Справа № 160/4447/25
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2025 рокуСправа №160/4447/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
11.02.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), у якій позивач просить суд:
1.1. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування і не виплати належного солдату ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди встановленої із розрахунку 100000,00 грн. щомісячно за час стаціонарного лікування, а саме:
- 111612,74 гривень за період стаціонарного лікування з 16.08.2024 по 20.09.2024;
1.2. Зобов`язати Відповідача вчинити певні дії, а саме, нарахувати та виплатити належну солдату ОСОБА_1 (код НОМЕР_2 ) додаткову винагороду встановлену із розрахунку 100000,00 грн. щомісячно за час лікування, а саме:
- 111612,74 гривень за період стаціонарного лікування з 16.08.2024 по 20.09.2024;
2.1. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування і не виплати належного солдату ОСОБА_1 грошового забезпечення (основні та щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які мають постійний характер) належного за час проходження медичного обстеження та за період відпустки у зв`язку необхідністю оформлення та затвердження свідоцтва про хворобу, а саме:
- за період проходження медичного обстеження з 09.10.2024 по 27.11.2024;
- за період відпустки у зв`язку із необхідністю оформлення та затвердження свідоцтва про хворобу з 28.11.2024 по 27.12.2024.
2.2. Зобов`язати Відповідача вчинити певні дії, а саме, нарахувати та виплатити належне солдату ОСОБА_1 (код НОМЕР_2 ) грошове забезпечення (основні та щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які мають постійний характер) належного за час проходження медичного обстеження та за період відпустки у зв`язку необхідністю оформлення та затвердження свідоцтва про хворобу, а саме:
- за період проходження медичного обстеження з 09.10.2024 по 27.11.2024;
- за період відпустки у зв`язку із необхідністю оформлення та затвердження свідоцтва про хворобу з 28.11.2024 по 27.12.2024.
3.1. Визнати незаконним та скасувати підпункт 2.3. п.2 наказу №1008-ОС відповідача відповідно якого солдата ОСОБА_1 з 16.10.2024 знято з усіх видів забезпечення відповідно до абзацу 13 п. 5 глави 2 розділу II Інструкції з організації обліку особового складу Державної прикордонної служби України.
3.2. Зобов`язати Відповідача нарахувати належне солдату ОСОБА_1 (код НОМЕР_2 ) грошове забезпечення та видати речове та інше матеріальне забезпечення з 16.10.2024.
4.1. Визнати незаконним та скасувати підпункт 7.2. п.2 наказу №1178-ОС Відповідача відповідно якого вирішено призупинити солдату ОСОБА_1 відповідно до підпункту 2 статті 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу: військову службу з 19 листопада 2024 року; виплату грошового забезпечення; здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення.
4.2. Зобов`язати Відповідача поновити солдату ОСОБА_1 з 19 11.2024 проходження військової служби; виплату грошового забезпечення, здійснення продовольчого, речового та інших видів забезпечення.
5.1. Визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невидачі солдату ОСОБА_1 направлення для отримання належної медичної допомоги.
5.2. Зобов`язати відповідача видати солдату ОСОБА_1 направлення для отримання належної медичної допомоги.
6.1. Визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення (наказу) про звільнення солдата ОСОБА_1 за станом здоров`я на підставі довідки ГВЛК до свідоцтва про хворобу №6341 від 27.11.2024.
6.2. Зобов`язати відповідача прийняти рішення про звільнення солдата ОСОБА_1 за станом здоров`я на підставі довідки ГВЛК до свідоцтва про хворобу №6341 від 27,11.2024 та здійснити виплату всіх виплат належних при звільненні.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що йому підлягає нарахування та виплата додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 за періоди з 01.08.2024 по 15.08.2024, з 16.08.2024 по 20.09.2024 та з 21.09.2024 по 03.10.2024 з розрахунку 100000,00 грн пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення, пов`язаним із захистом Батьківщини, проте відповідач протиправно не здійснив таку виплату. Крім того, відповідач протиправно не нарахував і не виплатив належного позивачу грошового забезпечення (основні та щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які мають постійний характер), належного за час проходження медичного обстеження та за період відпустки у зв`язку необхідністю оформлення та затвердження свідоцтва про хворобу за період проходження медичного обстеження з 09.10.2024 по 27.11.2024 та за період відпустки у зв`язку із необхідністю оформлення та затвердження свідоцтва про хворобу з 28.11.2024 по 27.12.2024. Також, позивач вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню підпункт 2.3. п.2 наказу №1008-ОС відповідача, відповідно якого позивача з 16.10.2024 знято з усіх видів забезпечення відповідно до абзацу 13 п. 5 глави 2 розділу II Інструкції з організації обліку особового складу Державної прикордонної служби України. Крім того, підлягає скасуванню підпункт 7.2. п.2 наказу №1178-ОС відповідача, яким вирішено призупинити солдату позивачу відповідно до підпункту 2 статті 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу: військову службу з 19 листопада 2024 року, виплату грошового забезпечення, здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення. Також, відповідачем протиправно не було видано позивачу направлення для отримання належної медичної допомоги. Не прийнято рішення (наказу) про звільнення позивача за станом здоров`я на підставі довідки ГВЛК до свідоцтва про хворобу №6341 від 27.11.2024, відповідно до якої позивач визнаний непридатним до військової служби.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін з 14.03.2025, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою відповідачам було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.03.2025 року продовжено Військовій частині НОМЕР_1 строк для подачі відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії на п`ять днів з моменту отримання копії ухвали.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.04.2025 продовжено строк розгляду адміністративної справи №160/4447/25 на 30 днів.
Також, 06.05.2025 через систему Електронний суд представником позивача подано додаткові пояснення у справі, в яких зазначає, що згідно підпункту 2.3. п.2 наказу №1008-ОС відповідача прийнято рішення зняти солдата ОСОБА_1 з 16.10.2024 з усіх видів забезпечення відповідно до абзацу 13 п. 5 глави 2 розділу II Інструкції з організації обліку особового складу Державної прикордонної служби України. Дане рішення є незаконним, оскільки воно прийняте у той час коли позивач знаходився у Центральному клінічному госпіталі. Службове розслідування проведене відповідачем є не повним, не об`єктивним та не всебічним, через те, що особи, які проводили його не вжили заходи для забезпечення всебічності, повноти і об`єктивності. Не направлення медичних документів позивача медичним закладом немає нести несприятливі наслідки для позивача. Крім того, представник позивача вказує, що ТУ ДБР, розташоване у місті Києві дослідивши всі ці обставини ухвалило постанову від 17.02.2025 про закриття кримінального провадження на підставі ч.1 ст.284 КПК України. Постанову про закриття кримінального провадження отримано представником позивача 06.05.2025 року. Вищезазначене підтверджує незаконність діянь відповідача, які потягли негативні наслідки для позивача. Також, щодо твердження відповідача, що висновок від 29.10.2024 №13.5/2458/24-Вн разом із наказом начальника загону від 29.10.2024 №7447-АГ Про результати службового розслідування не оскаржений, доводи викладені в службовому розслідувані не спростовані, представник позивача зауважив, що законодавством та судовою практикою не передбачено можливість оскарження висновків суб`єкта владних повноважень, оскільки висновки не є діянням а є його обґрунтуванням.
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що наказом відповідача від 23.07.2022 року №2133-ОС позивача зараховано до списків особового складу загону та всіх видів забезпечення.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) від 06.06.2023 №283-ОС Про особовий склад ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії - номером обслуги першої групи автоматичних гранатометів станкових гранатометного відділення другої прикордонної комендатури швидкого реагування.
Відповідно до первинних медичних карток форми 100 позивач 26.02.2024 року о 21:05 год. отримав поранення.
Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 26.03.2024 №452 26 березня 2024 року одержав: Вибухова травма лівої ноги. За обставин: при безпосередній участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме під час руху було здійснено наступання на вибуховий пристрій невідомого походження на вогневій позиції ЧАЙКА північніше н.п. Курдюмівка ІНФОРМАЦІЯ_3 швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_2 . Травмування (поранення, контузія, каліцтво) не є наслідком скоєння правопорушення. При отриманні травмування не перебував в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Перебував в засобах індивідуального захисту (шолом, бронежилет). Подія не є наслідком навмисного заподіяння шкоди своєму здоров`ю. Підстава: витяг з журналу бойових дій другої прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер 26-8 ДСК, від 01.01.2024).
Після поранення 26.02.2024 по ранок 27.02.2024 Позивач знаходився на позиції до часу коли Позивача було транспортовано до Дружківки.
27.02.2024 позивачу було проведено операцію ампутації лівої нижньої кінцівки на рівні н/3 гомілки (неповна травматична ампутація лівої стопи, запис в картці первинної медичної допомоги форми 100 та медичних виписках стаціонарного хворого).
28.02.2024 позивача транспортували в місто Ізюм де йому зробили операцію (напис про евакуацію лежачи внесений в картці первинної медичної допомоги форми 100 та медичній картці форми 300 згідно якої позивач доставлений до лікарні о 19 год. 50 хв. 28.02.2024).
Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого №2562 у період з 29.02.2024 по 02.03.2024 позивач проходив стаціонарне лікування у Військово-медичному клінічному центрі Північного регіону у зв`язку із вибуховим пораненням отриманим 26.02.2024. 01.03.2024 позивачу було проведено повторну хірургічну обробку.
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №903/92 з 02.03.2024 по 29.03.2024 позивач проходив стаціонарне лікування у Головному військово-медичному клінічному центрі Державної прикордонної служби України з основним діагнозом: ВТ (26.02.24р.): травматичний відрив лівої нижньої кінцівки на рівні нижньої третини гомілки.
Згідно із довідкою госпітальної ВЛК від 27.03.2024 №616 27.03.2024 за наслідками проведення медичного огляду госпітальної військово-лікарської комісії (ВЛК) позивач визнаний таким, що потребує протезування та ортезування.
28.03.2024 за наслідками проведення медичного огляду госпітальної ВЛК визнаний таким, що потребує лікування у медичному реабілітаційному центрі МВС України Хутір Вільний міста Київ з орієнтовним строком на 21 (двадцять одну) добу.
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №240229/171/р позивач з 29.03.2024 по 18.04.2024 проходив стаціонарне лікування у медичному реабілітаційному центрі Міністерства внутрішніх справ України Хутір Вільний Україна.
