Справа № 440/13665/24
Суддя: Р.І. Молодецький
Дата ухвалення: 2025-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/13665/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молодецького Р.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавській області (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про відмову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у наданні державної допомоги сім`ям з дітьми (одиноким матерям) від 14 жовтня 2024 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про відмову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї від 14 жовтня 2024 року;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : державну допомогу сім`ям з дітьми (одиноким матерям) та державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї.

Позовні вимоги обґрунтувала посиланням на те, що вона звернулася до Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавській області із заявою з усіма необхідними документами для призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї та допомоги на дітей одиноким матерям. Рішеннями від 14.10.2024 №51604-24-2, № 51604-24-3 їй було відмовлено у наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї та допомоги на дітей одиноким матерям. Позивач вважає рішення відповідача щодо відмови у наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї та допомоги на дітей одиноким матерям протиправними, в зв`язку з чим позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що згідно з отриманою інформацією за період декларування доходів з 01.01.2024 по 30.06.2024 ОСОБА_1 не працювала, на обліку в Кременчуцькому міськрайонному центрі зайнятості не перебувала, доходів за період декларування не мала, а також нею (за неї) не було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в мінімальному розмірі сумарно протягом трьох місяців.

Дослідивши матеріали судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є одинокою матір`ю доньки - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Позивач 04.10.2024 звернулася до Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавській області з заявою про призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, а саме: допомоги на дітей одиноким матерям, а також державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Рішенням Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавській області від 14.10.2024 № 51604-24-2 відмовлено позивачу у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї у зв`язку з тим, що єдиний соціальний внесок сплачено менше ніж за три місяці заявником або особою, що визначена членом сім`ї.

Рішенням Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавській області від 14.10.2024 № 51604-24-3 відмовлено позивачу у призначенні державної соціальної допомоги сім`ям з дітьми, , а саме: допомоги на дітей одиноким матерям у зв`язку з тим, що єдиний соціальний внесок сплачено менше ніж за три місяці заявником або особою, що визначена членом сім`ї

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, судом встановлено наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовано нормами Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» (далі - Закон № 2811), Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (далі - Закон № 1768-III) та Постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.12.2001 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми», (далі - Порядок № 1751) та Постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям» (далі- Порядок № 250).

Щодо державної допомоги сім`ям з дітьми (одиноким матерям), суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 1 Закону № 2811 громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Статтею 18-2 Закону №2811 визначено, що допомога на дітей одиноким матерям призначається за наявності витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідки про народження, виданої виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) ради, із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або документа про народження, виданого компетентним органом іноземної держави, в якому відсутні відомості про батька, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку.

Допомога на дітей одиноким матерям призначається незалежно від одержання на дітей інших видів допомоги, передбачених цим Законом.

Для призначення, виплати та припинення виплати допомоги на дітей одиноким матерям додатково застосовуються умови призначення, виплати та підстави для припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751 затверджено Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, у п.1 якого вказано, що цей Порядок визначає умови призначення і виплати таких видів державної допомоги сім`ям з дітьми, передбачених Законом України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми": допомога на дітей одиноким матерям (пункти 33-38 цього Порядку), а отже доводи позивача що норми Порядку №1751 та Закону №2811 суперечать один одному є безпідставними, оскільки саме Порядок №1751 визначає умови призначення, виплати та підстави для припинення виплати державної соціальної допомоги одиноким матерям.

За приписами пункту 34 Порядку № 1751, допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матерям (батькам) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається в розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

Попередні шість місяців становлять два квартали, що передують місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням допомоги на дітей одиноким матерям (далі - період, за який враховується дохід).

Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається відповідно до Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 632.

Відповідно до пункту 35 Порядку № 1751 для призначення допомоги на дітей одиноким матерям подаються такі документи:

1) заява про призначення допомоги, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики;

2) декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики (далі - декларація);

3) довідка про доходи у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня в ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо та згідно із законодавством не може бути отримана за відповідним запитом органу соціального захисту населення. У разі неможливості підтвердження таких доходів довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру;

4) витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідка про народження, видана виконавчим органом сільської, селищної, міської ради, із зазначенням підстави для внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або виданий компетентним органом іноземної держави документ про народження, в якому відсутні відомості про батька, за умови легалізації такого документа в установленому законодавством порядку;

5) копія свідоцтва про народження дитини.

Усиновлювачі подають також копію рішення про усиновлення.

Згідно з абз. 2 підпункту 1 пункту 35-2 Порядку № 1751 допомога на дітей одиноким матерям не призначається, якщо:

- у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи.

Відповідно до абз.4 підпункту 1 пункту 35-2 Порядку № 1751 допомога на дітей одиноким матерям у зазначеному випадку призначається, якщо особи протягом періоду, за який враховуються доходи:

- сплатили або за них сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців; доглядали за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного в медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку, за дітьми, хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, за дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги, яким не встановлено інвалідності, за особою з інвалідністю I групи, за особою з інвалідністю II групи внаслідок психічного розладу, за дитиною з інвалідністю віком до 18 років, а також за особами, які досягли 80-річного віку; надавали соціальні послуги з догляду відповідно до законодавства.

Аналіз норм Закону № 2811 та положень Порядку № 1751, яким визначено умови призначення і виплати вказаних видів соціальної державної допомоги: державної допомоги на дітей одиноким матерям (пункти 33-38 цього Порядку), допомога виплачується протягом шести календарних місяців та за приписами вказаних Порядків допомога виплачується за умов подання заяви з усіма необхідними документами. Така заява подається кожні шість місяців.

При цьому соціальним органом перевіряється факт сплати (не сплати) мінімального розміру єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування сумарно протягом трьох місяців періоду, за який враховуються доходи.

Отже, до позивача застосовується положення пункту 35-2 Порядку №1751, з підстави чого допомога не призначена.

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що позивач працювала, проходила військову службу, провадила підприємницької чи професійної незалежної діяльності, здобувала освіту за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, зареєстровані в центрі зайнятості як безробітня або як така, що шукає роботу.

Також матеріали справи не містять відомостей про сплату позивачем мінімального розміру єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування сумарно протягом трьох місяців періоду, за який враховуються доходи .

За таких обставин, беручи до уваги наявні у матеріалах справи документи та встановлені обставини справи, враховуючи, що допомога не була призначена з підстав визначених Порядком №1751, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Щодо державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до статті 1 Закону № 1768-III державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї; малозабезпечена сім`я - це сім`я, яка з поважних або незалежних причин від неї причин має середньомісячний сукупний дохід нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.

Згідно із частинами першою-третьою статті 4 Закону № 1768-III заява про надання державної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім`ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання державної соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації.

Частиною першою статті 6 Закону № 1768-III встановлено, що державна соціальна допомога призначається на шість місяців.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону № 1768-III порядок призначення, умови виплати та підстави для припинення виплати державної соціальної допомоги, перелік документів, необхідних для призначення допомоги згідно із цим Законом, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

На підставі вказаної норми, постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року затверджено Порядок № 250 (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), положеннями якої, серед іншого, встановлено перелік документів, необхідних для призначення такої допомоги, а також підстави для припинення її виплати (пункт 1 Порядку № 250).

Пунктом 2 Порядку № 250 визначено, що державна соціальна допомога призначається і виплачується малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, а також іншим малозабезпеченим сім`ям у випадках, установлених законом, які з поважних або незалежних від них причин мають середньомісячний сукупний дохід менший від прожиткового мінімуму для сім`ї.

Державна соціальна допомога призначається на шість місяців з місяця звернення за її призначенням.

За приписами пункту 5 Порядку № 250 для призначення державної соціальної допомоги уповноважений представник малозабезпеченої сім`ї, особа якого посвідчується паспортом громадянина України або іншим документом, що підтверджує право на постійне проживання в Україні (для іноземця та особи без громадянства), подає такі документи: заяву, складену за формою, встановленою Мінсоцполітики; декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, складену за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - декларація); довідку про доходи у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня в ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо та згідно із законодавством не може бути отримана за відповідним запитом органу соціального захисту населення. У разі неможливості підтвердження таких доходів довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру; довідку встановленої форми про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях (за наявності).

За приписами підпункту 1 пункту 10 Порядку № 250 державна соціальна допомога не призначається, якщо: у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані у філії регіонального центру зайнятості (або міському, районному, міськрайонному центрі зайнятості - до дати припинення їх діяльності) (далі - центр зайнятості) як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи (крім випадків, передбачених у пункті 11 цього Порядку).

Державна соціальна допомога у зазначеному випадку призначається, якщо особи протягом періоду, за який враховуються доходи:

сплатили або за них сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців;

доглядали за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного в медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку, за дітьми, хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, за дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги, яким не встановлено інвалідності, за особою з інвалідністю І групи, за особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного розладу, за дитиною з інвалідністю віком до 18 років, а також за особами, які досягли 80-річного віку; надавали соціальні послуги з догляду відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 11 Порядку, якщо у складі малозабезпеченої сім`ї є непрацюючі працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, і протягом цього періоду зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні менше трьох місяців або які (за яких) не сплатили (не сплачено) мінімального розміру єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування сумарно протягом трьох місяців періоду, за який враховуються доходи, державна соціальна допомога призначається:

не більше ніж на два шестимісячних періоди, якщо:

складі сім`ї є дитина з інвалідністю або особа з інвалідністю, яка згідно з випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією потребує постійного стороннього догляду;

відсутність будь-яких джерел для існування пов`язана з тривалою хворобою (не менше ніж три місяці підряд) одного або кількох працездатних членів сім`ї, підтвердженою висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Державна соціальна допомога за таких умов на наступний строк призначається не раніше ніж через шість місяців після завершення виплати такої допомоги;

2) на один шестимісячний період, якщо малозабезпечена сім`я є багатодітною або у складі малозабезпеченої сім`ї є одинока мати (одинокий батько), що не перебуває у шлюбі, і запис про батька (матір) такої дитини до Книги реєстрації народжень внесено в установленому порядку за вказівкою матері (батька), або мати (батько) у разі смерті одного з батьків і звернулася (звернувся) за призначенням державної соціальної допомоги у липні - грудні 2020 року.

