Справа № 160/19962/24
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2025 року м. Дніпросправа № 160/19962/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Поспєлової А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року (суддя Калугіна Н.Є.)

у справі №160/19962/24

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

про визнання протиправними та скасування акту та окремих положень наказу, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 №486 від 20.10.2022;

- визнати протиправним та скасувати Акт розслідування нещасного випадку від 27.10.2022 (в тому числі поранення), що стався 28.09.2022 у Військовій частині НОМЕР_1 ЦОТО НГ України (Форма Н-5);

- визнати протиправним та скасувати Акт №270/22 про нещасний випадок невиробничого характеру від 27.10.2022 в частині визначення, що нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 НГУ провести повторне спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався 28.09.2022 з ОСОБА_1 та скласти Акт форми Н-1 розслідування нещасного випадку (в тому числі поранення) у відповідності до п.3.9 розділу 3; п.4.1. розділу 4 наказу МВС №1346 від 27.12.2002 про нещасний випадок, що трапився при виконанні службових обов`язків у зв`язку виконанням посадових обов`язків за режимом роботи підрозділу у тому числі у відрядженні.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України на посаді командира 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону. Під час проходження позивачем військової служби 28.09.2022 з ним стався нещасний випадок. За наслідками нещасного випадку проведено службове розслідування, про що командиром військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 видано Наказ від 20.10.2022 №486. Також військовою частиною НОМЕР_1 НГУ складено Акт №270/22 про нещасний випадок невиробничого характеру від 27.10.2022 (Форма Н-1) та Акт розслідування нещасного випадку (Форма Н-5) від 27.10.2022. Позивач не погоджується з висновками комісій, викладеними у Акті №270/22 про нещасний випадок невиробничого характеру від 27.10.2022 (Форма Н-1) та з Актом розслідування нещасного випадку (Форма Н-5) від 27.10.2022, а також вважає наказ командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 №486 від 20.10.2022 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на те, що фактично в акті спеціального розслідування за формою Н-5 не досліджено причини травмування молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , а лише констатовано, що причинами нещасного випадку є: організаційні порушення вимог безпеки під час експлуатації транспортних засобів; психофізіологічні погані фізичні дані або стан здоров`я. В розділі 6 «Висновок комісії» комісія зазначила, що нещасний випадок стався в період проходження військової служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків. При цьому, із змісту вказаного розділу та інших розділів Акту Н-5, неможливо встановити, внаслідок дослідження яких саме обставин чи фактів комісія дійшла такого висновку. Відтак, на думку позивача, Акт форми НТ-1 та Акт форми Н-5 прийняті з порушенням приписів Порядку №1346, та без урахування всіх обставин, необхідних для прийняття рішення, а отже, висновки про те, що нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків є передчасними, а тому вони мають бути скасовані.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Суд виходив з того, що комісією правомірно здійснено розслідування нещасного випадку, за результатами якого зроблено висновок, що нещасний випадок стався в період проходження позивачем служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, що відповідає п. 3.11 Порядку № 1346.

Щодо позовної вимоги в частині визнання протиправним та скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 №486 від 20.10.2022, суд зазначив, що у зв`язку з визнанням судом правомірними висновків, викладених у оскаржуваних актах, підстави для визнання наказу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №486 від 20.10.2022 також відсутні.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції передчасно дійшов висновку щодо відсутності підстав для визнання протиправними та скасування Актів розслідування нещасного випадку від 27.10.2022 Форма Н-5 та про нещасний випадок невиробничого характеру №270/22 від 27.10.2022.

Вказує, що у рішенні Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 16.12.2022, вказано, що: « ОСОБА_1 використовував власний автомобіль в інтересах служби». Окрім того, позивач звертає увагу суду, що не перебував у стані алкогольного сп`яніння, жодного висновку про наявність в організмі алкоголю, отруйних чи наркотичних речовин не складалося.

Позивач в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, відповідно до поданого відзиву на апеляційну скаргу просить залишити рішення суду без змін як законне та обґрунтоване. Відповідач зазначає, що матеріалами службового розслідування встановлено, що позивач без крайньої на те потреби, з метою вирішення особистих питань, не отримавши на це дозвіл та не доповівши про це, 28.09.2022 самовільно без поважних причин залишив місце несення служби, а саме територію об`єкту №358. Постановою Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 16.12.2022 у справі №198/338/22 за результатами розгляду адміністративного протоколу від 20.10.2022 стосовно молодшого лейтенанта ОСОБА_1 вину його підтверджено, а правопорушення, вчинене останнім визначено як малозначне адміністративне правопорушенням та звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, що не спростовує та не скасовує факту вчинення позивачем правопорушення, а лише звільняє військовослужбовця від більш суворої адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, у відповідності до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України проходять військову службу військовослужбовці строкової служби, особи офіцерського складу, а також військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом па посадах рядового, сержантського та старшинського складу.

Позивач - ОСОБА_1 проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України з 07.05.2022 по 12.05.2023.

Відповідно до наказу командира частини (но стройовій частині) від 07.05.2022 №87 молодшого лейтенанта запасу ОСОБА_1 , який прибув для проходження військової служби за призовом під час мобілізації відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022, із ІНФОРМАЦІЯ_2 , зараховано в списки військової частини та на всі види забезпечення і призначено па посаду командира 2-го стрілецького взводу 1-ї стрілецької роти НОМЕР_3 стрілецького батальйону (ВОС 0221003).

Відповідно до наказу командира частини від 28.09.2022 №239 для несення вартової служби з охорони та оборони важливих державних об`єктів на території об`єкта №358 компресорної станції «Павлоград» (с. Призове) призначено 17 військовослужбовців від 1-ї стрілецької роти 1-го стрілецького батальйону з 08.00 год. 28.09.2022 до 08.00 год. 29.09.2022, начальником варти головного сержанта 2-го стрілецького взводу 1-ї стрілецької роти 1-го стрілецького батальйону молодшого сержанта ОСОБА_2 , а старшим (командиром) на вказаному об`єкті перебував молодший лейтенант ОСОБА_1 .

29.09.2022 від працівників поліції Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України отримано інформацію, що ОСОБА_1 , призваний на військову службу під час мобілізації, потрапив у ДТП на трасі М-30 «Стрий-Ізварине» в районі с. Меліоративного, Дніпропетровської області. В ході з`ясування обставин встановлено, що 28.09.2022 приблизно о 22:30 год. рухаючись на власному автомобілі «Lincoln МКХ» д/н НОМЕР_4 по трасі М-30 «Стрий-Ізварине» в сторону міста Дніпра молодший лейтенант ОСОБА_1 не впорався з керуванням, здійснив зіткнення з металевим відбійником, який розділяє транспортні потоки протилежних напрямків та в подальшому допустив перекидання автомобіля. Внаслідок ДТП молодший лейтенант ОСОБА_1 отримав чисельні травми, був доставлений до відділення реанімації Новомосковської ЦРЛ ДОР, де була проведена операція з ампутації верхньої лівої кінцівки.

29.09.2022 Новомосковським районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області внесено до ЄРДР інформацію по кримінальному провадженню за №0000898 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України (порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, якщо вони спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження) по факту того, що 28.09.2022 приблизно о 22:30 год, рухаючись на власному автомобілі «Lincoln МКZ», д/н НОМЕР_4 , по трасі М-30 «Стрий-Ізварине» в сторону міста Дніпра молодший лейтенант ОСОБА_1 не впорався з керуванням, здійснив зіткнення з металевим відбійником, який розділяє транспортні потоки протилежних напрямків та в подальшому допустив перекидання автомобіля.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії від 29.09.2022 №452 призначено проведення службового розслідування задля встановлення причин та обставин, що призвели до скоєння 28.09.2022 дорожньо-транспортної пригоди командиром 2-го стрілецького взводу 1-i стрілецької роти 1-го стрілецького батальйону молодшим лейтенантом ОСОБА_1 .

Наказом командира військової частини від 21.10.2022 №274н/в створено комісію з розслідування нещасного випадку у вигляді травмування, який стався 28.09.2022 з молодшим лейтенантом ОСОБА_1 .

За результатами проведення службового розслідування, встановлено такі обставини:

28.08.2022 близько 21.25 год. молодший лейтенант ОСОБА_1 , призваний під час мобілізації, в період виконання службово-бойових завдань, без крайньої на те потреби, з метою вирішення особистих питань, не отримавши на це дозвіл та не доповівши про це, самовільно без поважних причин залишив місце несення служби, а саме територію об`єкту №358, що охороняється військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України «Компресорна станція «Павлоград», яка розташована у с. Призове, Павлоградського району (перед перейменуванням - Юр`ївського району) Дніпропетровської області, де був старшим (командиром) та перебував відсутнім на території об`єкту без поважних причин до 22.30 год. 28.09.2022 (момент вчинення військовослужбовцем ДТП та подальшої госпіталізації до Новомосковської ЦРЛ ДОР), тобто більше 1-ї години, під час дії особливого періоду, в умовах воєнного стану, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП;

28.08.2022 молодший лейтенант ОСОБА_1 , призваний під час мобілізації, в період виконання службово-бойових завдань:

порушив вимоги командира частини щодо недопущення використання власних транспортних (цивільних) засобів, знаходження таких ТЗ на території та поблизу об`єктів;

порушив вимоги кодексу етичної поведінки військових посадових осіб та інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, у Національній гвардії України, затвердженим командувачем Національної гвардії України 03.05.2017 шляхом вчинення правопорушення, а саме водіння в нетверезому стані та вчинення у результаті ДТП;

неякісно та не в повному обсязі виконував свої службові обов`язки командира 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону та покладені на нього обов`язки старшого (командира) об`єкту №358;

вищевказаними діями порушивши військову дисципліну, вимоги статті 4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», статей 11, 12, 16, 37, 119 та 120 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», чим вчинив дисциплінарне правопорушення;

інші факти неякісного виконання посадовими особами частини службових обов`язків, що призвело до порушення встановленого керівними документами у Національній гвардії України порядку та строків здійснення донесення про факт ДПТ до вищого штабу.

27.10.2022 затверджено акт № 270/22, складений комісією Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем, за формою НТ* "Про нещасний випадок невиробничого характеру". Згідно цього акту, нещасний випадок стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків унаслідок порушення потерпілим вимог безпеки під час експлуатації транспортних засобів.

Окрім цього, 27.10.2022, затверджено акт за формою Н-5* розслідування нещасного випадку, що стався 28.09.2022 з молодшим лейтенантом ОСОБА_1 . Згідно з даним актом, комісія дійшла висновку, що нещасний випадок стався в період проходження ним служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №486 від 20.10.2022 «Про підсумки розслідування для встановлення причин та обставин, що призвели до скоєння 28.09.2023 дорожньо-транспортної пригоди командиром 2-го стрілецького взводу 1-ї стрілецької роти НОМЕР_3 стрілецького батальйону молодшим лейтенантом ОСОБА_1 , призваним під час мобілізації» службове розслідування завершено. За порушення 29.09.2022 вимоги командира щодо недопущення використання власних транспортних (цивільних) засобів, знаходження таких ТЗ на території та поблизу об`єктів, порушення вимог Кодексу етичної поведінки Національної гвардії України, неякісне виконання службових обов`язків, порушення військової дисципліни та вимог статті 4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», статей 11, 12, 16, 37, 119 та 120 Закону України «Про статус внутрішньої служби Збройних Сил України», командиру 2-го стрілецького взводу 1-ї стрілецької роти 1-го стрілецького батальйону молодшому лейтенанту ОСОБА_1 оголошено «догану».

16 грудня 2022 Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області розглянуто справу про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , за результатами розгляду якої підтверджено вину позивача у вчиненні правопорушення та постановлено звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, у зв`язку з малозначністю адміністративного правопорушення та оголошено йому усне зауваження. Провадження у справі закрито.