18.04.2024 за наслідками проведення медичного огляду гарнізонної ВЛК позивач визнаний таким, що потребує лікування у медичному реабілітаційному центрі МВС України Хутір Вільний, м. Київ з орієнтовним строком на 21 (двадцять одну) добу.
Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №240284 212/р позивач з 19.04.2024 по 09.05.2024 проходив стаціонарне лікування у медичному реабілітаційному центрі Міністерства внутрішніх справ України Хутір Вільний Україна.
09.05.2024 постановою госпітальної ВЛК від 09.05.2024 №2561 позивач визнаний таким, що потребує протезування та ортезування.
09.05.2024 за наслідками проведення медичного огляду гарнізонної ВЛК позивач визнаний таким, що потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.
10.05.2024 по 08.06.2024 позивач знаходився у відпустці за станом здоров`я для лікування після тяжкого поранення під час захисту Батьківщини.
Згідно рішення, оформленого довідкою ГВЖ до свідоцтва про хворобу №6341 від 27.11.2024, у період з 09.10.2024 по 27.11.2024 позивач проходив ВЛК Гарнізонної ВЛК ДПСУ України, якою був визнаний Непридатним до військової служби, таким що потребує звільнення від виконання службових обов`язків на 30 календарних днів (на строк необхідний для оформлення та затвердження свідоцтва про хворобу але не більше 30 календарних днів).
19.12.2024 Центральною військово-лікарською комісією Державної прикордонної служби України затверджене опрацьоване свідоцтво про хворобу ОСОБА_1 №6341/915.
27 грудня 2024 позивач прибув до Центрального клінічного госпіталю ДПС України для продовження лікування та/або отримання свідоцтва про хворобу де йому повідомили що свідоцтво про хворобу готове та буде направлене до місця служби.
27.12.2024 прибувши до ГВЛК для отримання свідоцтва про хворобу позивач звернувся із проханням надати йому медичну допомогу в якій йому було відмовлено.
У зв`язку із цим після повернення позивач звернувся до КП Нікопольська міська лікарня №4 Нікопольської міської ради.
Як вбачається з листа Головного військово-медичного клінічного центру (Центральний клінічний госпіталь) Державної Прикордонної Служби України від 07.01.2025 №13.2/184-25, свідоцтво про хворобу позивача №6341/915 направлено на ім`я начальника НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України 24.12.2024.
09.10.2024 солдат ОСОБА_4 був направлений до ІНФОРМАЦІЯ_5 для проходження медичного огляду ВЛК (направлення №2811 від 06.10.2024).
Під час уточнення з ГВМКЦ (ЦКГ) ДПСУ питання щодо контролю проходження медичного огляду солдатом ОСОБА_3 , стало відомо, що військовослужбовець прибув 10.10.2024 для проходження гарнізонної військово-лікарської комісії та по теперішній час комісійний огляд не завершив.
До 15.10.2024 солдат ОСОБА_4 під час телефонних дзвінків повідомляв, що проходить дообстеження та чекає результатів обстежень.
Станом на 17.10.2024 солдат ОСОБА_4 на телефонні дзвінки не відповідає, місцезнаходження невідоме, до місця дислокації загону не прибув.
Прошу Вашого клопотання щодо призначення за даним фактом службового розслідування.
Наказом начальника загону від 19.10.2024 №6779-АГ Про призначення службового розслідування призначено розслідування за вказаним фактом.
Відповідно до наказу начальника загону від 26.10.2024 №1026-ОС Про особовий склад солдат ОСОБА_1 зарахований в розпорядження начальника загону на підставі підпункту 8 пункту 127 Положення про проходження служби.
За результатами проведеного розслідування складений висновок від 29.10.2024 №13.5/2458/24-Вн, у якому зазначено, зокрема, наступне: за результатами проведеного службового розслідування, комісія прийшла до висновку: 09.10.2024 військовослужбовець розпорядженні начальника НОМЕР_3 прикордонного загону солдат ОСОБА_1 був 09.10.2024 направлений до ГВМКЦ (ЦКГ) ДПСУ для проходження медичного огляду військово-лікарською комісією за направленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 06.10.2024 №2811.
10.10.2024 військовослужбовець прибув до ГВМКЦ (ЦКГ) ДПСУ та почав проходження медичного огляду військово-лікарською комісією.
У період з 10.10.2024 по 15.10.2024 солдат ОСОБА_1 перебував на зв`язку та повідомляв про те, що проходить медичний огляд військово-лікарською комісією. 16.10.2024 солдат ОСОБА_1 на телефонні дзвінки не відповів, спроби зв`язатись з військовослужбовцем успіху не мали.
Станом на 26.10.2024 солдат ОСОБА_1 в лікувальному закладі відсутній, до місця розосередження особового складу прикордонного загону не прибував.
Таким чином, є підстави вважати, що 16.10.2024 солдат ОСОБА_1 , без поважних на те причин, після виписки із лікувального закладу не прибув до місця розосередження з метою ухилитись від військової служби.
Солдат ОСОБА_1 знятий з усіх видів забезпечення з 16.10.2024, що підтверджується наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 18.10.2024 №1008 - ОС, згідно Довідки-розрахунку про розмір заподіяної шкоди державі (додаток 9) солдатом ОСОБА_1 , заподіяна шкода державі за період з 16.10.2024 до 31.10.2024 складає 12 454,81 грн.
Довідкою ГВЛК від 27.11.2024 позивач визнаний непридатним до військової служби.
Після отримання відомостей щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, солдату ОСОБА_1 , згідно наказу начальника загону від 05.12.2024 №1178-ОС Про особовий склад призупинена військова служба, з 19.11.2024.
Позивач, вважаючи протиправними бездіяльність відповідача та оскаржувані накази, звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України Про військову службу і військовий обов`язок від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).
Згідно із ч. 1 ст. 1 Законом України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 року №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до статті 1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон №2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини другої статті 1-2 Закону №2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно із з частиною 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Відповідно до частин першої-другої статті 9 цього Закону держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (частина четверта статті 9 цього Закону).
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
Указами Президента України, зокрема, від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, № 740/2024 від 28.10.2024, затвердженими відповідними законами України, продовжувався строк дії воєнного стану в Україні.
Відповідно до абзацу 4 пункту 1 Постанови №168 (в редакції після 19.07.2022 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Постанову №168 (в редакції від 19.07.2022 року) доповнено пунктом 2-1 такого змісту: 2-1. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Відповідно до пункту 17 Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
25.03.2022 для врегулювання питання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022р, Міністром оборони України прийнято рішення від 25.03.2022 року №248/1298 та від 18.04.2022 №248/1529.
В подальшому, питання виплати додаткової винагороди регулюється рішенням Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29, чинним на час виникнення та існування спірних правовідносин, згідно з яким документальне підтвердження вказаних вище фактів здійснюється на підставі: бойового наказу (бойового розпорядження); журналу бойових дій (вахтовой, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журналу ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорту (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань. При цьому відряджені військові підтверджують безпосередню участь у бойових діях або заходах довідкою керівника органу військового управління, штабу угруповання військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.
Виплата здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) - особовому складу військової військової частини; керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин. При цьому в цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100 000 гривень за місяць обов`язково зазначають підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо. Такі накази за минулий місяць мають бути видані до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Крім цього, у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень також включені військовослужбовців, зокрема, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Підставою для видачі наказу є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), в якій має бути зазначено: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травми, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі Довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дії, бойового донесення, тощо).
Наказом передбачений перелік випадків, згідно з яким не включаються до наказів про виплату додаткової винагороди військовослужбовці, зокрема, які: самовільно залишили військові частини, місця служби або дезертирували - за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного з залишення військової частини або місця служби (дезертирства) включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника).
Зазначене не стосується військовослужбовців, визначених у пунктах 4-8, 10, які протягом поточного місяця загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану в Україні поранень та травм, пов`язаних із захистом Батьківщини) або захоплені в полон, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні або отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини.
З урахуванням вищезазначеного рішення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29, в подальшому наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44 затверджено зміни до Положення №260 та внесено до цього Положення новий розділ XXXIV (Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану).
Згідно з п.9 розділу XXXIV Положення №260 (в редакції Наказу МОУ від 25.01.2023 №44) накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Пунктом 10 розділу XXXIV Положення №260 передбачено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гри. також включаються військовослужбовці у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Отже військовослужбовці Збройних Сил за час несення ними військової служби отримують як основне грошове забезпечення, передбачене Постановою №704, а також на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), виплачується й додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, яка може становити до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, при цьому, право на отримання такої додаткової винагороди також мають і військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії, а підставою для виплати цієї додаткової винагороди за вказаних обставин слугує довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення №402, що видається командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини, та видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення/травми, контузії, каліцтва військовослужбовцем. Вказана довідка, в свою чергу, є підставою для включення військовослужбовця до наказів командирів (начальників) про виплату такої додаткової винагороди.
Нормами Постанови №168 встановлено лише дві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме:
- пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини,
- факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.
Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100 000 гривень винагорода.

Виплата додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, здійснюється особам, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, тоді як виплата такої додаткової винагороди особам, які перебувають на лікуванні або у відпустці, здійснюється за умови, якщо така відпустка надана для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Військовослужбовець, який дістав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язане із захистом Батьківщини, за весь час стаціонарного лікування отримує винагороду 100000 грн.

Стаття 260 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, (далі Статут) визначає, що довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) складається начальником медичної служби військової частини, як правило, після проведення відповідного розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва).

Відповідно до частини десятої статті 2 Закону № 2232-ХІІ та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800, затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402, тут і надалі в редакції, чинній на час спірних правовідносин).

Згідно пункту 1.1 глави 1 розділу І цього Положення військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Відповідно до визначення, закріпленого у пункті 1.2 цієї глави військово-лікарська експертиза це, зокрема, визначення ступеня придатності до військової служби.

Пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення №402 закріплено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Порядок проведення медичного огляду військовослужбовців врегульований нормами глави 6 розділу ІІ Положення №402.

Положеннями пункту 6.35 закріплено, що у воєнний час лікування військовослужбовців має бути закінчене у військовому лікувальному закладі (солдатів, матросів, сержантів і старшин - у батальйонах (командах) видужуючих). У виняткових випадках військовослужбовцям може бути надана відпустка за станом здоров`я на 30 календарних днів. За постановою ВЛК відпустка за станом здоров`я може бути продовжена на такий самий строк, а за відповідних медичних показань - повторно продовжена ще на 30 календарних днів. Постанова ВЛК про продовження відпустки за станом здоров`я записується в книгу протоколів засідань ВЛК та в довідку ВЛК, на підставі якої була надана перша відпустка за станом здоров`я, і підписується головою, членами комісії (не менше двох), секретарем комісії та скріплюється гербовою печаткою.

Якщо після продовження відпустки за станом здоров`я військовослужбовець не може приступити до виконання службових обов`язків, то він оглядається ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби.

Матеріалами справи підтверджується, що у періоди з 01.08.2024 по 15.08.2024 (виписка із медичної карти стаціонарного хворого №25211), з 16.08.2024 по 20.09.2024 (виписка із медичної карти стаціонарного хворого №29712) та з 21.09.2024 по 03.10.2024 (виписка із медичної карти стаціонарного хворого №34266) позивач перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, отриманим 26.02.2024 під час виконання бойових завдань.

Однак, грошова винагорода внаслідок отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини за періоди з 01.08.2024 по 15.08.2024, з 16.08.2024 по 20.09.2024 та з 21.09.2024 по 03.10.2024 позивачу не виплачена.

Умовою для виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, за зазначений період, встановлено така умова, як перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

У даному випадку, як не заперечується сторонами, поранення позивач отримав 26.02.2024 та проходів стаціонарне лікування.

У матеріалах справи наявні довідки медичних установ, згідно яких позивач потребує відпустки.

Зважаючи на протиправність бездіяльності відповідача щодо невиплати позивачу спірних коштів, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу кошти за відповідні періоди.

При цьому, нарахування та виплата сум в конкретному розмірі є результатом їх розрахунку, що є дискреційним повноваженням відповідача, підстави для втручання в які наразі відсутні з огляду на нереалізацію цих повноважень (відповідач такі розрахунки ще не здійснював, а тому не може бути зобов`язаний здійснити такі розрахунки у конкретний спосіб).

Стосовно позовної вимоги про визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо не нарахування і не виплати належного позивачу грошового забезпечення (основні та щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які мають постійний характер) належного за час проходження медичного обстеження та за період відпустки у зв`язку необхідністю оформлення та затвердження свідоцтва про хворобу, а саме: за період проходження медичного обстеження з 09.10.2024 по 27.11.2024; за період відпустки у зв`язку із необхідністю оформлення та затвердження свідоцтва про хворобу з 28.11.2024 по 27.12.2024, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 2 пункту 9 розділу 1 Порядку №260 грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва)) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).

Згідно із пунктом 2 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані із забезпеченням кібербезпеки та кіберзахисту, премія.

Відповідно до пункту 12 розділу І Порядку №260 військовослужбовцям, які тимчасово вибувають з військової частини зі збереженням грошового забезпечення за місцем служби, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які мають постійний характер, виплачуються за весь період такого вибуття.

Як було зазначено судом вище, відповідно до рішення, оформленого довідкою ГВЖ до свідоцтва про хворобу №6341 від 27.11.2024, у період з 09.10.2024 по 27.11.2024 позивач проходив ВЛК Гарнізонної ВЛК ДПСУ України, якою був визнаний Непридатним до військової служби, таким що потребує звільнення від виконання службових обов`язків на 30 календарних днів (на строк необхідний для оформлення та затвердження свідоцтва про хворобу але не більше 30 календарних днів).

Тобто, у період з 28.11.2024 по 27.12.2024 позивач був звільнений він виконання службових обов`язків на 30 календарних днів (на строк необхідний для оформлення та затвердження свідоцтва про хворобу але не більше 30 календарних днів).

Отже, з 09.10.2024 по 27.11.2024 та з 28.11.2024 по 27.12.2024 позивач проходив медичне обстеження після тривалого лікування внаслідок отриманого поранення та мав бути звільнений від виконання обов`язків з метою оформлення та затвердження відповідних документів для подальшого звільнення.

Відповідно п.9 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва)) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).

Згідно із ч.4 ст.24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 №2232-ХП військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Як вбачається з матеріалів справи, медичне обстеження позивач проходив у Головному військово-медичному клінічному центрі (Центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України за направленням відповідача від 06.10.2024 №281 1 після чого перебував у відпустці за станом здоров`я.

Проте, відповідачем не було здійснено виплати позивачу грошового забезпечення за період з 09.10.2024 по 27.11.2024 та за період з 28.11.2024 по 27.12.2024 (основні та щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які мають постійний характер), що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача.

З урахуванням наведеного, суд робить висновок про задоволення позову в цій частині.