Позивач у позовній заяві вказує на протиправність відмови відповідача в призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, оскільки за результатами аналізу підпункту 2 пункту 11 Порядку № 250 вважає, що наявність у складі малозабезпеченої сім`ї одинокої матері, що не перебуває у шлюбі, і запис про батька (матір) такої дитини до Книги реєстрації народжень внесено в установленому порядку за вказівкою матері є самостійною підставою для призначення державної соціальної допомоги.

Водночас, суд з таким твердженням не погоджується з огляду на таке.

Так, положеннями пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги» від 22 липня 2020 року № 632 (згідно пункту 5 цієї постанови застосовується з 1 липня 2020 року) внесено, зокрема, до Порядку № 250 зміни і викладено останній в новій редакції, якою уніфіковано порядок отримання малозабезпеченими родинами державної соціальної допомоги.

Згідно положень підпункту 2 пункту 11 Порядку №250 (в редакції Постанови КМУ № 632) державна соціальна допомога призначається на один шестимісячний період, якщо малозабезпечена сім`я є багатодітною або у складі малозабезпеченої сім`ї є одинока мати (одинокий батько), що не перебуває у шлюбі, і запис про батька (матір) такої дитини до Книги реєстрації народжень внесено в установленому порядку за вказівкою матері (батька), або мати (батько) у разі смерті одного з батьків і звернулася (звернувся) за призначенням державної соціальної допомоги у липні - грудні 2020 року.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що остання передбачає три категорії одержувачів державної соціальної допомоги та умови, за яких останні мають право на її отримання. Такими суб`єктами, згідно підпункту 2 пункту 11 Порядку №250 можуть бути:

- багатодітні сім`ї

- одинока матір (батько), що не перебуває у шлюбі, за умови якщо запис про другого з батьків дитини внесено до Книги реєстрації народжень за вказівкою матері (батька)

- одинока матір (батько), якщо один з батьків помер.

При цьому, разом із суб`єктним критерієм отримання такої допомоги, зазначеним положенням також передбачено і часовий аспект (для всіх трьох категорій одержувачів), який є обов`язковою умовою виникнення у вищевказаних суб`єктів права на отримання державної соціальної допомоги, а саме звернення із відповідною заявою повинно відбутись виключно у період з липня по грудень 2020 року. Таким чином без звернення з відповідною заявою у визначений строк жоден з трьох категорій суб`єктів не буде мати право на отримання державної соціальної допомоги.

Зазначене, на думку суду, свідчить про встановлене часове обмеження для подачі документів, що може бути пов`язано з конкретними економічними обставинами в державі під час пандемії COVID-19 і, водночас, сприяє раціональному розподілу коштів Держаного бюджету (з урахуванням наявних бюджетних ресурсів) у період закінчення бюджетного року та початку наступного з метою можливого коригування виплат відповідно до нових бюджетних показників.

Крім того, колегія суд зазначає, що встановлення конкретного періоду для звернення із заявою про призначення державної соціальної допомоги є також важливим інструментом для забезпечення рівності та прозорості в наданні такої соціальної послуги категоріям суб`єктів, які мають право на її отримання.

Таким чином, аналізуючи вказану норму, суд доходить висновку, що підпункт 2 пункту 11 Порядку №250 встановлює особливі умови для отримання державної соціальної допомоги певною категорією громадян - багатодітними сім`ями та одинокими батьками, які виховують дітей самостійно. Такий підхід свідчить про те, що держава прагне надати додаткову соціальну підтримку вразливим верствам населення, зокрема, сім`ям з дітьми, які опинилися у складних життєвих обставинах. Разом з тим, встановлення часових обмежень для всіх категорій отримувачів такої допомоги гарантує рівні умови та запобігає виникненню дискримінаційних ситуацій, стимулює суб`єктів отримання такої допомоги до своєчасного оформлення необхідних документів, а також сприяє більш ефективному розподілу бюджетних коштів та оптимізації процесу надання соціальних послуг.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.09.2024 у справі № 340/2823/23.

Судом встановлено та не заперечується позивачкою, що вона звернулася до відповідача із заявою про призначення державної допомоги сім`ям з дітьми 04.10.2024, тобто поза періодом, встановленим підпунктом 2 пункту 11 Порядку № 250 для подання заяви про отримання державної соціальної допомоги.

На цій підставі, з урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавській області від 14.10.2024 № 51604-24-2 про відмову в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до висновку про те, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 9, 77, 139, 229, 243-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавській області (пр-кт Свободи, буд. 66,м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ідентифікаційний код 26218015) - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з складення повного судового рішення.

Суддя Р.І. Молодецький