Справа № 160/5876/25
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2025-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2025 рокуСправа №160/5876/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -
21.02.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі-позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі-відповідач), в якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , від 21 січня 2025 року про отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до пункту 4 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як особі, яка доглядає дітей віком до 18 років, а другий з батьків позбавлений батьківських прав;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянути заяву ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , від 21 січня 2025 року про отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до пункту 4 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та за наслідком розгляду цієї заяви прийняти рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову в її наданні.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21 січня 2025 року позивач направив Укрпоштою до ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до пункту 4 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як особі яка доглядає дітей віком до 18 років, а другий з батьків позбавлений батьківських прав. В заяві було зазначено, що дана заява відстрочки. є заявою про продовження строку дії відстрочки. До заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації позивач долучив: засвідчені заявником копії документів, що підтверджують право на відстрочку: копію паспорту, копію картки фізичної особи - платника податків, копію свідоцтва про народження сина серії НОМЕР_2 , копію свідоцтва про народження сина серії НОМЕР_3 , копію рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.11.2023 року. Станом на дату подання даного позову до суду, комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву ОСОБА_1 від 21.01.2025 не розглянуто, рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивованої відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації не надано, шо підтверджується роздруківкою з сайту Міністерства оборони України, Резерв+, військово-обліковий документ, де станом на 13.02.2025 р. у графі відстрочка, до стоїть прочерк, у графі тип відстрочки, стоїть прочерк. Бездіяльність відповідача порушує право позивача на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Позивач вважає свої права порушеними, а бездіяльність відповідача протиправною, тому виникла необхідність звернутися до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.02.2025 року відкрито провадження в адміністративній справі №160/5876/25, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи у письмовому провадженні, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
06.03.2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог, вважає їх безпідставними, з огляду на наступне. На адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 надійшла заява від військовозобов`язаного ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Дана заява була зареєстрована за вх.№С-11/4. Пунктом 58 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженою постановою Кабінету міністрів України від 16.05.2024 року № 560, встановлено - за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації. Під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі). Так, позивачем засобом поштового переказу було подано заяву на відстрочку з такими додатками: копія паспорта ОСОБА_1 ; копія картки фізичної особи-платника податків; копія свідоцтва про народження НОМЕР_2 ; копія свідоцтва про народження НОМЕР_3 ; копія рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 01.11.2023 року. Як вже зазначалось ІНФОРМАЦІЯ_4 було зареєстровано дану заяву та передано на розгляд Комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 . За результатами розгляду Комісією було прийнято рішення про відмову у наданні відстрочки від призову військовозобов`язаному ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що заява не відповідала вимогам які встановлені пунктом 58 Порядку № 560. Військовозобов`язаному, на адресу, яка була вказана на його заяві засобом поштового переказу направлено Повідомлення від 30.01.2025 року за вих. № ю/969. Комісією протоколом № 72 від 29 січня 2025 року прийнято рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язаному ОСОБА_1 . При цьому, пунктом 58 Порядком № 560 не встановлено умови, що військово-обліковий документ не надається, якщо військовозобов`язаний подає документи на оформлення відстрочки у разі її продовження.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
За викладених обставин, відповідно до вимог ст.ст. 258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив наступне.
21.01.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , направив Укрпоштою до ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до пункту 4 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як особі яка доглядає дітей віком до 18 років, а другий з батьків позбавлений батьківських прав.
В заяві було зазначено, що дана заява відстрочки є заявою про продовження строку дії відстрочки.
До заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації позивач долучив: засвідчені заявником копії документів, що підтверджують право на відстрочку: копію паспорту, копію картки фізичної особи - платника податків, копію свідоцтва про народження сина серії НОМЕР_2 , копію свідоцтва про народження сина серії НОМЕР_3 , копію рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.11.2023 року.
Станом на дату подання даного позову до суду, комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву ОСОБА_1 від 21.01.2025 не розглянуто, рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивованої відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації не надано, шо підтверджується роздруківкою з сайту Міністерства оборони України, Резерв+, військово-обліковий документ, де станом на 13.02.2025 р. у графі відстрочка, до стоїть прочерк, у графі тип відстрочки, стоїть прочерк.
Бездіяльність відповідача порушує право позивача на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.
Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частинами 1, 2 статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2024 року №64/202, затвердженим Законом України від 24 лютого 2024 року №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався. Зокрема, останнім Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 26/2025 від 14 січня 2025 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб.
Таким чином, на дату ухвалення рішення у цій справі в Україні діє воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом України "Про правовий режим воєнного стану" від 12 травня 2015 року № 389-VIII.
Указом Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24 лютого 2024 року №69/2022 оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.
Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-ХІІ від 25 березня 1992 року (далі - Закон № 2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Частиною 1 статті 1 Закону № 2232-ХІІ визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" №3543-ХІІ від 21 жовтня 1993 року (далі - Закон №3543-XII) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Відповідно до статті 1 Закону №3543-ХІІ мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Частиною 1 статті 22 Закону №3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, а саме: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
В свою чергу, статтею 23 Закону №3543-ХІІ передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 23 Закону №3543-ХІІ не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.
Відповідно до Додатку 5 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, документами, що підтверджують право на відстрочку для жінок та чоловіків, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої (таких) дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України є свідоцтво про народження дитини (дітей) із зазначенням батьківства військовозобов`язаного та один із документів: свідоцтво про смерть одного з батьків або рішення суду про оголошення одного із батьків померлим, або рішення суду про позбавлення одного з батьків батьківських прав, або рішення суду про визнання одного із батьків безвісти відсутнім, або витяг із Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, або вирок суду, за яким особа відбуває покарання у місцях позбавлення волі, або документи, які підтверджують, що особа самостійно виховує та утримує дитину (рішення суду про встановлення факту самостійного виховання дитини або витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України).
Надаючи оцінку доводам позивача, що надані разом із заявою про надання відстрочки від призову документи свідчать про те, що він має дітей віком до 18 років і самостійно їх виховує та утримує (встановлено за рішенням суду), а тому наявні підстави для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації підставі пункту 4 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", суд зазначає наступне.
За приписами статті 150 та статті 155 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Факт відсутності участі батька або матері у вихованні дитини може бути підтверджений судом.
21.01.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , направив Укрпоштою до ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до пункту 4 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як особі яка доглядає дітей віком до 18 років, а другий з батьків позбавлений батьківських прав.
До заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації позивач долучив: засвідчені заявником копії документів, що підтверджують право на відстрочку: копію паспорту, копію картки фізичної особи - платника податків, копію свідоцтва про народження сина серії НОМЕР_2 , копію свідоцтва про народження сина серії НОМЕР_3 , копію рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.11.2023 року.
Позивач є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 23.04.2014 року, актовий запис № 283 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Тернівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 27.09.2016 року, актовий запис № 785.
Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.11.2023 року, яке набрало законної сили 07.12.2023 року, за позовом ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, матір малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , позбавлено батьківських прав відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Також, судом визнано, що діти проживають разом з батьком та знаходяться на повному його утриманні.

Частиною 4 статті 78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зазначене рішення суду набрало законної сили та встановлені ним обставини у розумінні частини 4 статті 78 КАС України мають преюдиційне значення для вирішення даної справи.

Відтак, вказаними матеріалами справи підтверджено факт самостійного виховання та утримання позивачем його двох неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Таким чином, доказами, що містяться у матеріалах справи, беззаперечно доведено факт самостійного виховання та утримання позивачем своїх дітей.

Як вбачається з відзиву, заяву позивача про надання відстрочки від 21.01.2025 року було розглянуто ІНФОРМАЦІЯ_9 та прийнято Протокол від 29.01.2025 року №72 про відмову в наданні відстрочки позивачу.

Відповідач у відзиві зазначає, що за фактом розгляду заяви позивача від 21.01.2025 року було сформовано та засобами поштового зв`язку направлено Повідомлення від 30.01.2025 року №ю/969 (ТТН 196), в якому зазначено наступне:

«За результатами розгляду повідомляємо, що протоколом від 29 січня 2025 року №72 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні Вам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та повідомляє, що Ви підлягаєте призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах. Причина відмови: пунктом 58 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженою постановою Кабінету міністрів України від 16.05.2024 року №560 (надалі-Порядок), за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації. Під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі). Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації в день її подання. До заяви на відстрочку, Вами не подано/ пред`явлено військово-облікового документу військовозобов`язаного».

Відповідно до трекінгу з сайту АТ «Укрпошта» вбачається, що Повідомлення від 30.01.2025 року №ю/969 (ТТН 196) було відправлено 06.03.2025 року та отримано одержувачем 09.03.2025 року.

У позовній заяві позивач просить визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , від 21 січня 2025 року про отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до пункту 4 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як особі, яка доглядає дітей віком до 18 років, а другий з батьків позбавлений батьківських прав.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було прийнято відмову в наданні відстрочки позивачу відповідно до пункту 4 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як особі, яка доглядає дітей віком до 18 років, а другий з батьків позбавлений батьківських прав, оформлену Протоколом від 29.01.2025 року №72, оскільки, до заяви на відстрочку не подано/пред`явлено військово-облікового документу військовозобов`язаного, та засобами поштового зв`язку направлено Повідомлення від 30.01.2025 року №ю/969 (ТТН 196), яке отримано позивачем 09.03.2025 року.

Так, Порядком оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559, передбачено військово-обліковий документ в електронній формі і у паперовій формі - на бланку. При цьому особа може мати на бланку лише один військово-обліковий документ.

Відомості, що зазначені у військово-обліковому документі громадянина України повинні відповідати відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Оформлення документів військового обліку громадян України здійснюється з використанням засобів Реєстру (частина 2 статті 3 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів»).

Військово-обліковий документ в електронній формі має містити відомості про результати медичних оглядів, що проводилися з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку.

Військово-обліковий документ на бланку має містити відомості останньої військово-лікарської комісії, яку проходив громадянин, її дата та прийняте рішення.

Суд приходить до висновку, що відповідач в межах наданих йому повноважень розглянув заяву позивача та прийняв рішення про відмову в наданні відстрочки від призову на військову службу, про результати розгляду повідомив позивача засобами поштового зв`язку, оскільки надані позивачем документи не були достатніми для оформлення довідки про відстрочку від призову за мобілізацією, а саме відсутній військово-обліковий документ, прийняте відповідачем рішення про відмову в наданні відстрочки є правомірним.

Отже, заяву розглянуто у визначений Порядком №560 строк, прийнято рішення у формі протоколу.

Також, позивач відповідь на відзив не надав, отже факту не надання військово-облікового документу до заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації не спростував.

З огляду на це, суд не встановив протиправності дій відповідача щодо прийняття рішення про відмову в наданні позивачу відстрочки відповідно до пункту 4 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як особі, яка доглядає дітей віком до 18 років, а другий з батьків позбавлений батьківських прав.

Враховуючи, встановлені судом обставини та наведені норми законодавства України, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача буде повторне звернення до відповідача з наданням відповідних документів, в тому числі військово-облікового документу.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про наявність підстав для відмови в задоволенні даного позову.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, оскільки в задоволенні позову відмолено судові витрати не розподіляються.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна