Справа № 380/3408/25
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2025-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 рокусправа № 380/3408/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костецького Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства внутрішніх справ України (вул. Ак. Богомольця 10, м. Київ, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, у якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням 2 групи інвалідності;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ, виходячи із 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 27.12.2022 йому було встановлено 2 групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, 70% втрати працездатності. Отже, з 27.12.2022 позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму відповідно до Порядку №850. Позивач звернувся до Управління поліції охорони у Львівській області із заявою та документами про призначення одноразової грошової допомоги. За результатами розгляду висновку Управління поліції охорони у Львівській області про призначення одноразової грошової допомоги, МВС України відмовило у призначенні позивачу такої допомоги, оскільки матеріали щодо позивача не відповідають умовам, встановленим п.п. 4, 7 Порядку №850. Позивач не погоджується із рішенням відповідача, оскільки вважає, що має законодавчо встановлене право на отримання допомоги.

Ухвалою суду від 25.02.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що положеннями статті 23 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 № 565-XII, які втратили чинність із набранням чинності Законом України «Про Національну поліцію», не було передбачено права працівника органів внутрішніх справ на виплату одноразової грошової допомоги у більшому розмірі з урахуванням раніше виплаченої суми у зв`язку із підвищенням групи чи визначенням іншої причини інвалідності або збільшенням відсотку втрати працездатності під час повторного огляду МСЕК.

Такий механізм визначений лише Порядком № 850, пункт 4 якого визначає умови, коли здійснюється виплата допомоги та передбачає дворічний строк, протягом якого зміна групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності можуть бути підставою для виплати одноразової грошової допомоги в більшому розмірі з урахуванням раніше виплаченої суми.

Відтак, оскільки положення Закону № 565-ХІІ втратили чинність, а за колишніми працівниками міліції зберіглося лише право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги, зокрема у зв`язку із встановленням інвалідності за певних обставин, яке може бути реалізовано через механізм, визначений Порядком № 850, то до відносин, які виникли у цій справі слід застосувати строк, обмежений положеннями пункту 4 вказаного Порядку двома роками, який обчислюється з дня первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності.

Між тим, вказані положення пункту 4 Порядку № 850 встановлюють обмеження дворічним строком не лише для зміни групи інвалідності або ступеня втрати працездатності, а також і для зміни причини інвалідності.

За результатами розгляду надісланих Управлінням поліції охорони у Львівській області матеріалів з`ясовано, що установлення ОСОБА_1 другої групи інвалідності та 70% втрати професійної працездатності (2022 рік) відбулося в період понад два роки від дати встановлення йому третьої групи інвалідності та 35% втрати професійної працездатності (1996 рік), що суперечить умовам, установленим пунктом 4 Порядку № 850.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 850 якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Крім цього, відповідно до п. 7 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби, у тому числі копії акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС. Разом з тим, до матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги позивачу такі акти не додано, що суперечить вимогам, установленим пунктами 4 та 7 Порядку № 850.

Отже, відповідно до вимог п. 9 Порядку № 850 за результатами розгляду матеріалів щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги МВС України прийнято рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги позивачу.

Зважаючи на те, що Управління поліції охорони у Львівській області не належить до сфери управління МВС, а є територіальним органом Національної поліції, матеріали ОСОБА_1 було надіслано Національній поліції України висновок УПО у Львівській області та матеріали ОСОБА_1 для інформування про результати розгляду його заяви про призначення одноразової грошової допомоги.

Також відповідач вважає, що вимога позивача про зобов`язання МВС України прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги є такою, що не підлягає задоволенню, оскільки суд не може втручатись в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем. Просить відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Позивач проходив службу на посаді старшого інспектора відділу служби охорони УДСО при УМВС України у Львівській області з 25.10.1978 по 01.11.1996.

Відповідно до витягу з акту огляду у МСЕК серії МСЕ № 016503, під час первинного огляду 19.11.1996 позивачу було встановлено третю групу інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків.

Відповідно до виписки з акту огляду МСЕК серії 12 ААВ № 740175, позивачу при повторному огляді 27.12.2022 було встановлено другу групу інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків.