Позивач не погодився із зазначеними актами, а також із наказом №486 від 20.10.2022, у зв`язку з чим звернувся до суду.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у відповідності до вимог ст.308 КАС України, погоджується з висновками суду.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про Національну гвардію України» Національна гвардія України - військове формування з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про Національну гвардію України» Національна гвардія України у своїй діяльності керується Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них нормативно-правовими актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За вчинення протиправних дій та бездіяльність військовослужбовці Національної гвардії України несуть дисциплінарну, матеріальну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність згідно із законом (ч. 1 ст.14 вказаного Закону).

Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV затверджений Статут внутрішньої служби Збройних Сил України.

Дія Статуту, як в ньому зазначено, поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

Згідно ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, зокрема такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Відповідно до ст.16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до ст.37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

Статтею 119 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що командир взводу (групи, башти) в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність взводу (групи, башти) та успішне виконання ним бойових завдань, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за збереження і стан озброєння, боєприпасів, техніки та майна взводу (групи, башти), за підтримання внутрішнього порядку у взводі (групі, башті).

Обов`язки командира взводу (групи, башти) визначені в ст.120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Дія цього Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

Відповідно до ст.1, 2 військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Згідно статті 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

За приписами статті 48 Дисциплінарного статуту на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Згідно із статтею 83 Дисциплінарного статуту, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Статтями 84, 85 цього ж Статуту установлено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Відповідно статті 86 Дисциплінарного статуту, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення. Під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що підставою притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є неналежне виконання ним службових обов`язків, порушення військової дисципліни. Для притягнення військовослужбовця до такої відповідальності необхідно, щоб був зафіксований сам факт порушення, вину військовослужбовця повністю доведено, встановлено ступінь його вини та з`ясовано причини і умови, що сприяли вчиненню ним правопорушення.

При цьому, з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення та визначення ступеня вини, прийняттю рішення про накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення може передувати проведення службового розслідування.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 квітня 2020 року № 347, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 травня 2020 р. за № 473/34756, затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній гвардії України.

Цей Порядок визначає підстави, порядок проведення службових розслідувань стосовно військовослужбовців Національної гвардії України, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження ними зборів, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, права та обов`язки посадових осіб під час проведення службових розслідувань.

За визначенням в п.7 розділу I Порядку № 347 службове розслідування - комплекс заходів, які здійснюються в межах компетенції з метою уточнення причин і умов подій, що сприяли вчиненню правопорушення, відповідальність за яке передбачена законодавством, та визначення ступеня вини особи (осіб), якою (якими) вчинено це правопорушення, а також з`ясування інших обставин, пов`язаних з таким порушенням.

Пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 347 визначено, що службове розслідування проводиться в разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, вимог законодавства, наказів начальників (керівників) чи інших розпорядчих документів; неправомірного застосування військовослужбовцем заходів фізичного впливу, спеціальних засобів, вогнепальної зброї, озброєння та бойової техніки; порушення правил несення вартової або внутрішньої служб; розголошення змісту або втрати службових документів; установлення фактів дискримінації за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак, а також сексуальних домагань; установлення фактів завдання шкоди державі.

Відповідно до п.5 розділу ІІ Порядку № 347 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність правопорушення або події, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування, його (її) обставини (час, місце) та наслідки; осіб, з вини яких трапилася подія або правопорушення, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або спричинили їх виникнення; наявність причинного зв`язку між подією, з приводу якої було призначено службове розслідування, та неправомірними діями (бездіяльністю) військовослужбовця; конкретні неправомірні дії або бездіяльність військовослужбовця, який вчинив правопорушення; порушення норм законодавства або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення; форму вини (навмисно чи з необережності) та мотиви протиправної поведінки військовослужбовця і його ставлення до вчиненого; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; чи вчинено правопорушення під час виконання військовослужбовцем службових обов`язків; наявність шкоди (у разі виявлення факту заподіяння шкоди державі - у чому полягає така шкода, її розмір, причини виникнення, а також винні особи).

Рішення про проведення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та притягати підлеглого військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності (п.2 розділу ІІІ Порядку № 347).

Службове розслідування призначається письмовим наказом, у якому зазначаються: підстави для призначення службового розслідування; прізвище, ім`я, по батькові особи, стосовно якої має бути проведено службове розслідування (якщо її встановлено), та її посада; мета проведення службового розслідування; посадова особа, якій доручено проведення службового розслідування, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування); матеріально-технічне забезпечення роботи посадової особи чи комісії на час проведення службового розслідування (за потреби) п.5 розділу ІІІ Порядку № 347.

Особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право: отримувати інформацію про підстави проведення службового розслідування; брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, подавати документи та інші матеріали, які мають значення для проведення службового розслідування; висловлювати письмові зауваження щодо об`єктивності та повноти проведення службового розслідування, дій або бездіяльності осіб, які проводять службове розслідування; відмовлятися давати будь-які показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; звертатися з письмовим рапортом щодо ознайомлення з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, визначені законодавством (пункт 3 розділу V Порядку № 347).

Оформлення результатів службового розслідування викладено у розділі VІІ Порядку № 347.

Відповідно до п.1, 7, 8 розділу VІІ Порядку № 347 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який має містити вступну, описову та резолютивну частини.

Висновок службового розслідування підписується особами, які проводили службове розслідування, та візується посадовою особою юридичної служби. У разі встановлення порушення порядку проведення службового розслідування та/або вимог законодавства посадова особа юридичної служби надає свої письмові заперечення, які долучаються до матеріалів службового розслідування. Після підписання висновок службового розслідування подається на затвердження командиру (начальнику), який призначив службове розслідування.

До матеріалів службового розслідування додаються пояснення, акти, довідки, характеристики, копії службових карток та інші матеріали, що стосуються службового розслідування.

За правилами п.1 3 розділу ІХ Порядку № 347 командир (начальник), який призначив службове розслідування, розглядає висновок службового розслідування, усі інші матеріали службового розслідування та затверджує його.

Якщо вину військовослужбовця повністю доведено у вчиненні дисциплінарного првопорушення, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення, а також особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Накладення дисциплінарного стягнення на військовослужбовця, стосовно якого проводилося службове розслідування, здійснюється в порядку, визначеному Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

В спірному випадку, встановлені у справі обставини свідчать про відсутність в діях відповідача порушень щодо порядку призначення та проведення службового розслідування задля встановлення причин та обставин, що призвели до скоєння 28.09.2022 дорожньо-транспортної пригоди командиром 2-го стрілецького взводу 1-i стрілецької роти НОМЕР_3 стрілецького батальйону молодшим лейтенантом ОСОБА_1 .

Матеріали службового розслідування, які містять, в тому числі пояснення позивача, підтверджують висновки, що в період виконання службово-бойових завдань, без крайньої на те потреби, без отримання дозволу та не доповівши, позивач самовільно без поважних причин залишив місце несення служби, а саме: територію об`єкту №358, де був старшим (командиром) та був відсутнім на території об`єкту без поважних причин 28.09.2022.

Обставини, на які посилається позивач, не спростовують факту самовільного, без поважних причин залишення ним місця несення служби, що призвело до нещасного випадку з тяжкими для позивача наслідками, що дає підстави для висновку про недотримання позивачем приписів Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, неналежне виконання позивачем службових обов`язків, порушення військової дисципліни.

Відповідач, приймаючи рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №486 від 20.10.2022, обираючи вид стягнення відносно позивача «догана», діяв у межах власної дискреції та врахував критерії: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередню поведінку військовослужбовця.

Щодо посилання позивача на необґрунтованість висновків розслідування нещасного випадку суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що відповідачем дотримано процедуру проведення розслідування нещасного випадку, встановлено достовірність висновків проведеного розслідування та відповідно обґрунтованість прийнятих за результатами праведного розслідування актів.

Основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні врегульовані Законом України «Про охорону праці» від 14.10.1992 № 2694-ХІІ.

Статтею 1 Закону №2694-ХІІ визначено поняття охорони праці як система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.

Приписами ст. 14 Закону № 2694-ХІІ, працівник зобов`язаний: дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

У відповідності до статті 22 Закону №2694-ХІІ, повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.

За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.

Підзаконним нормативно-правовим актом, що регулює порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, - є Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 №1346 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31.01.2003 за № 83/7404 (далі - Порядок №1346 в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), який розроблено з метою врегулювання питань, пов`язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України.

Відповідно до п. 2.1. Порядку №1346, розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

Згідно з п. 2.2. Порядку №1346 за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Відповідно до п.2.4. Порядку №1346, якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ* (додаток 2).

Пункт 3.1. Порядку № 1346 визначає, що про кожний нещасний випадок (у тому числі поранення) працівник, який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу посадову особу підрозділу і вжити заходів до надання необхідної допомоги.

Згідно з п. 3.2 Порядку №1346 керівник (посадова особа), у свою чергу, зобов`язаний: терміново організувати надання медичної допомоги потерпілому, а в разі потреби доставити його до лікувально-профілактичного закладу; повідомити про те, що сталося, керівника підрозділу, службу охорони праці УМЗ, ВМЗ ГУМВС, УМВС. Якщо потерпілий є працівником іншого підрозділу, повідомити керівника цього підрозділу, у разі нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався внаслідок пожежі, - місцеві органи державної пожежної охорони, а при гострому професійному захворюванні (отруєнні) - відповідну санітарну епідеміологічну станцію (далі - СЕС) системи МВС України; зберегти до прибуття комісії з розслідування обстановку в тому стані, у якому вона була на момент події (якщо це не загрожує життю і здоров`ю інших працівників), а також ужити заходів до недопущення подібних випадків.

Згідно з п. 3.8. Порядку № 1346 комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії: обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків); скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію.

У разі необхідності встановлений термін розслідування може бути продовжений керівником, який призначив комісію.

На підставі п. 3.12 Порядку № 1346 до першого примірника акта розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* долучаються: акт за формою Н-1* (НТ*), пояснення свідків, потерпілого, витяги з нормативних документів, схеми, фотографії та інші документи, що характеризують місце події (робоче місце), стан технічних засобів (транспорту, устаткування, апаратури тощо), діагноз травми, медичний висновок щодо втрати здоров`я потерпілим у результаті нещасного випадку (у тому числі поранення), а в разі необхідності - також висновок щодо наявності в його організмі алкоголю, отруйних чи наркотичних речовин.

Згідно з п. 3.14. Порядку № 1346 керівник підрозділу повинен розглянути і затвердити акти за формою Н-1* (НТ*) протягом доби після закінчення розслідування, а щодо випадків, які сталися за межами підрозділу, - протягом доби після одержання необхідних матеріалів.

Пунктом 3.19. Порядку № 1346 передбачено, що нещасний випадок (у тому числі поранення), про який безпосереднього керівника потерпілого чи керівника підрозділу своєчасно не повідомили, або якщо втрата працездатності від нещасного випадку настала не одразу, незалежно від терміну, коли він стався, розслідується згідно з цим Порядком протягом місяця після одержання заяви потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси. Питання про складання акта за формою Н-1* (НТ*) вирішується комісією з розслідування, а в разі незгоди потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси, з рішенням комісії - в порядку, передбаченому чинним законодавством.

За змістом п. 3.9 Порядку №1346 комісія з розслідування визнає, що «нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків», якщо він трапився в період проходження служби під час: припинення або запобігання злочинам або правопорушенням; вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод; охорони і забезпечення громадського порядку; несення постової чи патрульної служби; виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили; забезпечення безпеки дорожнього руху; участі в ліквідації наслідків аварії, пожежі, катастрофи, стихійного лиха та інших надзвичайних подій; виконання потерпілим трудових (посадових, функціональних) обов`язків за режимом роботи підрозділу, у тому числі у відрядженні; перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби (далі - робота) з моменту прибуття потерпілого в підрозділ до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього розпорядку підрозділу, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або, за дорученням керівника, у неробочий час; підготовки до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь праці, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення; проїзду на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підрозділу, або іншому транспортному засобі відповідно до укладеного договору; проведення навчання, тренувань, обов`язкових фізичних занять у встановлений час, участі в спортивних змаганнях, професійних та кваліфікаційних конкурсах; використання власного транспорту в інтересах підрозділу з дозволу або за письмовим дорученням керівника підрозділу; провадження дій в інтересах підрозділу, у якому проходить службу (працює) потерпілий; прямування працівника до об`єкта (між об`єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами; прямування потерпілого до місця чи з місця відрядження згідно з установленим завданням про відрядження.

Пунктом 3.10 Порядку №1346 визначено, що Комісія з розслідування також визнає, що «нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків», якщо він стався в період проходження служби внаслідок: безпосереднього впливу правопорушника (злочинця) на працівника (учинення опору, захват заручником, напад на працівника, який перебуває не при виконанні службових обов`язків, з метою помсти за законні дії з припинення правопорушення, затримання або викриття правопорушника в період служби тощо); спроби самогубства працівника під впливом психофізіологічних, небезпечних та шкідливих факторів, пов`язаних з виконанням службових обов`язків; травмування внаслідок нестатутних відносин (у разі відсутності вини потерпілого); раптового погіршення стану здоров`я працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов`язків у разі відсутності умов, зазначених у третьому, четвертому та шостому абзацах пункту 3.11 цього розділу, що визнається пов`язаним з виконанням службових обов`язків за умови, що погіршення стану здоров`я працівника сталося внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не проходив медичного огляду, передбаченого законодавством, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку про стан його здоров`я. Медичний висновок щодо зв`язку погіршення стану здоров`я працівника з впливом на нього небезпечних чи шкідливих виробничих факторів або щодо протипоказання за станом здоров`я працівника виконувати зазначену роботу видається лікувально-профілактичним закладом за місцем лікування потерпілого на запит керівника підрозділу чи голови комісії з розслідування; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Водночас, п. 3.11 Порядку № 1346 передбачає, що комісія з розслідування визнає, що «нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків», якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався:

- за обставин, які не підпадають під дію пунктів 3.9, 3.10 цього розділу і не пов`язані з виконанням службових обов`язків;

- унаслідок дій, учинених у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, а також унаслідок дії алкоголю, наркотичних або інших отруйних речовин (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин із службовою метою або порушення вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, був відсторонений від служби (роботи) згідно з установленим порядком;

- під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду;

- у разі природної смерті або самогубства, за винятком випадків, зазначених у пункті 3.10 цього розділу, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів досудового розслідування;

- унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.

Зазначений у п. 3.11 Порядку № 1346 перелік підстав для висновку комісії що «нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків» є виключним.

При цьому має враховуватися, що відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Як вбачається з акту розслідування нещасного випадку від 27.10.2022 форми Н-5* та акту про нещасний випадок невиробничого характеру №270/22 від 27.10.2022, комісією встановлено причини нещасного випадку порушення вимог безпеки під час експлуатації транспортних засобів.

Правильність висновків розслідування нещасного випадку в частині встановлення факту порушення позивачем вимог безпеки під час експлуатації транспортних засобів підтверджено постановою Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 16.12.2022 у справі №198/338/22.

Процедурних порушень під час розслідування нещасного випадку та складання відповідних актів ані судом першої, ані судом апеляційної інстанції не встановлено.

Також, як з`ясовано судом вище, нещасний випадок з позивачем стався саме внаслідок неналежного виконання ним службових обов`язків, порушення військової дисципліни, що полягає у тому, що позивач залишив місце служби без крайньої потреби, без отримання на це дозволу та не доповівши про це.

Факт порушення позивачем військової дисципліни, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, встановлений в ході проведеного службового розслідування, призначеного з метою встановлення причин та обставин, що призвели до скоєння 28.09.2022 дорожньо-транспортної пригоди командиром 2-го стрілецького взводу 1-i стрілецької роти НОМЕР_3 стрілецького батальйону молодшим лейтенантом ОСОБА_1 .

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про правомірне проведення розслідування нещасного випадку, за результатами якого зроблено висновок, що нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, що відповідає п. 3.11 Порядку № 1346.

Відповідно, підстави для визнання протиправними та скасування Актів розслідування нещасного випадку від 27.10.2022 р. Форма Н-5 та про нещасний випадок невиробничого характеру №270/22 від 27.10.2022 відсутні.

Підсумовуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції під час розгляду справи дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року у справі №160/19962/24 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко