Справа № 240/23760/23
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2025-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року м. Житомир справа № 240/23760/23

категорія 111020300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Житомирській області до ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДПС у Житомирській області із позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 податкову заборгованість в сумі 518997,67 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно з даними податкового обліку у відповідача утворилась заборгованість перед бюджетом у вказаному вище розмірі внаслідок невиконання податкового обов`язку по сплаті орендної плати з фізичних осіб.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 17.08.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Вказаною ухвалою суду встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 за клопотанням представника відповідача справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом осіб. Судове засідання призначене на 14.11.2023.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 14.11.2023 зупинене провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням №240/28383/23.

Від відповідача 16.08.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому повідомив, що рішенням Господарського суду Житомирської області від 21.05.2024 по справі №906/1395/23 задоволено його позов до Звягельської міської ради Житомирської області: визнано недійсним Договір оренди землі від 25.09.2020, який укладений між Новоград-Волинською міською радою та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:014:0659 площею 0,0060га. Рішення набрало законної сили. Наголосив, що згідно ст. 21 Закону України "Про оренду землі", у разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається. Тобто, законом встановлено особливий правовий наслідок визнання договору оренди землі у вигляді не повернення орендодавцем лише отриманої ним, а не нарахованої та несплаченої суми оренди. оскільки предметом розгляду даної справи є стягнення з відповідача орендної плати за землю за Договором оренди, який визнано недійсним в судовому порядку, тому в частині стягнення нарахованої, але не оплаченої орендної плати, діють приписи ч. 1 ст.216 ЦК України, згідно якої недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. З цих підстав просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Також відповідач 16.08.2024 подав клопотання про поновлення провадження у справі.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 20.08.2024 поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 16.09.2024.

16.09.2024 судове засідання відкладено на 14.10.2024 за клопотанням представника позивача для подання відповіді на відзив.

02.10.2024 від представника позивача до суду надійшли заперечення на відзив, у якому наполягав на задоволенні позову з тих підстав, що податковий борг є узгодженим, податкові повідомлення - рішення від 20.07.2022 та 20.12.2022 не скасовані.

14.10.2024 за клопотанням представника відповідача судове засідання відкладено на 26.11.2024.

У судовому засіданні 26.11.2024 представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, та просила позов повністю задовольнити.

Представник відповідача заперечила проти задоволення позовних вимог і просила відмовити в позові за безпідставністю.

Після з`ясування позиції учасників справи суд протокольною ухвалою, без виходу до нарадчої кімнати, ухвалив перейти до подальшого розгляду справи у письмовому провадженні.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у письмовому провадженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) як платник податків перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Житомирській області.

За відповідачем рахується податковий борг з орендної плати з фізичних осіб на загальну суму 518977,67 грн., із яких: 518977,67 грн. - основний платіж, а саме:

1) податкове повідомлення-рішення №810939/1-2408-0615 від 20.07.2022 на суму 89950,70 грн.;

2) податкове повідомлення-рішення №1-0615 від 20.12.2022 на суму 429271,88 грн.

Дані зобов`язання не сплачено в строки, а тому вони набули статус податкового боргу, що спонукало позивача звернутися з цим позовом до суду.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд враховує наступне.

Положеннями статті 19 Конституції України проголошено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Основного Закону закріплено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Податковий кодекс України).

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пункту 162.1 статті 162 ПК України платниками податку на доходи фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України, передбачено, що платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом; податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом; виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

За приписами ч. 1-3 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

В силу положень пункту 269.1 ст.269 ПК України платниками податку за землю є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Об`єктами оподаткування (ст. 270 Податкового кодексу України) є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Згідно з приписами ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

Згідно пункту 287.3 статті 287 ПК України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до пункту 56.11 статті 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання самостійно визначене платником податків.

З урахуванням приписів пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України грошове зобов`язання набуло статусу податкового боргу, є узгодженим, вимога про сплату боргу відповідачем не оскаржувалась.

Стосовно доводів представника відповідача про відсутність підстав для нарахування та стягнення орендної плати за землю з ОСОБА_1 , суд зазначає таке.

Згідно інформаційної бази даних ДПС України у користуванні ОСОБА_1 перебуває земельна ділянка з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі площею 0,0060га, кадастровий номер :00:014:0695, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Договір оренди землі №б/н від 25.09.2020 між орендодавцем - Новоград-Волинською міською радою та орендарем - ОСОБА_1 укладено строком на 5 років (далі - Договір).

Відповідно до п.10 Договору передбачено, що з 01.01.2021 орендна плата сплачується орендарем у грошовій формі в розмірі 412,10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки. Орендна плата вноситься орендарем у строки, визначені Податковим кодексом України.

Розмір орендної плати за земельну ділянку комунальної власності, яка передана в оренду за результатами земельних торгів, не може переглядатись у бік зменшення.

Пунктом 11 Договору зазначено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється щорічно з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством.

Згідно пункту 12 Договору орендар не звільняється від сплати орендної плати в разі тимчасового не використання земельної ділянки.

Тобто, укладаючи Договір оренди земельної ділянки комунальної власності, ОСОБА_1 був зобов`язаний сплачувати орендну плату згідно Договору та чинного законодавства України.

Внаслідок невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань утворилася податкова заборгованість по податковим повідомленням-рішенням по орендній платі в сумі 518997,67 грн., яка є предметом розгляду у цій справі.

Заперечуючи проти стягнення цієї податкової заборгованості, відповідач посилається на неможливість використання ним земельної ділянки, яка є предметом Договору, для цілей, для яких вона була оримана в оренду, у зв`язку з чим він звертався з позовом до Господарського суду Житомирської області.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 21.05.2024 по справі №906/1395/23 задоволено позов ОСОБА_1 до Звягельської міської ради Житомирської області: визнано недійсним Договір оренди землі від 25.09.2020, який укладений між Новоград-Волинською міською радою та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:014:0659 площею 0,0060га. Рішення набрало законної сили.

Відповідач вважає, що оскільки вказаним рішенням суду Договір визнано недійсним, то в частині стягнення нарахованої, але не оплаченої орендної плати, діють приписи ч. 1 ст.216 ЦК України, згідно якої недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Суд не погоджується з такими доводами відповідача і зазначає, що на час проведення перевірки та винесення податковим органом податкових повідомлень-рішень №810939/1-2408-0615 від 20.07.2022 на суму 89950,70 грн. та №1-0615 від 20.12.2022 на суму 429271,88 грн. договір оренди був діючим, а ОСОБА_1 фактично був користувачем (власником) земельної ділянки, а тому був зобов`язаний сплачувати орендну плату згідно Договору та чинного законодавства України.

Вказані податкові повідомлення - рішення відповідачем в судовому порядку не скасовані, а тому податковий борг в сумі 518977,67 грн. вважається узгодженим.

Податкова вимога форми "Ф" №0-0630 від 30.03.2023, яка була надіслана ГУ ДПС в Житомирській області на адресу відповідача, останнім в адміністративному та судовому порядках також не оскаржувалась, у зв`язку з чим не вважається відкликаною у порядку ст.60 Податкового кодексу.

Відповідно до п.87.11 ст.87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи, що узгоджена сума податкового зобов`язання в загальному розмірі 518977,67 грн залишається не сплаченою, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Позивач звільнений від сплати судового збору, а матеріали справи не містять в собі доказів понесення сторонами інших судових витрат, з огляду на що відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м.Житомир, 10003, ЄДРПОУ ВП 44096781) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ід.код НОМЕР_1 ) про стягнення податкової заборгованості, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління ДПС у Житомирській області податкову заборгованість в сумі 518977 (п`ятсот вісімнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят сім гривень) 67 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова

30.05.25