Згідно довідки про результати визначення в застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 19.01.2023 серії 12 ААА № 012626, позивачу встановлено 70% втрати професійної працездатності з врахуванням 35%, встановлених 21.11.1996 по наслідках травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16.04.2024 у справі №380/1299/24 визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо розгляду матеріалів ОСОБА_1 щодо призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності, що настала внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків. Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням II групи інвалідності та прийняти одне з рішень, передбачених пунктом 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

21.10.2024 позивач повторно звернувся до Управлінням поліції охорони у Львівській області із заявою (рапортом) та пакетом документів про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності.

Відповідач, на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.04.2024 у справі №380/1299/24 розглянув матеріали щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги.

Листом від 16.12.2024 №34505/06-2024 відповідач повідомив Національну поліцію України про прийняття рішення відмову позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги. Підставою для відмови зазначено те, що установлення ОСОБА_1 другої групи інвалідності та 70% втрати професійної працездатності (2022 рік) відбувся в період понад два роки від дати встановлення йому третьої групи інвалідності та 35% втрати професійної працездатності (1996 рік), що суперечить умовам, установленим пунктом 4 Порядку №850. Крім цього, до матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги не додано а акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС, що суперечить вимогам пункту 7 Порядку №850. Таким чином, за результатами розгляду надісланих матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 з`ясовано, що вони не відповідають умовам, установленим пунктами 4 та 7 Порядку №850.

Про прийняте відповідачем рішення повідомлено позивача листом Управління поліції охорони у Львівській області від 21.01.2025 №192-2025.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 6 статті 23 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 № 565-XII (далі - Закон № 565-XII) передбачалось, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

07.11.2015 року набув чинності Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Пунктом 5 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VIII Закон України «Про міліцію» визнано таким, що втратив чинність.

Водночас, згідно абз. 3 п. 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VIII право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

21.10.2015 року Кабінет Міністрів України ухвалив постанову №850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» (далі Порядок № 850). Цей порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - ОГД) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Згідно п. 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 2 пункту 3 Порядку № 850 визначено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Відповідно до п. 4 Порядку № 850 якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Пунктом 7 Порядку № 850 визначено перелік документів, які подаються працівником міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, за місцем служби, а в разі припинення відповідного органу внутрішніх справ як юридичної особи - до уповноваженої установи МВС:

заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов;

довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії:

довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;

сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Згідно п. 8 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, або керівник уповноваженої установи МВС, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Пунктом 9 Порядку № 850 визначено, що МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, або до уповноваженої установи МВС для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Правові висновки Верховного Суду щодо застосування положень Порядку № 850 сформовані, зокрема, у постановах від 27 лютого 2018 року у справі № 822/2161/17, від 20 березня 2018 року у справі № 822/1717/17, від 27 березня 2018 року у справі № 822/2595/17, від 28 серпня 2018 року у справі № 374/9/17, від 07 вересня 2018 року у справі № 757/22267/17-а, від 07 вересня 2018 року у справі № 359/1238/17, від 29 жовтня 2018 року у справі № 287/129/17-а, від 13 листопада 2018 року у справі № 822/3331/17, від 30 березня 2020 року у справі № 826/2761/18, від 23 квітня 2020 року у справі № 802/260/17-а та від 13 травня 2020 року у справі № 810/593/18, від 25 квітня 2024 року у справі № 640/15350/21.

Суд зазначає, що у постанові від 22 жовтня 2020 року у справі № 711/1837/18 Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду зробив наступні висновки щодо застосування положень статті 23 Закону № 565-XII та пункту 4 Порядку № 850:

- із втратою чинності з 07 листопада 2015 року Законом № 565-XII право на отримання одноразової грошові допомоги за працівниками міліції збереглося відповідно до пункту 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VII і здійснюється в порядку та на умовах, визначених Порядком № 850;

- Закон № 565-XII, що діяв до набрання чинності Законом № 580-VII, так само як і Закон №580-VII не містять положень щодо можливості отримання відповідною категорією осіб одноразової грошової допомоги у більшому розмірі з урахуванням раніше виплаченої суми;

- положення щодо отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі у зв`язку із встановленням працівникові міліції під час повторного огляду вищої групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, чи зміни причини інвалідності (виплату різниці у розмірах одноразової грошової допомоги) визначається за законодавством, що діє на день повторного огляду та міститься виключно у пункті 4 Порядку № 850;

- передбачені пунктом 4 Порядку № 850 обмеження права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі дворічним строком після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, чи зміни причини інвалідності застосовуються починаючи з 31 жовтня 2015 року - з дня набрання чинності вказаним Порядком;

