Справа № 240/8352/25
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Житомир справа № 240/8352/25

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Окис Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

установив:

У березні 2025 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася у суд з позовом, у якому просить визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Житомирській області) щодо не зарахування до стажу у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоду роботи з 01 січня 2004 року по 10 грудня 2024 року на посаді медсестри процедурного кабінету дорослого інфекційного відділення та зобов`язання здійснити відповідний перерахунок та виплату пенсії з дати звернення з заявою з питання обчислення страхового стажу, а саме з 10 грудня 2024 року.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що станом на день звернення із заявою про призначення пенсії за вислугу років, мала необхідний страховий стаж, а тому відповідач протиправно відмовив у призначенні пенсії.

Ухвалою суду від 28 березня 2025 року позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та визначено відповідачам строк для подання відзивів на позов.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи судом, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи.

Однак, станом на дату розгляду справи відповідач своїм правом на заперечення щодо заявлених позовних вимог не скористався, відзиву на позовну заяву до суду не надіслав.

Згідно частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

На підставі пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Суд установив, що позивач з 05 лютого 2021 року перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Житомирській області та отримує пенсію за віком, розмір якої обчислено відповідно до Закону України ««Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон №1058-ІV).

10 грудня 2024 року позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок стажу роботи у подвійному розмірі відповідно до положень статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон України №1788-ХІІ).

Листом від 15 січня 2025 року №1595-31515/Л-02-0600/25 відповідач повідомив позивача, що пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 01 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. Тому для обчислення розміру пенсії, зокрема, визначення коефіцієнта страхового стажу, періоди трудової діяльності до 01 січня 2004 року зараховуються до страхового стажу в порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, тобто Законом України «Про пенсійне забезпечення», а з 01 січня 2004 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Отже, з 01 січня 2004 року страховий стаж обчислено за даними системи персоніфікованого обліку з урахуванням сплачених страхових внесків. Ураховуючи вище зазначене, за матеріалами електронної пенсійної справи страховий стаж, який підтверджено документально, 49 років 8 місяців 25 днів, у тому числі періоди трудової діяльності з 01 серпня 1987 року по 15 червня 1992 року, з 03 травня 1996 року по 04 квітня 1999 року, з 10 квітня 1999 року по 03 травня 1999 року, з 06 травня 1999 року по 10 травня 2000 року, з 25 травня 2000 року по 14 серпня 2000 року та з 14 вересня 2000 року по 31 грудня 2003 року враховано до страхового стажу для обчислення пенсії у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Уважаючи бездіяльність по не проведення обрахунку стажу у подвійному розмірі протиправною, ОСОБА_1 звернулася із цим позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.

Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до преамбули Закону України № 1058-IV, цей Закон розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 24 Закону України №1058-IV визначено, що страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

За правилами пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України №1058-IV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України №1788-ХІІ застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Таке правове регулювання визначає, що положення Закону України №1788-ХІІ, в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах (в тому числі щодо пільг по обчисленню стажу), станом на час звернення позивачки за призначенням пенсії діяли і підлягали застосуванню відповідними суб`єктами під час виконання покладених на них функцій.

Відповідно до статті 60 Закону України №1788-ХІІ робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 05 серпня 1987 року ОСОБА_1 у період часу з 01 січня 2004 року по теперішній час працює в Комунальному некомерційному підприємстві «Звягельській багатопрофільній лікарні» Звягельської міської ради (перейменовано з Комунального некомерційного підприємства «Новоград-Волинського міськрайонного територіального медичного об`єднання», яке 25 січня 2019 року реорганізовано шляхом перетворення з Новоград-Волинського міськрайонного територіального медичного об`єднання) на посаді медсестри процедурного кабінету дорослого інфекційного відділення.

Отже судовим розглядом установлено, що протягом спірного періоду позивач працювала у інфекційному закладі охорони здоров`я.

Однак, зазначений період не зараховано до страхового стажу в подвійному розмірі. Так, згідно з розрахунком стажу форми РС-право періоди роботи позивача в інфекційному закладі охорони здоров`я після 01 січня 2004 року зараховані пенсійним органом до стажу роботи в одинарному розмірі (кратність 1).

Відповідач уважає, що такий період може зараховуватися лише для визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах.

Суд зазначає, що за правилами статті 60 Закону України №1788-ХІІ та в силу приписів пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України № 1058-IV період роботи у інфекційному закладі охорони здоров`я підлягає зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах у подвійному розмірі.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 20 квітня 2022 року у справі № 214/3705/17, від 27 квітня 2023 року у справі № 160/14078/22, у яких суди дійшли висновку про правомірність зарахування до страхового стажу в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України №1788-ХІІ періоди роботи позивачів в інфекційних закладах після 01 січня 2004 року, тобто після дати набрання чинності Законом України№1058-IV.

Ураховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про наявність порушення прав позивача з боку відповідача щодо відмови у зарахуванні періоду роботи з 01 січня 2004 року по 10 грудня 2024 року в інфекційному закладі охорони здоров`я в подвійному розмірі.

Зважаючи на те, що позивач у період з 01 січня 2004 року по 10 грудня 2024 року працювала медсестрою процедурного кабінету дорослого інфекційного відділення, суд уважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області щодо незарахування ОСОБА_1 до стажу роботи в подвійному розмірі періоду її роботи з 01 січня 2004 року по 10 грудня 2024 року в Комунальному некомерційному підприємстві «Звягельській багатопрофільній лікарні» Звягельської міської ради (перейменовано з Комунального некомерційного підприємства «Новоград-Волинського міськрайонного територіального медичного об`єднання», яке 25 січня 2019 року реорганізовано шляхом перетворення з Новоград-Волинського міськрайонного територіального медичного об`єднання) відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII, зобов`язати зарахувати такий стаж та перерахувати призначену пенсію з урахуванням такого стажу.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 11 лютого 2025 року у справі № 420/8673/24.

При цьому, суд зобов`язує здійснити перерахунок такої пенсії з 10 грудня 2024 року, як і просить позивач, оскільки саме 10 грудня 2024 року вона звернулася з заявою про перерахунок пенсії до пенсійного органу.

Оцінюючи у сукупності обставини справи, враховуючи вище наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі положень частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись положеннями статей 2, 9, 72-77, 139, 242-246, 251, 262, 263, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу роботи в подвійному розмірі періоду її роботи з 01 січня 2004 року по 10 грудня 2024 року в Комунальному некомерційному підприємстві «Звягельській багатопрофільній лікарні» Звягельської міської ради (перейменовано з Комунального некомерційного підприємства «Новоград-Волинського міськрайонного територіального медичного об`єднання», яке 25 січня 2019 року реорганізовано шляхом перетворення з Новоград-Волинського міськрайонного територіального медичного об`єднання) відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи в подвійному розмірі період її роботи з 01 січня 2004 року по 10 грудня 2024 року в Комунальному некомерційному підприємстві «Звягельській багатопрофільній лікарні» Звягельської міської ради (перейменовано з Комунального некомерційного підприємства «Новоград-Волинського міськрайонного територіального медичного об`єднання», яке 25 січня 2019 року реорганізовано шляхом перетворення з Новоград-Волинського міськрайонного територіального медичного об`єднання) відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 10 грудня 2024 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене протягом 30 днів з дати його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.О. Окис

28.05.25