Справа № 160/1702/25
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 травня 2025 року м. Дніпросправа № 160/1702/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року (суддя К.С. Кучма) у справі № 160/1702/25 за позовом Приватного підприємства "Транс Логістик" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Транс Логістик" звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області, у якому просило визнати протиправною та скасувати постанову, прийняту Державною службою України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 27.11.2024 року №076338 на суму 17 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач вважає постанову протиправною, оскільки порушень статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» не було допущено. Так, ПП «Транс Логістик» створило власний мобільний електронний застосунок під назвою «Помічник водія», де кожен водій підприємства, маючи власний електронний підпис, може отримувати, підписувати, зберігати, різноманітну інформацію, пов`язану з процесом виконання службових обов`язків. На момент перевірки у водія був наявний електронний бланк підтвердження діяльності, який був підписаний за допомогою власного електронного підпису водія та керівником служби експлуатації автомобілів підприємства. Однак, державний інспектор відмовився оглядати електронний бланк підтвердження діяльності водія. Позивач вважає, що надання водію бланку підтвердження діяльності у формі електронного документу відповідає Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Бланк підтвердження діяльності може заповнюватися в будь-якій формі, в тому числі у формі електронного документа. Враховуючи те, що водій ПП «Транс Логістик» надавав державному інспектору для огляду (перевірки) бланк підтвердження діяльності у формі електронного документу, у відповідача були відсутні правові підстави для застосування адміністративно-господарського штрафу.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Судом першої інстанції зазначено, що стаття 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» не встановлює обов`язку перевізника зберігати документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення, виключно в паперовій формі.

Відповідачем під час перевірки 21.10.2024 р. встановлено порушення саме у відсутності у перевізника паперового бланку підтвердження діяльності водія за спірний період.

В свою чергу, позивачем в якості додатків до позовної заяви надано вказаний бланк підтвердження діяльності водія ОСОБА_1 , який відтворено у паперовій формі. З вказаного документу вбачається, що він також може бути відтворений в електронному вигляді.

Відповідачем не заперечено тієї обставини, що бланк підтвердження діяльності водія надавався під час перевірки, проте в електронному вигляді.

Таким чином, суд вважав, що висновки відповідача про відсутність у позивача вказаного документу у паперовій формі є безпідставними.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено допущення позивачем порушень законодавства про автомобільний транспорт, наведені в акті перевірки порушення не віднайшли свого відображення в матеріалах справи.

Відтак, суд зазначив про наявність підстав визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 27.11.2024 року №076338, винесену Державною службою України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Державної служби України з безпеки на транспорті подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочину протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення. Під час перевірки водії зобов`язані надавати для контролю реєстраційні листки за поточний тиждень та попередні 28 календарних днів, тобто 29 тахограм, або бланк підтвердження діяльності. Скаржник зазначає, що водій позивача повідомив про наявність електронного бланку підтвердження лише після складання акту №АР106285, а також не знав про існування додатку, на який вказує позивач. Скаржник вказує, що до матеріалів справи подано бланк підтвердження, але встановити повноваження Добросотської Н.О. на підписання документів від імені позивача неможливо. Бланку підтвердження діяльності водія як електронного документу у розумінні закону не встановлено, а тому прийняття бланку підтвердження водія в електронній формі у власному мобільному застосунку законом не передбачено.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 21.10.2024 року старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області в рамках проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, місце перевірки: в/д Р-46, Харків-Охтирка, перевірено транспортний засіб марки INTERCARGO TRUCK, реєстраційний номер НОМЕР_1 (водій ОСОБА_1 ), що належить ПП «Транс Логістик».

Згідно із актом про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №АР106285 від 21.10.2024 року, зокрема встановлено, таке:

«Направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) від 18.10.2024 р. №НР003157.

Під час перевірки виявлено порушення: перевезення вантажів згідно ТТН №1738-658-1 від 21.10.2024 р., ТЗ який обладнаний цифровим тахографом за відсутності на момент перевірки документів, визначених ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: роздруківки даних роботи водія з 16.10.2024 р. по 20.10.2024 р. (водій ОСОБА_1 не використовував особисту картку водія) передбачених п.3.3. Наказу № 385 від 24.06.2010 р., або бланку підтвердження діяльності.

У тому числі порушення відповідальність за яке передбачена вимогами ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абз.3 ч.1 перевезення вантажів за відсутності на момент перевірки документів, визначених ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Пояснення водія про причини порушень: надавав робітнику транс безпеки дані в електронному виді бланк роботи водія, але співробітник трансбезпеки відмовився його розглядати. З актом не згоден. Акт підписав. Копію отримав.».

27.11.2024 року за результатами розгляду справи Державна служба України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області прийняла постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №076338 за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» на підставі абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», що підтверджується актом №АР106285 від 21.10.2024 р. та на ПП «Транс Логістик» накладено штраф в розмірі 17000 грн.

Вважаючи постанову №076338 протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-III основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Відповідно до ч.2 ст.6 Закону №2344-III загальне державне регулювання діяльності автомобільного транспорту здійснює Кабінет Міністрів України відповідно до своїх повноважень.

Відповідно до ч.12 ст.6 Закону №2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) ч.14 ст.6 Закону №2344-III.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 затверджений Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), який визначає процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку (п.4 Порядку).

Пунктом 15 Порядку №1567 в редакції на час виникнення спірних правовідносин встановлений виключний перелік питань, що з`ясовується під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі), серед яких зазначено: перевірка наявності визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Відповідно до пункту 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» в редакції на час виникнення спірних правовідносин за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Матеріалами справи підтверджено, що 27.11.2024 року відповідач прийняв спірну постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №076338, якою за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» на підставі абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», що підтверджується актом №АР106285 від 21.10.2024 р., на ПП «Транс Логістик» накладено штраф в розмірі 17000 грн.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Так, відповідно до ч.1, 2 ст.48 цього Закону автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Отже, перелік документів згідно ст. 48 Закону №2344-III не є вичерпним, оскільки у наведеній нормі визначено, що законодавством можуть бути передбачені інші документи, необхідні для внутрішніх перевезень вантажів.

За правилами ч.2 ст.49 Закону №2344-ІІІ водій транспортного засобу при внутрішньому перевезенні вантажів зобов`язаний:

мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень;

перевіряти надійність пломбування, закріплення, накриття та ув`язування вантажу для його безпечного перевезення;

забезпечити збереження вантажу, прийнятого до перевезення, та своєчасно його доставити вантажовласнику (уповноваженій ним особі);

дотримуватися визначеного режиму праці та відпочинку.

Відповідно до ст.18 Закону №2344-ІІІ з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані:

організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України;

здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху;

забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці;

здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

Отже, в розумінні зазначеної норми контроль за роботою водіїв повинен здійснюватися роботодавцем незалежно від протяжності маршрутів, а також від виду перевезення внутрішнього чи міжнародного.

Особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку встановлюється Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, який затверджений Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340.

Згідно з п.1.3 Положення №340 вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

Органи, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху проводять перевірку встановленого режиму праці та відпочинку водіїв відповідно до законодавства України (п. 7.1 Положення №340).

Відповідно до п. 6.1 Положення №340 автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тон повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Згідно з п. 6.3 Положення водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв.

Відповідно до п.6.4 Положення №340 графік змінності водіїв, відомість обліку робочого часу та відпочинку водіїв зберігаються у Перевізника.

У разі тимчасової непрацездатності водія чи перебування його у відпустці, а також якщо водій не здійснював перевезення пасажирів чи/та вантажів, Перевізник може заповнювати бланк підтвердження діяльності (додаток 4).

Водії зберігають бланк підтвердження діяльності протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.

Перевізники зберігають бланк підтвердження діяльності протягом 12 місяців.

Порядок використання тахографів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385.

Відповідно до п. 1.4 Інструкції №385 тахограф це обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв;

Відповідно до пункту 3.3 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР (994_016), або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;

у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);

у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

В спірному випадку під час проведеної рейдової перевірки посадовими особами встановлено, що у водія ПП «Транс Логістик» ОСОБА_1 були відсутні на момент перевірки документи, визначені ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: роздруківки даних роботи водія з 16.10.2024 р. по 20.10.2024 р. (водій ОСОБА_1 не використовував особисту картку водія) передбачених п.3.3. Наказу № 385 від 24.06.2010 р., або бланк підтвердження діяльності.

Колегія суддів встановила, що акт №АР106285 містить пояснення водія про причини порушень: «надавав робітнику транс безпеки дані в електронному виді бланк роботи водія, але співробітник трансбезпеки відмовився його розглядати. З актом не згоден. Акт підписав. Копію отримав.».

Отже, водій у поясненнях вказав, що посадова особа під час перевірки відмовилася від ознайомлення з бланком підтвердження діяльності у електронному вигляді.

Подані відповідачем до матеріали справи докази, зокрема матеріали відеофіксації, не спростовують пояснення водія ОСОБА_1 , які вказані ним у акті №АР106285, щодо відмови посадової особи від ознайомлення з бланком підтвердження діяльності, а навпаки підтверджують таку відмову.

В свою чергу, Укртрансбезпека також вказує, що водій намагався надати бланк після складення акту, тобто відповідач підтверджує намагання водія надати бланк підтвердження діяльності під час перевірки.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідач не довів належними доказами порушення позивачем приписів 48 Закону №2344-III.

Застосовуючи до позивача адміністративно-господарський штраф на підставі ст.60 Закону №2344-III, відповідач не з`ясував всіх обставин, що мають значення для встановлення в діях позивача порушень Закону №2344-ІІІ, а тому спірна постанова відповідача від 27.11.2024 року №076338 не може вважатися обґрунтованою.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає у тому, щоб рішення було прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Таким чином, означена постанова відповідача не відповідає визначеним у ч.2 ст.2 КАС України критеріям для оцінювання рішення, що є підставою для визнання її протиправною та підлягає скасуванню.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року у справі № 160/1702/25 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова складена в повному обсязі 28.05.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк