Справа № 160/8343/25
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2025 рокуСправа №160/8343/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Державного підприємства «ДНІПРОВСЬКИЙ НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ТА ПРОЕКТНИЙ ІНСТИТУТ ЗЕМЛЕУСТРОЮ» про стягнення податкового боргу, -
Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДПС у Дніпропетровській області, позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державного підприємства «ДНІПРОВСЬКИЙ НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ТА ПРОЕКТНИЙ ІНСТИТУТ ЗЕМЛЕУСТРОЮ» (далі відповідач), в якій позивач просить стягнути податковий борг з Державного підприємства «ДНІПРОВСЬКИЙ НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ТА ПРОЕКТНИЙ ІНСТИТУТ ЗЕМЛЕУСТРОЮ» до бюджету у розмірі 506 400,72 грн шляхом стягнення з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.
В обґрунтування позову зазначено, що в інтегрованих картках платника податків Державного підприємства «ДНІПРОВСЬКИЙ НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ТА ПРОЕКТНИЙ ІНСТИТУТ ЗЕМЛЕУСТРОЮ» обліковується не заявлений до суду податковий борг на загальну суму 506 400,72 грн. Заборгованість з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) виникла у зв`язку з несплатою платником податків у встановлені терміни сум грошових зобов`язань у розмірі 487 281,89 грн згідно з податковими деклараціями та податковими повідомленнями-рішеннями. Також, за відповідачем рахується заборгованість по земельному податку з юридичних осіб, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань, у розмірі 340,00 грн. Крім того, наявна заборгованість з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань, у розмірі 17 468,87 грн. Поміж іншого, у відповідача наявна заборгованість по частині чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та організацій), яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань, у розмірі 1 309,96 грн. Інформація щодо оскарження винесених податкових повідомлень-рішень у контролюючого органу відсутня. З урахуванням вимог статей 56, 57 ПК України, у зв`язку з несплатою Державним підприємством «ДНІПРОВСЬКИЙ НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ТА ПРОЕКТНИЙ ІНСТИТУТ ЗЕМЛЕУСТРОЮ» у встановлені строки нарахованих сум, грошові зобов`язання набули статусу податкового боргу. Відповідно до статті 59 ПК України, у зв`язку з несплатою до бюджету сум податкового боргу по Державному підприємству «ДНІПРОВСЬКИЙ НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ТА ПРОЕКТНИЙ ІНСТИТУТ ЗЕМЛЕУСТРОЮ» сформована податкова вимога від №270-25 від 07.05.2014, яка була направлена на адресу платника. У зв`язку з несплатою податкового боргу, позивач звернувся до суду про стягнення заборгованості.
Ухвалою суду від 25.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою суду встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Враховуючи норму частини 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач вважається належним чином повідомленим про відкриття провадження у справі.
На підставі частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що ДП «ДНІПРОВСЬКИЙ НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ТА ПРОЕКТНИЙ ІНСТИТУТ ЗЕМЛЕУСТРОЮ» перебуває на обліку платників податків в ГУ ДПС у Дніпропетровській області.
З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що станом на час звернення позивача до суду за відповідачем рахувався податковий борг у загальному розмірі 506 400,72 грн.
Заборгованість з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) виникла у зв`язку з несплатою ДП «ДНІПРОВСЬКИЙ НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ТА ПРОЕКТНИЙ ІНСТИТУТ ЗЕМЛЕУСТРОЮ» у встановлені терміни сум грошових зобов`язань, зокрема, згідно з поданими відповідачем податковими деклараціями:
Заборгованість з податку на прибуток підприємстві організацій, що перебувають у державній власності, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань згідно з:
07.05.2014 відповідачу виставлено податкову вимогу форми «Ю» №270-25 на суму 22 029,00 грн (а.с. 7).
На момент вирішення спору в суді доказів сплати суми податкового боргу та доказів оскарження податкових повідомлень-рішень надано не було.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить з наступного.
Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Підпунктами 16.1.4., 16.1.11. пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний:
сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи;
повідомляти контролюючі органи про зміну місцезнаходження юридичної особи.
Відповідно до підпунктів 36.1-36.3 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.
Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України визначено, що, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 ПК України).
Як свідчать матеріали справи, відповідачем подано до податкового органу податкові декларації з податку на додану вартість, в яких визначена сума позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету.
Таким чином, позивачем було самостійно задекларовано грошові зобов`язання з податку на додану вартість, які є узгодженими в розумінні приписів пункту 54.1 статті 54 ПК України.
Однак ці зобов`язання у строки, визначені приписами ПК України, сплачені не були, у зв`язку із чим у відповідача утворився податковий борг з податку на додану вартість.
Також, матеріали справи свідчать, що позивачем винесені податкові повідомлення-рішення, якими до відповідача застосовані штрафні санкції.
Відповідно до пункту 58.1 ПК України, у разі коли сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V ПК України, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.
На підставі пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Доказів оскарження податкового повідомлення-рішення та доказів сплати відповідачем податкового зобов`язання до суду не надано.
Відповідно до пункту 57.3. статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Відповідно до статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган податкової служби надсилає йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання податкового повідомлення-рішення.
Згідно з підпунктом 42.2. статті 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
На підставі пункту 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Відповідачу 07.05.2014 виставлено податкову вимогу форми «Ю» №270-25 на суму 22 029,00 грн.
Згідно із підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.
Керуючись підпунктами 95.1-95.3 статті 95 ПК України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог позивачем щодо стягнення з відповідача податкового боргу в загальній сумі 506 400,72 грн, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
У зв`язку з відсутністю таких витрат, розподіл судових витрат не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Стягнути податковий борг з Державного підприємства «ДНІПРОВСЬКИЙ НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ТА ПРОЕКТНИЙ ІНСТИТУТ ЗЕМЛЕУСТРОЮ» до бюджету у розмірі 506 400 (п`ятсот шість тисяч чотириста) гривень 72 копійки шляхом стягнення з рахунків платника податків у банках, що обслуговують такого платника податків.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар