Справа № 946/9063/24
Суддя: Присакар О. Я.
Дата ухвалення: 2025-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 946/9063/24
Провадження № 2-а/946/18/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Воронової В.Є.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача Славицької З.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕНА № 3384770 від 31 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, закриття справи про адміністративне правопорушення та стягнення судових витрат, мотивуючи тим, що 31.10.2024 близько 22.00 години він керував автомобілем TOYOTA LAND CRUISER 150, реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався по проспекту Миру. На перехресті проспекту Миру та вулиці Івана Франка він зупинився на червоне світло світлофору. Після того як загорілось зелене світло світлофору він почав рухатись далі, але позивача зупинив співробітник патрульної поліції. Молодший лейтенант поліції відділу організації несення служби в м.Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Юденко Артем Валерійович наполягав на тому, що він почав рухатись на червоне світло світлофору, чим порушив п.8.5.1. ПДР - порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки. На заперечення позивача щодо порушення ПДР, поліцейський показав йому відеозапис, який на думку позивача, не містить жодного доказу порушення ним правил ПДР, а саме те що позивач перетнув горизонтальну дорожню розмітку на червоне світло світлофору. Окрім того, разом з позивачем у автомобілі знаходився, свідок. Позивач вважає, що постанову було винесено незаконно на підставі суб`єктивної думки співробітника поліції без жодного доказу порушення ним правил дорожнього руху. 29.05.2025 року позивач подав письмові пояснення, у яких додатково зазначив, що молодший лейтенант поліції відділу організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Юденко Артем Валерійович наполягав на тому, що позивач почав рухатись на червоне світло світлофору, чим порушив п.8.5.1. ПДР - порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки. Позивач заперечував про те що, в його діях є склад адміністративного правопорушення, оскільки, як тільки загорілося жовте світло світлофору він застосував гальмування, та почав рухатись знов одразу як загорілось зелене світло світлофору. На його заперечення щодо порушення ПДР, поліцейський показав позивачу відеозапис, який на його думку підтверджує доводи про те що він почав гальмувати одразу після загорання жовтого світла світлофору та рухатися почав на зелене. Тобто у його діях не було умислу на скоєння адміністративного правопорушення. Незважаючи на пояснення позивача молодший лейтенант поліції Юденко А. В. розпочав складати постанову наполягаючи на тому, що він почав рухатись на жовте світло світлофору. Про те, що позивачем було порушено вимоги горизонтальної дорожньої розмітки молодший лейтенант поліції ОСОБА_2 взагалі не проголошував. Після роздруківки постанови він запропонував позивачу розписатись у постанові про те що він її отримав. Зміст постанови позивач не бачив через темний час доби та відсутність окулярів. Положенням частини 4 статті 256 КУпАП та Порядком оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення затверджений Наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини 16.02.2015 №3/02-15 (зі змінами згідно з наказом Уповноваженого 14.02.2018 № 3/02-18), а саме п. 2.5 передбачено, що особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, має бути ознайомлена з її правами і обов`язками, передбаченими статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення та статтею 63 Конституції України. Проте незважаючи на вищезазначені норми, молодший лейтенант поліції Юденко А. В. його права та обов`язки визначені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП позивачу не роз`яснив. Таким чином, оскаржувана постанова є протиправною та винесена без дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні позивач та його представник, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та наполягали на їх задоволенні.

В судове засідання представник відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, надав до суду письмовий відзив, згідно якого просив відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом з автомобільного відео реєстратора. Проаналізувавши відеозапис правопорушення, можна дійти висновку, що водій автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме ОСОБА_1 зобов`язаний у момент увімкнення забороняючого сигналу світлофора перед перехрестям зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 «стон-лінія» згідно Правил дорожнього руху України. Паралельно з автомобілем позивача, у крайній лівій смузі рухався інший автомобіль чорного кольору, який зупинився на заборонений червоний сигнал світлофора безпосередньо перед дорожньою розміткою 1.12 «Стоп-лінія». Слід зазначити, що під час здійснення фіксації правопорушення, автомобіль позивача постійно знаходився у полі зору патрульного автомобіля безпосередньо до зупинки позивача. А тому, позиція позивача щодо правомірності його дії - є необґрунтованою та не підтверджена будь-якими доказами.

Згідно ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-2, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки до електронного кабінету, а за його відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Вислухавши думку позивача, представника позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, відеозапис, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 31.10.2024 року інспектором відділу організації несення служби в м. Ізмаїл УПІ в Одеській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Юденко А.В., в Одеській обл., м. Ізмаїл, просп. Миру, 18 відносно ОСОБА_1 була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3384770 від 31 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

З постанови серії ЕНА № 3384770 від 31 жовтня 2024 року вбачається, що 31.10.2024 року о 22:10:41 у м. Ізмаїл, просп. Миру, 20, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем TOYOTA LAND CRUISER , реєстраційний номер НОМЕР_1 перетнув стоп-лінію 1.12 ПДР України, а саме порушив 8.5.1 ПДР України на червоне світло сигналу світлофору, чим порушив п. 8.5.1 ПДР порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно п. 8.5.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами) горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Відповідно до п. 1 розділу 34 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами) горизонтальна розмітка має такі значення: 1.12 (стоп-лінія) вказує місце, де водій повинен зупинитися за наявності знака 2.2 або при сигналі світлофора чи регулювальника, що забороняє рух.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження факту перетину позивачем стоп-лінії 1.12 ПДР України на червоне світло сигналу світлофору, представником відповідача надано до суду CD диск, який містить файл: «Відеозапис зі службового відеореєстратора від 31.10.2024 по справі №946_9063_24», з якого вбачається, як патрульний автомобіль під`їхав до світлофора, на якому горить червоне світло сигналу світлофорута зупинився за автомобілем TOYOTA LAND CRUISER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перетнув стоп-лінію.

При цьому відеозапис не містить моменту зупинки автомобіля TOYOTA LAND CRUISER, реєстраційний номер НОМЕР_1 на червоний сигнал світлофора, що не спростовує пояснення позивача, що він почав гальмувати одразу після загорання жовтого світла світлофору і тому залишився за стоп лінією після червоного сигналу світлофора.

Таким чином, відповідачем не було надано доказів, що автомобіль під керуванням позивача перетнув стоп-лінію саме після червоного сигналу світлофора.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а зазначив наступне: «…У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи».

Отже, згідно принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-ІV встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Як зазначив позивач в судовому засіданні, інспектор поліції йому не роз`яснював права та фактично не провів процедуру розгляду адміністративної справи.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_3 , пояснив, що після зупинки поліцейським автомобіля, яким керував позивач, поліцейський зазначив, що ОСОБА_1 перетнув стоп-лінію на червоний сигнал світлофора, не роз`яснюючи позивачу його прав, не провівши процедуру розгляду адміністративної справи, склав на позивача постанову.

В п. 7 постанови серії ЕНА № 3384770 від 31 жовтня 2024 року зазначено, що до постанови додаються відео з архіву пвр 474510, відео з реєстратора тз.

При цьому відповідачем до суду було надано CD диск, який містить один файл: «Відеозапис зі службового відео реєстратора».

При цьому, представником відповідача не був наданий відеозапис подій після зупинки автомобіля TOYOTA LAND CRUISER, реєстраційний номер НОМЕР_1 та процедури розгляду адміністративної справ.

Згідно листа Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції від 10.03.2025 року № 5683/41/13/13/01.28 відеозаписи з нагрудних відео реєстраторів поліцейських за постановою серії ЕНА № 3384770 від 31 жовтня 2024 року були знищені.

Таким чином, відповідачем не було надано належних та допустимих доказів проведення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, роз`яснення йому прав та обов`язків, заслуховування позивача, дослідження доказів вирішення клопотань.

Суд зазначає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача.

В контексті наведеного слід зауважити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 по справі № 524/5536/17, від 17.07.2019 по справі № 295/3099/17 та від 13.02.2020 року по справі № 524/9716/16-а, від 05.03.2020 по справі №607/7987/17.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, є не доведеним.

Враховуючи, що представником Управління патрульної поліції в Одеській облаcті Департаменту патрульної поліціїне було надано жодного допустимого, достовірного та достатнього доказу, який міг би підтвердити правомірність оскаржуваного позивачем рішення, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕНА № 3384770 від 31 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП і закриття справи про адміністративне правопорушення.

На підставі ч. 1 ст. 139 КАС України підлягають стягненню з Управління патрульної поліції в Одеській облаcті Департаменту патрульної поліціїна користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 605 грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Одеській облаcті Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст.ст. 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Одеській облаcті Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимісерії ЕНА № 3384770 від 31 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Одеській облаcті Департаменту патрульної поліціїна користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 605 грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Одеській облаcті Департаменту патрульної поліції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 29 травня 2025 року.

Суддя: О.Я.Присакар