехідні положення» Конституції України закони та інші нормативні акти, прийняті до набуття чинності цією Конституцією, є чинними у частині, що не суперечить Конституції України.

Згідно із статтею 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року N 584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" (стаття втратила чинність 20 березня 2008 року), чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді 10 років, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Крім того, згідно з абзацом 2 пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» (яка діяла одночасно із Законом № 2862-ХІІ; втратила чинність 01 січня 2012 року), доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року № 545, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Повноваження ОСОБА_1 як судді припинилися з дня набрання чинності постанови Верховної Ради України від 5 липня 2016 року No 1433-VIII «Про звільнення суддів», якою позивач був звільнений з посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Отже, з 05 липня 2016 року позивач припинив свої повноваження як суддя та набув право на призначення грошового утримання судді у відставці на умовах, визначених нормами законодавства, чинного станом саме на 05 липня 2016 року.

Враховуючи що законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом № 2453-VI, було передбачено право судді на зарахування до стажу, яке дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, календарного періоду проходження строкової військової служби, а також часу роботи на посадах прокурорів і слідчих.

Це підтверджується також положеннями Закону України "Про Вищу раду правосуддя" від 21 грудня 2016 року №1798-VIII, яким були внесені зміни в Закон України "Про судоустрій і статус суддів", зокрема, пункт 34 Прикінцевих та перехідних положень доповнено абзацом четвертим такого змісту: "Судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання)".

46. Стаття 71 Закону "Про Вищу раду правосуддя" визначає, що Вища рада правосуддя ухвалює рішення про звільнення суддів, а також веде облік їхнього стажу роботи.

Таким чином, не включення до відповідного стажу роботи на посаді судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та періоду проходження строкової військової служби в лавах радянської армії, і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді, є неправомірним.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду, викладених у Постанові від 9 листопада 2018 року у справі №559/443/17, стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру виплат. Аналогічні висновки містяться у постановах від 06 березня 2018 року у справі № 308/6953/17, від 19 червня 2018 року у справі № 243/4448/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 428/4671/17, від 01 жовтня 2018 року у справі № 541/503/17, від 17 жовтня 2018 року у справі № 140/263/17, від 23 жовтня 2018 року у справі № 686/10100/15-а.

Стосовно вимог щодо неправомірності направлення відповідачем довідок до ГУ ПФУ в Харківській області суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 146 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ДСА України є органом, що забезпечує функціонування судової влади, а її територіальні управління створюються для виконання відповідних завдань у межах регіонів.

Державна судова адміністрація України (ДСА України) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує організаційне та фінансове управління судовою системою. Територіальні управління ДСА України (ТУ ДСА) є її структурними підрозділами, що виконують аналогічні функції на регіональному рівні. Їхні основні повноваження включають: Організаційне забезпечення діяльності місцевих судів: ТУ ДСА відповідають за створення належних умов для функціонування судів, включаючи матеріально-технічне забезпечення та управління ресурсами. Фінансове забезпечення: Вони здійснюють фінансове планування, розподіл та контроль використання бюджетних коштів, призначених для утримання місцевих судів. Кадрове забезпечення: ТУ ДСА організовують роботу з підбору, розстановки та підвищення кваліфікації працівників апарату судів. Ведення судової статистики та діловодства: Вони забезпечують належне ведення судової документації, архівів та статистичної звітності. Матеріально-технічне забезпечення: ТУ ДСА відповідають за постачання судів необхідним обладнанням, засобами зв`язку та іншими ресурсами, необхідними для їхньої діяльності. Ці повноваження визначені в Положенні про територіальні управління Державної судової адміністрації України, затвердженому наказом ДСА України від 15.07.2015 № 104.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Конституції України, органи державної влади, зокрема органи виконавчої влади, повинні діяти в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 19 Конституції України прямо встановлює, що органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Громадяни мають право вільно здійснювати будь-яку діяльність, не заборонену законом, проте органи державної влади можуть діяти лише в межах визначених законом повноважень.