стосовно позовних вимог про визнання незаконним та скасування підпункту 2.3. п.2 наказу №1008-ОС відповідача, відповідно якого солдата ОСОБА_1 з 16.10.2024 знято з усіх видів забезпечення відповідно до абзацу 13 п. 5 глави 2 розділу II Інструкції з організації обліку особового складу Державної прикордонної служби України та зобов`язання відповідача нарахувати належне позивачу грошове забезпечення та видати речове та інше матеріальне забезпечення з 16.10.2024, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 2.3. пункту 2 наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.10.2024 р. №1008-ОС зняти з усіх видів забезпечення відповідно до абзацу 13 п. 5 глави 2 розділу II Інструкції з організації обліку особового складу Державної прикордонної служби України солдата ОСОБА_1 (П-067479), який перебуває у розпорядженні начальника прикордонного загону, призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (остання штатна займана посада - інспектор прикордонної служби 3 категорії - номер обслуги першої групи автоматичних гранатометів станкових гранатометного відділення другої прикордонної комендатури швидкого реагування), з 16 жовтня 2024 року.

Підстава: рапорт начальника служби охорони здоров`я капітана медичної служби ОСОБА_5 від 17 жовтня 2024 року № 13.5/53958/24-Вн.

Згідно із абз. 13 п.5 глави 2 розділу ІІ Інструкції з організації обліку особового складу Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2017 №468, виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби проводиться наказом по особовому складу в такі строки: осіб, які самовільно залишили органи Держприкордонслужби або місце служби, і тих, що не з`явилися в строк без поважних причин на службу при призначенні, переміщенні, з відрядження, відпустки, навчання або закладів охорони здоров`я тривалістю понад три доби, - тільки після з`ясування причин залишення ними (неповернення) органу Держприкордонслужби та внесення в єдиний реєстр досудових розслідувань, але не раніше ніж через три місяці після закінчення встановленого строку відрядження, відпустки, лікування, навчання або самовільного залишення органу Держприкордонслужби. Протягом цього часу вони вважаються тимчасово відсутніми і обліковуються в кадрових підрозділах у книзі обліку тимчасово відсутнього й тимчасово прибулого до органу Держприкордонслужби особового складу в окремому розділі.

Разом з цим, суд зазначає, що в цьому випадку позивача знято з усіх видів забезпечення у той час, коли він перебував у Центральному клінічному госпіталі, тобто не через три місяці з дня закінчення лікування, а в період проходження обстежень.

Крім того, згідно із п. 2 розділу V Порядку проведення службового розслідування в Державній прикордонній службі України, затвердженого Міністерством внутрішніх справ України від 08.11.2021 №815, особи, які проводять службове розслідування, з метою забезпечення повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин правопорушення або подій, що стали підставою для призначення службового розслідування уповноважені, зокрема, готувати запити про надання інформації, яка стосується службового розслідування, до органів державної влади та місцевого самоврядування, юридичних і фізичних осіб, отримувати від них, за їх згодою, консультації, пояснення, роз`яснення з питань, що можуть сприяти проведенню службового розслідування.

Враховуючи наведене, суд наголошує, що службове розслідування відповідачем проведене не повно та не всебічно, оскільки особи, які його проводили, не вжили заходів для забезпечення всебічності, повноти і об`єктивності, зокрема, відповідач мав скористатись своїм право отримати інформацію від медичного закладу про те, чи продовжує позивач перебувати у медичному закладі, чи ні.

Таким чином, суд доходить висновку про протиправність наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.10.2024 р. №1008-ОС в частині підпункту 2.3. п.2 та необхідність зобов`язання відповідача нарахувати належне солдату ОСОБА_1 грошове забезпечення та видати речове та інше матеріальне забезпечення з 16.10.2024.

Щодо позовних вимог про визнання незаконним та скасування підпункт 7.2. п.2 наказу №1178-ОС відповідача, яким призупинено солдату ОСОБА_1 відповідно до підпункту 2 статті 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу військову службу з 19 листопада 2024 року, виплату грошового забезпечення, здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення та зобов`язання відповідача поновити солдату позивачу з 19 11.2024 проходження військової служби, виплату грошового забезпечення, здійснення продовольчого, речового та інших видів забезпечення, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 7.2. пункту 2 наказу в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.11.2024 р. №1178-ОС солдату ОСОБА_1 (П-067479), який перебуває у розпорядженні начальника прикордонного загону, призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (остання штатна займана посада - інспектор прикордонної служби 3 категорії - номер обслуги першої групи автоматичних гранатометів станкових гранатометного відділення другої прикордонної комендатури швидкого реагування) відповідно до частини другої статті 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, призупинити з 19 листопада 2024 року виплату грошового забезпечення, здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення.

Час призупинення військової служби до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії не зараховувати.

Підстава: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань Третього слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у місті Києві від 20 листопада 2024 року №0003861 за ч. 5 ст. 407 КК України.

Для військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину або місце служби, військова служба призупиняється відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 2232-ХІІ військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини, поданих відповідно до частини п`ятої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, та/або заяви, повідомлення начальника відповідного органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про вчинене кримінальне правопорушення. Підставою для призупинення військової служби є отримання військовою частиною письмового повідомлення правоохоронного органу про внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального правопорушення (витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань).

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань.

Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії України (далі військовослужбовці), які обіймають посади в Головному управлінні Національної гвардії України, територіальних управліннях, з`єднаннях, військових частинах (підрозділах), вищих військових навчальних закладах, навчальних військових частинах (центрах), базах, закладах охорони здоров`я та установах Національної гвардії України (далі - військові частини) визначається Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.03.2018 року № 200 (далі - Інструкція № 200).