- зазначений дворічний строк обчислюється з дня первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, чи зміни причини інвалідності незалежно від дати, коли їх встановлено вперше до 31 жовтня 2015 року чи після.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу, що Конституційний Суд України у рішенні від 22 жовтня 2020 року № 12-р/2020 зазначив, що одноразова грошова допомога, передбачена Законом № 580-VIII є юридичним засобом соціального захисту працівників поліції, що надається державою у зв`язку із втратою ними працездатності, проте приписи частини першої статті 46 Конституції України не гарантують виплати одноразової грошової допомоги, тому Верховна Рада України може визначати порядок та умови її призначення, передбачивши порядок реалізації такого права в законі.

За своєю суттю одноразова грошова допомога є одноразовою виплатою, гарантованою державою у зв`язку із, зокрема, встановленням інвалідності працівникові міліції, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в ОВС.

При цьому, суд звертає увагу на те, що процедура перегляду розміру вже призначеної та виплаченої одноразової грошової допомоги у зв`язку зі зміною обставин, наданням нових документів, передбачає виплату лише різниці між виплаченою та нарахованою сумою у зв`язку із встановленням згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищої групи чи іншої причини інвалідності або більшого відсотку втрати працездатності під час повторного огляду. Визначення у такій процедурі строків є важливим для правового регулювання таких відносин, оскільки за загальним правилом суб`єктивні права та юридичні обов`язки їхніх учасників виникають, розвиваються та припиняються у певний час. Строки дисциплінують учасників правових відносин, забезпечують чіткість і визначеність у правах та обов`язках суб`єктів.

Такий механізм визначений лише Порядком № 850, пункт 4 якого визначає умови, коли здійснюється виплата допомоги та передбачає дворічний строк, протягом якого зміна групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності можуть бути підставою для виплати одноразової грошової допомоги в більшому розмірі з урахуванням раніше виплаченої суми.

З матеріалів справи суд встановив, що 19.11.1996 позивачу було встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, що підтверджується витягом з акту огляду у МСЕК серії МСЕ № 016503.

27.12.2022 позивачу було встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, що підтверджується випискою з акту огляду МСЕК серії 12 ААВ № 740175.

Згідно довідки про результати визначення в застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 19.01.2023 серії 12 ААА № 012626, позивачу встановлено 70% втрати професійної працездатності з врахуванням 35%, встановлених 21.11.1996 по наслідках травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків.

Тобто у даному випадку має місце перевищення передбаченого пунктом 4 Порядку № 850 граничного дворічного терміну.

Суд вважає, що оскільки положення Закону № 565-XII втратили чинність, а за колишніми працівниками міліції збереглося лише право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги, зокрема у зв`язку зі встановленням інвалідності за певних обставин, яке може бути реалізовано через механізм, визначений Порядком № 850, то до відносин, які виникли у цій справі слід застосувати строк, обмежений положеннями пункту 4 вказаного Порядку двома роками.

Щодо висновку відповідача про те, що, всупереч вимог п. 7 Порядку № 850, позивачем не долучено до матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги копії акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що до заяви (рапорту) від 21.10.2024 позивачем було долучено Висновок службового розслідування по факту отримання тілесних пошкоджень старшим інспектором ВСО УДСО капітаном міліції ОСОБА_1 , затверджений 09.04.1996 начальником УДСО при УМВСУ у Львівській області.

Оскільки факт отримання позивачем тілесних пошкоджень мав місце у 1996 році, а Порядок № 850 затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року, суд робить висновок, що позивач не міг надати будь-яких інших актів, визначених п. 7 Порядку № 850.

Таким чином, твердження відповідача, викладене у листі від 16.12.2024 №34505/06-2024 про відмову позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги, щодо невідповідності поданих позивачем матеріалів умовам, встановленим п. 7 Порядку № 850 є безпідставними.

Водночас вищевказане не змінює правильності висновку відповідача про необхідність застосування строку, обмеженого положеннями п. 4 Порядку № 850 два роки, який обчислюється з дня первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності.

За наведених обставин, відмова МВС України у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності є правомірною.

Решта аргументів позивача на підтримку заявлених позовних вимог не впливають на викладений висновок суду.

Згідно із вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд робить висновок про відмову у задоволенні позову.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати відповідно до ст. 139 КАС України розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено 28.05.2025 року.

СуддяКостецький Назар Володимирович