Відповідно до пункту 1. розділу IV Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, судді Конституційного Суду України територіальними органами Пенсійного фонду України у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 09 лютого 2023 року № 7-2 зареєстровано в Міністерстві юстиції України12 березня 2008 р. за № 200/14891 «Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться відповідно до частини четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», частини другої статті 27 Закону України «Про Конституційний Суд України» органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання. Про наявність підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання (зміну розміру складових суддівської винагороди працюючого судді, винагороди працюючого судді Конституційного Суду України) Пенсійний фонд України повідомляється Конституційним Судом України, Верховним Судом, Вищим судом з питань інтелектуальної власності, Вищим антикорупційним судом - щодо суддів цих судів, Державною судовою адміністрацією України - щодо суддів місцевих та апеляційних судів, судів, що перебувають в процесі ліквідації, у місячний строк з дня виникнення таких підстав».

Підстави, передбачені законодавством для звернення до ПФУ були відсутні, а довільне тлумачення положень законодавства з боку ТУ ДСА щодо розміру доплати до таких не відноситься.

Вказані обставини , на думку позивача, указують на порушення з боку ТУ ДСА України положень ст. 6 ч. 2 та ст. 19 Конституції України, що слугує підставою для визнання їх неправомірними.

Відповідно до ч. 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області (майдан Героїв Небесної Сотні, буд. 36, корпус 2,м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл.,61001, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській областi, адреса: 61001, Харківська обл., місто Харків, Героїв Небесної Сотні майдан, будинок 36, корпус 2, , щодо відмови у визначені доплати за вислугу років в розмірі 50% у довідках про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Київського районного суду міста Харкова ОСОБА_1

Визнати неправомірними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харкiвській областi, адреса: 61001, Харківська обл., місто Харків, Героїв Небесної Сотні майдан, будинок 36, корпус 2 , , щодо зазначені в довідках про розмір суддівської винагороди для розрахунку довічного грошового утримання судді у відставці Київського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 в розмірі 40% доплати за вислугу років, а саме довідках від 24 січня 2025 року:

· № 04-48/43 на суму 24668 (Двадцять чотири тисячі шістсот шістдесят вісім) грн. 00 коп. станом на 01.01.2018.

· № 04-48/44 на суму 84043 (Вісімдесят чотири тисячі сорок три) грн. 75 коп. станом на 01.01.2019.

· № 04-48/45 на суму 110355 (Сто десять тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп. станом на 01.01.2020.

· № 04-48/46 на суму 110355 (Сто десять тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп. станом на 01.01.2021.

· № 04-48/47 на суму 110355 (Сто десять тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп. станом на 01.01.2022.

· № 04-48/48 на суму 110355 (Сто десять тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп. станом на 01.01.2023.

· № 04-48/49 на суму 110355 (Сто десять тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп. станом на 01.01.2024.

Визнати неправомірними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харкiвській областi, адреса: 61001, Харківська обл., місто Харків, Героїв Небесної Сотні майдан, будинок 36, корпус 2 , , щодо направлення довідок про розмір суддівської винагороди для розрахунку довічного грошового утримання судді у відставці Київського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 в розмірі 40% доплати за вислугу років, листом №04-47/357/25 від 24.01.2025 на адресу ГУ ПФУ в Харківській області, а саме довідок:

· № 04-48/43 на суму 24668 (Двадцять чотири тисячі шістсот шістдесят вісім) грн. 00 коп. станом на 01.01.2018.

· № 04-48/44 на суму 84043 (Вісімдесят чотири тисячі сорок три) грн. 75 коп. станом на 01.01.2019.

· № 04-48/45 на суму 110355 (Сто десять тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп. станом на 01.01.2020.

· № 04-48/46 на суму 110355 (Сто десять тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп. станом на 01.01.2021.

· № 04-48/47 на суму 110355 (Сто десять тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп. станом на 01.01.2022.

· № 04-48/48 на суму 110355 (Сто десять тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп. станом на 01.01.2023.

· № 04-48/49 на суму 110355 (Сто десять тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп. станом на 01.01.2024. до Управління Пенсійного фонду України у Харківській області.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Харкiвській областi, адреса: 61001, Харківська обл., місто Харків, Героїв Небесної Сотні майдан, будинок 36, корпус 2, , видати судді у відставці Київського районного суду міста Харкова Дмитрієву Олександру Федоровичу довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання станом на 1 січня 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024, 2025 років із зазначенням доплати за вислугу років в розмірі 50%.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області (вул. Борисенка Олександра, буд. 7,м. Рівне, 33028, ) суму сплаченого судового збору у розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім 96 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Заічко О.В.