Відповідно до п. 3 Розділу XXX Інструкції № 200 військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби на строк понад 10 діб, незалежно від причини залишення виплата грошового забезпечення припиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення. Про припинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

З матеріалів справи вбачається, що витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань Третього слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у місті Києві від 20 листопада 2024 року №0003861 сформований у зв`язку із внесенням до Єдиного реєстру досудових розслідувань повідомленням відповідача про вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч. 5 ст.407 КК України.

Повідомлення відповідача направлене до Територіального управління ДБР після отримання висновків за результатом проведеного відповідачем 29.10.2024 року службового розслідування.

Як зазначалося судом вище, за результатами проведеного розслідування складений висновок від 29.10.2024 №13.5/2458/24-Вн, у якому зазначено, зокрема, наступне: за результатами проведеного службового розслідування, комісія прийшла до висновку: 09.10.2024 військовослужбовець розпорядженні начальника НОМЕР_3 прикордонного загону солдат ОСОБА_1 був 09.10.2024 направлений до ГВМКЦ (ЦКГ) ДПСУ для проходження медичного огляду військово-лікарською комісією за направленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 06.10.2024 №2811.

10.10.2024 військовослужбовець прибув до ГВМКЦ (ЦКГ) ДПСУ та почав проходження медичного огляду військово-лікарською комісією.

в період з 10.10.2024 по 15.10.2024 солдат ОСОБА_1 перебував на зв`язку та повідомляв про те, що проходить медичний огляд військово-лікарською комісією. 16.10.2024 солдат ОСОБА_1 на телефонні дзвінки не відповів, спроби зв`язатись з військовослужбовцем успіху не мали.

Станом на 26.10.2024 солдат ОСОБА_1 в лікувальному закладі відсутній, до місця розосередження особового складу прикордонного загону не прибував.

Таким чином, є підстави вважати, що 16.10.2024 солдат ОСОБА_1 , без поважних на те причин, після виписки із лікувального закладу не прибув до місця розосередження з метою ухилитись від військової служби.

Солдат ОСОБА_1 знятий з усіх видів забезпечення з 16.10.2024, що підтверджується наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 18.10.2024 №1008 - ОС, згідно Довідки-розрахунку про розмір заподіяної шкоди державі (додаток 9) солдатом ОСОБА_1 , заподіяна шкода державі за період з 16.10.2024 до 31.10.2024 складає 12 454,81 грн.

Разом з цим, суд враховує, що Постановою старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві майора Державного бюро розслідувань Алексенка Д. кримінальне провадження №0003861, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.11.2024 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

При цьому, як встановлено судом, станом на 16.10.2024/26.10.2024 і після цього позивач проходив медичне обстеження, в результаті якого визнаний непридатним до військової служби, що підтверджується довідкою ГВЛК до свідоцтва про хворобу №6341 від 27.11.2024.

Отже, 16.10.2024, так само як і 26.10.2024 позивач проходив медичне обстеження і йому не потрібно було повертатись до місця розосередження загону.

Тобто, факту самовільного залишення 16.10.2024 госпіталю не підтверджено, відтак підстав для призупинення проходження служби позивача у відповідача не було.

З урахуванням наведеного, наказ в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.11.2024 р. №1178-ОС в частині підпункту 7.2. пункту 2 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача стосовно невидачі солдату ОСОБА_1 направлення для отримання належної медичної допомоги та зобов`язання відповідача видати солдату ОСОБА_1 направлення для отримання належної медичної допомоги, суд зазначає наступне.

Представником позивача було подано запит № 3 від 09.01.2025 р. з проханням допомогти ОСОБА_1 в отриманні направлення для отримання належної медичної допомоги, а також в отриманні більш конкретної інформації про те куди саме має прибути ОСОБА_1 для вирішення питання про його звільнення.

На вказаний запит відповідач листом від 12,01.2025 №13.5/854-25-Вих повідомив, що вимоги щодо отримання солдатом ОСОБА_1 направлення для отримання належної медичної допомоги та вирішення питання щодо його звільнення з військової служби, викладені у зверненні адвоката, не можуть бути реалізовані у зв`язку з тим, що військову службу солдата ОСОБА_1 призупинено.

Таким чином, солдату ОСОБА_1 необхідно звернутись до Третього слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у місті Києві для вирішення питання щодо відкритого відносно військовослужбовця кримінального провадження. Після закриття кримінального провадження та поновлення служби солдата ОСОБА_1 , останній має право отримати всі види забезпечення, включно з отриманням належної медичної допомоги, та звільнитись з військової служби встановленим порядком.

Враховуючи те, що судом визнано протиправним та скасовано наказ в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.11.2024 р. №1178-ОС в частині підпункту 7.2. пункту 2, яким призупинено солдату ОСОБА_1 відповідно до підпункту 2 статті 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу військову службу з 19 листопада 2024 року, виплату грошового забезпечення, а також призупинено військову службу, суд доходить висновку про протиправну бездіяльність відповідача стосовно невидачі солдату ОСОБА_1 направлення для отримання належної медичної допомоги.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неприйняття рішення (наказу) про звільнення солдата ОСОБА_1 за станом здоров`я на підставі довідки ГВЛК до свідоцтва про хворобу №6341 від 27.11.2024 та зобов`язання відповідача прийняти таке рішення із здійсненням всіх виплат, належних при звільненні, суд зазначає наступне.

