Справа № 320/55335/24
Суддя: Білоноженко М.А.
Дата ухвалення: 2025-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року справа №320/55335/24

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Білоноженко М.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо невірного зарахування періодів трудової діяльності до страхового стажу ОСОБА_1 ;

- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 01.09.1982 року по 27.06.1987 року, з 28.06.1987 року по 15.06.1993 року, з 03.11.1993 року по 26.05.1994 року, з 03.06.1994 року по 09.02.1995 року, з 01.03.1995 рок по 26.08.1995 року, з 29.10.1992 року по 15.06.1993 року, з 03.11.1993 року по 26.05.1994 року, диплом про навчання ДВП від 26.0.1994 року № НОМЕР_1 , довідку від 16.02.2024 року №533, а також трудові книжки серії НОМЕР_2 , НОМЕР_3 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно не здійснив зарахування позивачу до страхового стажу періодів його роботи з 01.09.1982 року по 27.06.1987 року, з 28.06.1987 року по 15.06.1993 року, з 03.11.1993 року по 26.05.1994 року, з 03.06.1994 року по 09.02.1995 року, з 01.03.1995 рок по 26.08.1995 року, з 29.10.1992 року по 15.06.1993 року, з 03.11.1993 року по 26.05.1994 року, диплом про навчання ДВП від 26.0.1994 року № НОМЕР_1 , довідку від 16.02.2024 року №533, а також трудові книжки серії НОМЕР_2 , НОМЕР_3 .

Ухвалою від 09.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач у визначений судом строк відзив на позов не подав.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 06.08.2024 через веб-портал Пенсійного фонду України звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві із заявою №ВЕБ-26002-Ф-С-24-129699 про здійснення зарахування до страхового стажу періодів роботи.

Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві листом від 23.08.2024 №33368-33433/К-02/8-2600/24 відмовило позивачу у зарахуванні позивачу до страхового стажу періодів його роботи з 01.09.1982 року по 27.06.1987 року, з 28.06.1987 року по 15.06.1993 року, з 03.11.1993 року по 26.05.1994 року, з 03.06.1994 року по 09.02.1995 року, з 01.03.1995 рок по 26.08.1995 року, з 29.10.1992 року по 15.06.1993 року, з 03.11.1993 року по 26.05.1994 року, диплом про навчання ДВП від 26.0.1994 року № НОМЕР_1 , довідку від 16.02.2024 року №533, а також трудові книжки серії НОМЕР_2 , НОМЕР_3 .

Вважаючи вказану відмову відповідача протиправною, тому позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).

Частина 5 статті 45 Закону №1058-IV передбачає, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійною фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку), поновлення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 4.1 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Пунктом 4.3 Порядку №22-1 визначено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені норми чинного законодавства, які регулюють пенсійні правовідносини, суд дійшов висновку, що передбачено два альтернативні варіанти рішень, які можуть бути прийняті органами Пенсійного фонду за результатами розгляду заяви про призначення (переведення, перерахунку) пенсії: про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії, в не залежності від того, яким способом подана заява заявником. Тобто, у разі звернення особи до пенсійного органу із заявою про призначення (перерахунок, переведення) пенсії, останній зобов`язаний розглянути подану заяву та прийняти відповідне рішення не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Однак, у даному випадку Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві всупереч вищенаведених норм законодавства не прийняло жодного рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 06.08.2024 №ВЕБ-26002-Ф-С-24-129699 про здійснення зарахування до страхового стажу періодів роботи, тому суд не надає правову оцінку підставам, викладеним у його листі від 23.08.2024 №33368-33433/К-02/8-2600/24, оскільки такий документ не є рішенням суб`єкта владних повноважень (індивідуальним актом) у розумінні пункту 19 частини першої статті 4, частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, відтак не може бути предметом судового розгляду.

Тому суд зазначає, що у даному випадку Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві не вчиняло дій щодо перерахунку пенсії позивача, натомість, відповідач допустив протиправну бездіяльність через не прийняття жодного з рішень, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним жодного з тих рішень, які передбачені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у визначений законом строк, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача прийняти відповідне рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 06.08.2024 №ВЕБ-26002-Ф-С-24-129699 про здійснення зарахування до страхового стажу періодів роботи та прийняти рішенні по суті, відповідно, позовні вимоги щодо зарахування до страхового стажу позивача вищезазначених періодів - є передчасними та задоволенню не підлягають.

За вказаних обставин, враховуючи положення ч. 2 ст. 9 КАС України, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а тому позов належить задовольнити частково.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов належить задовольнити частково, а позивач поніс судові витрати із сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією, суд дійшов висновку про стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача у сумі 908,40 грн.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 - 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві з розгляду заяви ОСОБА_1 від 06.08.2024 №ВЕБ-26002-Ф-С-24-129699 про здійснення зарахування до страхового стажу періодів роботи.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.08.2024 №ВЕБ-26002-Ф-С-24-129699 про здійснення зарахування до страхового стажу періодів роботи та прийняти рішення по суті, з урахуванням правової оцінки суду, наданої у цьому рішенні.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 40 коп.

Позивач: ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (ідентифікаційний код: 42098368, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Білоноженко М.А.