Справа № 296/1364/25
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2025-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 296/1364/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шкиря В.М.

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

29 травня 2025 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Матохнюка Д.Б. Граб Л.С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Човган А. В.,

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 15 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серія ЕНА №03986888 від 02.02.2025, про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серія ЕНА №03986888 від 02.02.2025, про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обгрунтування позову зазначив, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною, оскільки була винесена під час повітряної тривоги, яка розпочалася о 9 годині 23 хв в Житомирській області та застала його, та його сім`ю в машині на виїзді з міста Житомир, коли вони направлялися в Житомирський район і возили його маму в село на місце її постійного проживання. Тому вони намагалися якнайшвидше виїхати з міста. Проте, поліцейський після зупинки поінформував про причину зупинки і зачитав права. Його не зацікавили причини такого грубого порушення. Поліцейський оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. Свої дії позивач кваліфікує як крайня необхідність, яка б не трапилася в нормальних умовах життя, а тому постанову вважає необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 15 квітня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Зокрема апелянт, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

Відповідач направив на адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити скаргу позивача без задоволення, оскільки вважає, що судом вірно встановлені обставини справи та надано їх належну правову оцінку.

Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги.

Відповідач в судове засідання не з"явився.

Згідно з частиною 2 статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції, 02.02.2025 інспектором поліцейського 1-взводу 2 роти полку -1УПП в Житомирській області, капітаном поліції Журбей М.О., винесено постанову серія ЕНА №03986888, про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 за ч. 4ст. 122 КУпАП. Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень.

Із змісту вказаної постанови вбачається, що 02.02.2025 року о 09.30 хв., на 4 км Житомирської траси М06 село Іванівка Житомирського району, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом АУДІ А4, номерний знак НОМЕР_1 , перевищив встановлене обмеження швидкості більш, ніж на 50 км/год, чим порушив вимоги ч. 4 ст. 122 КУпАП.

В період часу з 09:23 години по 09:40 годину 02.02.2025 в Житомирській області тривала повітряна тривога.

Правопорушення зафіксовано) за допомогою лазерного вимірювача швидкості LTI 20/20 TruCam (серійний номер ТС000632) який сертифікований та пройшов повірку 04.07.2025 (а.с.37,45,46)

Відеофіксація розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності велась на п/в Motorola 267448,475324 (а.с.56) про що зазначено в п.5 оскаржуваної постанови, окрім того, в п. 5 оскаржуваної постанови зазначено і технічний засіб на який здійснювалась фіксація перевищення швидкості, а саме лазерний вимірювач швидкості прилад TruCam ТС000632.

Таким чином судом встановлено, що існує спір з приводу правомірності притягнення до адміністративної відповідальності 02.02.2025 за ч. 4 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 , що регулюється нормами КУпАП.

За захистом свого порушеного права позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні, а постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №03986888 від 02.02.2025 року винесена у відповідності до вимог чинного законодавства.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірно висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційних скаргах, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Положеннями ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Положеннями пунктів 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше50км/год. Згідно ПДР України населений пункт ІВАНІВКА позначається дорожнім знаком 5.49 Початок населеного пункту. Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Згідно ч.4 ст.122 КУпАп перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину - тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На відеозапису фіксації правопорушення, дослідженому судом під час розгляду справи зафіксовано, що інспектор роз`яснив водію права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності визначені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. При цьому, жодних заперечень чи пояснень щодо скоєного правопорушення від позивача не надходило, також від позивача не надходило жодних клопотань щодо перенесення розгляду справи чи бажання скористатись іншими правами визначеними ст.268 КУпАП.

Таким чином, видеозаписом фіксації правопорушення підтверджується те, що позивач порушив вимоги ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Зважаючи на наведене, колегія суддів вважає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено факт вчинення позивачем інкремінованого йому правопорушення та надано до суду достатньо доказів в підтвердження правомірності свого рішення. Відповідач довів належними доказами факт вчинення позивачем зазначених в оскаржуваній постанові адміністративних правопорушень.

Таким чином, оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з того, що судом першої інстанції було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві. Жодних нових доводів, які б вказували на порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Відносно доводів апелянта, що він діяв у стані крайньої необхідності, колегія суддів не приймає їх до уваги, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази в розумінні вимог ст. 251 КУпАП, які б доводили, що позивач діяв у стані крайньої необхідності оскільки саме лише оголошення повітряної тривоги не створювало крайньої необхідності оскільки шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Як вбачається із відеозапису з нагрудного портативного відеореєстратора поліцейського, ні водієм, ні його пасажирами не було звернуто жодної уваги на зазначену ситуацію та були відсутні будь-які клопотання щодо відкладення розгляду справи чи заяви, пропозиції про необхідність пройти до найближчого укриття.

Стосовно аргументів скаржника, що його було зупинено поза межами населеного пункту і до найближчого будинку було сто метрів, судом першої інстанції такі доводи спростовано, оскільки на роздруківці з приладу TruCAM LTI 20/20 № ТС000632 файл _u9000_0202_093800.jmf міститься система географічних координат з кутовими величинами: географічна широта 50°17'40.7"N і географічна довгота 28°32'49.5"Е місця фіксації швидкості, що знаходиться на місці вчинення адміністративного правопорушення, а саме автомобільна дорога М-06-02 Київ-Чоп 4 км (с.Іванівка Житомирського району) де ІВАНІВКА розміщені дорожні знаки 5.49 «Іванівка» (що додатково підтверджується доданим до відзиву відеозаписом). Тобто фіксація швидкості здійснювалась в межах населеного пункту - с.Іванівка, що підтверджується роздруківкою із публічного сервісу «Гугл карти» із зазначенням координат місця фіксації швидкості, на якій чітко видно, що фіксація швидкості здійснювалась майже в центрі населеного пункту, де порушення швидкісного режиму несе високу загрозу життю і здоров`ю пішоходам, а також іншим учасникам дорожнього руху.

Колегія суддів також не приймає до уваги посилання позивача на те, що надана йому постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є нечитабельною, оскільки відповідачем до матеріалів справи надано копію зазначеної постанови, яка дозволяє в повній мірі ознайомитись з її змістом (а.с.38).

Щодо інших доводів скаржника, зазначених у апеляційній скарзі, колегія суддів, згідно ч. 2 ст. 6 КАС України застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Зокрема, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 15 квітня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Матохнюк Д.Б. Граб Л.С.