Відповідно до довідки до свідоцтва про хворобу від 27.11.2024 №6341 гарнізонної військово-лікарської комісії ДПСУ України ОСОБА_1 визнаний таким, що не придатний до військової служби.

Рапортом від 28.01.2025 №8687/25-Вн позивач звернувся до відповідача стосовно питання про звільнення з військової служби на підставі вищевказаної довідки до свідоцтва про хворобу від 27.11.2024 №6341.

Відповіддю від 05.02.2025 №08/2771-25-Вих позивачу повідомлено про неможливість звільнення з військової служби за обраною підставою, оскільки йому призупинена військова служба та зазначено, випадки (у разі призупинення військової служби) коли військовослужбовець звільняється.

Відповідно до абз. 2 п.п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби під час дії воєнного стану на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або про тимчасову непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців.

Таким чином, враховуючи непридатність позивача до військової служби, а також те, що судом визнано протиправним та скасовано наказ в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.11.2024 р. №1178-ОС в частині підпункту 7.2. пункту 2, яким солдату ОСОБА_1 , зокрема, призупинено військову службу, суд доходить висновку про протиправність бездіяльності відповідача щодо неприйняття рішення (наказу) про звільнення солдата ОСОБА_1 за станом здоров`я на підставі довідки ГВЛК до свідоцтва про хворобу №6341 від 27.11.2024.

Отже, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача прийняти рішення про звільнення солдата ОСОБА_1 за станом здоров`я на підставі довідки ГВЛК до свідоцтва про хворобу №6341 від 27.11.2024.

Щодо вимоги про здійснення позивачу всіх належних при звільненні виплат, суд зазначає, що вона задоволенню не підлягає, оскільки є передчасною. Права позивача в цій частині на час розгляду справи не порушені.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно д ост. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір позивач звільнений від сплати судового збору та його не сплачував.

Відповідно до ч. 4ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно із ч. 5ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування і не виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, встановленої із розрахунку 100000,00 грн щомісячно, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року №168, за час стаціонарного лікування, а саме:

- з 01.08.2024 року по 15.08.2024 року;

- з 16.08.2024 року по 20.09.2024 року;

- з 21.09.2024 року по 03.10.2024 року.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду встановлену із розрахунку 100000,00 грн щомісячно, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року №168, за час стаціонарного лікування, а саме:

- з 01.08.2024 року по 15.08.2024 року;

- з 16.08.2024 року по 20.09.2024 року;

- з 21.09.2024 року по 03.10.2024 року.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення (основні та щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які мають постійний характер), належного за час проходження медичного обстеження та за період відпустки у зв`язку необхідністю оформлення та затвердження свідоцтва про хворобу, а саме:

- за період проходження медичного обстеження з 09.10.2024 року по 27.11.2024 року;

- за період відпустки у зв`язку із необхідністю оформлення та затвердження свідоцтва про хворобу з 28.11.2024 року по 27.12.2024 року.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення (основні та щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які мають постійний характер), належне за час проходження медичного обстеження та за період відпустки у зв`язку необхідністю оформлення та затвердження свідоцтва про хворобу, а саме:

- за період проходження медичного обстеження з 09.10.2024 року по 27.11.2024 року;

- за період відпустки у зв`язку із необхідністю оформлення та затвердження свідоцтва про хворобу з 28.11.2024 року по 27.12.2024 року.

Визнати протиправним та скасувати підпункт 2.3. п.2 наказу від 18.10.2024 №1008-ОС «Про особовий склад» ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), яким солдата ОСОБА_1 з 16.10.2024 знято з усіх видів забезпечення відповідно до абзацу 13 п. 5 глави 2 розділу II Інструкції з організації обліку особового складу Державної прикордонної служби України.

3.2. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати належне солдату ОСОБА_1 грошове забезпечення та видати речове та інше матеріальне забезпечення з 16.10.2024.

Визнати незаконним та скасувати підпункт 7.2. п.2 наказу від 05.12.2024 №1178-ОС «Про особовий склад» ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), яким призупинено солдату ОСОБА_1 відповідно до підпункту 2 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військову службу з 19 листопада 2024 року, виплату грошового забезпечення, здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення».

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) поновити солдату ОСОБА_1 з 19 11.2024 проходження військової служби, виплату грошового забезпечення, здійснення продовольчого, речового та інших видів забезпечення.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо невидачі солдату ОСОБА_1 направлення для отримання належної медичної допомоги.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) видати солдату ОСОБА_1 направлення для отримання належної медичної допомоги.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо неприйняття рішення (наказу) про звільнення солдата ОСОБА_1 за станом здоров`я на підставі довідки до свідоцтва про хворобу від 27.11.2024 №6341 гарнізонної військово-лікарської комісії ДПСУ України.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) прийняти рішення про звільнення солдата ОСОБА_1 за станом здоров`я на підставі довідки до свідоцтва про хворобу від 27.11.2024 №6341 гарнізонної військово-лікарської комісії ДПСУ України.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець