Справа № 400/11185/24
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2025-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

29 травня 2025 р. № 400/11185/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Біоносенко В. В., розглянув матеріали адміністративної справи

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008,
провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просить суд: 1) визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Миколаївській області щодо зменшення пенсії позивача за рахунок виплати з 01.01.2018 лише 50% підвищеної пенсії, з 01.01.2019 - 75% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018, відмови у відновленні порушеного права - перерахунку з 01.01.2018 та виплаті позивачу пенсії за вислугу років, з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, визначену станом на 01.03.2018, з врахуванням 100% суми підвищення пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити з 01.01.2018 року у відповідності до вимог ст. 43, 63 Закону України " Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", положень постанови КМУ від 30.08.2017 №704, перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, визначену станом на 01.03.2018, з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою суду від 02.12.2024 відкрито провадження у справі №400/11185/24 за цим позовом.

Від відповідача надійшов відзив, у якому відповідач серед іншого наголошує на тому, що позивачем подано позову з пропуском встановленого ст. 122 КАС України строку звернення до адміністративного суду.

10.04.2025 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій зазначити поважні причини його пропуску, з наданням доказів на підтвердження поважності цих причин.

Позивачем на виконання ухвали суду від 10.04.2025 року надано клопотання про визнання поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду, у якому позивач вказує на те, по-перше, шестимісячний строк звернення до суду до спорів, які виникли через недоплачену частину суми пенсії застосуванню не підлягає, по-друге, перебіг передбаченого ч. 2 ст. 122 КАС України шестимісячного строку для звернення до суду із заявленими позовними вимогами розпочався з отримання листа відповідача від 12.11.2024 №16173-15203/К-02/8-1500/24 з відмовою здійснити перерахунок пенсії з 01.03.2018, з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

Дослідив матеріали справи, судом встановлено, що спір в даному випадку виник у зв`язку з тим, що відповідачем здійснювалась виплата позивачу перерахованої з 01.01.2018 на виконання Постанови КМУ №103 пенсії у неповному розмірі : з 01.01.2018 - 50% , з 01.01.2019-75%, з 01.01.2020- 100%.

Звернувшись з цим позовом 26.11.2024 року позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення виплати суми підвищення пенсії з 01.01.2018 - 50%, з 01.01.2019-75%, та зобов`язати відповідача виплатити пенсію з 01.01.2018, з врахуванням 100% суми підвищення.

Отже, правовідносини щодо обмеження виплати суми підвищення пенсії позивача після здійснення перерахунку з 01.01.2018 року, виникли з січня 2018 року, з січня 2019 року, а до суду позивач звернувся лише в листопаді 2024 року, тобто з пропуском шестимісячного строку.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Тобто, для ухвалення судом рішення про поновлення строку звернення до суду, необхідно навести реальні фактичні обставини, які перешкоджали позивачу своєчасно звернутися до суду.

Пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом (ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Суд звертає увагу на те, що у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав відступив від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 (касаційне провадження № К/9901/1313/18) щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18) та сформулювала новий правовий висновок, згідно з яким, серед іншого, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду зазначила, що отримання позивачем листа відповідача у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

Отже, пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2020 року у справі № 510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема статі 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:

1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;

2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

В даному випадку спір виник щодо правомірності встановлення Постановою №103 (в редакції, чинній на час здійснення перерахунку) обмеження виплати підвищення пенсій, а не щодо виплати вже нарахованої суми пенсії.

За загальним правилом поважними причинами визнаються ті обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом.

У заяві про визнання поважними причини пропуску строку звернення та його поновлення позивачем не вказані такі поважні причини, які об`єктивно, незалежно від волі позивача, унеможливили звернення до суду з дотриманням установленого строку, з наданням доказів на підтвердження поважності цих причин.

Оскільки позивачем не надано жодних належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду та не наведено поважних обставин, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду.

З підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу, суд, відповідно до п.8 ч. 1 ст. 240 КАС України, своєю ухвалою залишає позов без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.123, ч. 15 ст. 171, п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. В задоволенні заяви позивача про визнання поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновлення цього строку відмовити.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання противними дії, зобов`язання вчинити певні дії, залишити без розгляду.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею в порядку ст. 256 КАС України.

4. Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя В. В. Біоносенко