Справа № 723/1250/25
Суддя: Бужора В. Т.
Дата ухвалення: 2025-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 723/1250/25
Провадження № 2-а/723/2214/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі:

головуючого судді Бужори В.Т.

при секретарі Чікал І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що 07 березня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , було винесено Постанову №1134 від 07.03.2025 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (далі - Постанова 1134), що становить 17 000 грн. (копія постанови №1134 від 07.03.2025 року додається).

Копію Постанови №1134 від 07.03.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності позивач отримав під підпис 14.03.2025 року, отже заяву щодо її оскарження, згідно ч.2 ст.286 КАСУ, подано в терміни.

Однак, з вище зазначеною постановою позивач не погоджується, вважає її необгрунтованою та безпідставною. Оскільки постанова була винесена на підставі матеріалів про адміністративне правопорушення, які не відповідають вимогам процесуальних та матеріальних норм законодавства. У Постанові 1134 було встановлено, що на розгляд надійшли матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210 ч.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Також, вказано, що «матеріали адміністративної справи відповідають вимогам 235 КупАП» (процитовано з Постанови №1134), та зазначено, що протокол складено правильно, обставини, що виключають здійснення провадження у справі та визначені ст. 247 КУпАП - відсутні.

Як доказом винуватості ОСОБА_1 посадовою особою уповноваженою на складання адміністративного протоколу додано: Протокол серії ЧРТЦК №517 від 20.02.2025 р. (далі - Протокол №517; копія Протоколу серії ЧРТЦК №517 від 20.02.2025 р. додається).

Позивач звертає увагу суду на те, що Протокол серії ЧРТЦК №517 від 20.02.2025 р. був складений 20.02.2025 року, а в описовій частині суті адміністративного правопорушення вказана дата 22.02.2025 р.

Оскільки дата складання протоколу, в апріорі не може передувати даті вчинення діяння, це свідчить про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за такої обставини згідно п.1 ч.І ст.247 КУпАП.

Також, в Протоколі серії ЧРТЦК №517 від 20.02.2025 р. зазначено, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а Постановою №1134 було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, яка передбачена ч.3 ст.210 КУпАП. Дві вище зазначені норми не є тотожними поняттями, а є абсолютно різними, тому притягнення до адміністративної відповідальності Постановою №1134 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, з залученим в якості доказу Протоколом №517 є безпідставним, а отже відсутній склад адміністративного правопорушення.

Протокол серії ЧРТЦК №517 від 20.02.2025 р. є не належним і допустимим доказом. А при відсутності належного і допустимого доказу, немає складу адміністративного правопорушення.

Всупереч частині 1 статті 256 КУпАП в Протоколі серії ЧРТЦК №517 від 20.02.2025 р. зазначено, що протокол складено оператором мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 старшим солдатом ОСОБА_3 , а не уповноваженою особою.

Просив постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності визнати незаконною та скасувати, провадження у справі закрити.

Представник відповідача направив в суд відзив, в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає з наступних підстав.

Відповідно до підпункту 10-1 пункту 1 Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану, військовозобов`язаний ОСОБА_1 зобов`язаний, зокрема, уточнити протягом 60 днів (з 18.05.2024 по 16.07.2024) з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані (адресу фактичного місця проживання, місце роботи, отримання освіти, номер телефону, адресу електронної пошти та ін.) через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Вищевказані приписи військовозобов`язаним ОСОБА_1 в період з 18.05.2024 по 16.07.2024 були проігноровані. В матеріалах адміністративної справи міститься витяг з електронного ресурсу Оберіг, де відсутня інформація про уточнення даних у вищезазначений період (копія додається).

Позивач не з`являвся вчасно до Чернівецького РТЦКтаСП (третього відділу), персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста вчасно не уточнив. Такі дії (бездіяльність) призвели до порушення ним правил військового обліку, вчиненого в особливий період. Тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В подальшому, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності (постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №1134 від 07.03.2025. про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч., ст.210 КУпАП).

Просив у задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Позивач надіслав на адресу суду додаткові пояснення по справі, відповідно до яких згідно Закону України від 09 травня 2024 року №3696-ІХ, текст статті 210 КУпАП було доповнено наступним: Примітка. Положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Звертає увагу суду на відсутність слова «всіх» перед висловом «персональних даних». Таким чином, можна зробити висновок про те, що вона звільняє особу від відповідальності за ст.210,210-1 КУпАП за будь-які порушення законодавства про мобілізацію у випадку, якщо стосовно цієї особи існує можливість отримання будьякої частини персональних даних з інших реєстрів.

Відповідач мав та має можливість отримати персональні дані Позивача шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (утому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Наприклад, інформація про дані Позивача міститься в органах реєстрації актів громадського стану, які створені та діють на підставі ЗУ «Про органи реєстрації актів громадського стану» від 24 грудня 1993 року; інформація про РНОКПП Позивача, місто роботи, податкову адресу, доходи, може бути отримана від Державної податкової служби України; про місце реєстрації - від органів МВС України.

За таких умов, будь-яке застосування штрафу Відповідачем щодо Позивача на підставі ст.210 КУпАП України є незаконною, оскільки прямо порушує імперативну норму примітки до цієї статті.

В судове засідання позивач не з`явився.

Відповідач в особі представника в судове засідання не з`явився.

Ухвалою суду від 24.03.2025 року відкрито провадження в справі та призначено судове засідання на 24.04.2025 року.

Дослідженими матеріалами справи судом встановлено, що постановою №1134 від 07.03.20254 року накладено на громадянина ОСОБА_1 штраф у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень за ознаками адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (а.с.14).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 3 зазначеного Порядку для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Статтею 9 вказаного Закону передбачено, що військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань.

Відповідно до примітки у ст. 210 КУпАП зазначено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отриманий держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно- комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

До персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать, зокрема, місце проживання та місце перебування; відомості про сімейний стан особи та членів її сім`ї (прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), а також дітей); відомості про зайнятість (код ЄДРПОУ та місцезнаходження підприємства, установи, організації, місце роботи, посада, стаж роботи) (ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов' язаних та резервістів»).

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді всю необхідну інформацію щодо персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста зазначену в ст. 7 цього закону необхідну їм для виконання покладених на них функцій.

Таким чином, аналізуючи вищевказані норми Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», інформацію, яку не оновив позивач, відповідач мав отримати від уповноважених органів та з реєстрів, до яких має доступ в електронному вигляді.

Згідно з статтею 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 268 КУпАП законодавцем визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному (необгрунтованому) притягненню такої особи до відповідальності.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до положень статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як зазначено попередньо, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Таке провадження спрямоване, зокрема, на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідач як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності, у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності .місцевий загальний суд як адміністративний має право:

залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, суд приходить до висновку про скасування рішення суб`єкта владних повноважень та закриття справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,6,7,9,122, 205,268,272,286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 07.03.2025 року №1134, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , полковником ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн., а справу про адміністративне правопорушення, - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі розгляду справи в порядку письмового провадження зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

СУДДЯ: