Справа № 495/1338/25
Суддя: Топалова А. Л.
Дата ухвалення: 2025-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/1338/25

Номер провадження 2-а/495/33/2025

28 травня 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі головуючого судді Топалової А.Л., із секретарем судового засідання Кракатицею В.І. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Братінов І.П., до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 одночасно із заявою про поновлення строків на звернення до суду, звернувся з позовом в порядку адміністративного судочинства до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 251767 від 04.02.2025, винесену начальником відділення ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_1 " молодшим лейтенантом ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст.202 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень, провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Позов мотивує наступним: 02.02.2025 інспектор прикордонної служби кулеметник 1 групи інспекторів ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_1 " НОМЕР_1 Прикордонного загону ДПС України ОСОБА_3 складено відносно позивача протокол про адмінправопорушення серії ПдРУ № 331899, відповідно до якого 02.02.2025 приблизно о 17.50 год. на місці несення служби п/н контрольний пост " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Одеського району Одеської області в прикордонній смузі на відстані 150м від прикордонного знаку № 0613 виявлено ОСОБА_1 , який перебував у прикордонній смузі без відповідного дозволу органу охорони державного кордону України, чим порушивприкордонний режим, а саме вимоги п.7 Положення "Про прикордонний режим", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1147 від 07.07.1998 року, чим вчинив адмінправопорушення, передбачене ч.1 ст.202 КУпАП.

Постановою про накладення адміністративного стягнення № 251767 від 04.02.2025, винесеною начальником відділення ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_1 " молодшим лейтенантом ОСОБА_4 позивача визнано винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.202 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

Вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог статтей 222-1, 268, 283 КУпАП, оскільки був порушений процесуальний порядок розгляду зазначеного адмінматеріалу та порядок її складання, оскільки про дату та час розгляду справи він не був повідомлений.

Крім того, вважає притягнення його до адмінвідповідальності за ч.1 ст.202 КУпАП безпідставним. Зазначив, що є місцевим мешканцем (зареєстрований у с.Молога Білгород-Дністровського району Одеської області), з 23.06.2024 працює на посаді автомеханіка у ФОП " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що по АДРЕСА_1 , станом на 04.02.2025 оновив свої облікові дані у ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується витягом з "Резерв+", протягом часу з 23.06.2024 по даний час безперешкодно перетинав транзитну ділянку через державний кордон України на рейсовому автобусі сполученням Білгород-Дністровський - Одеса , щоразу коли їхав на роботу та з роботи. Вважає, що на нього не поширюються вимоги п.7 Положення "Про прикордонний режим" щодо отримання дозволу прикордонної служби, оскільки він є місцевим мешканцем, який постійно проживає у прикордонній смузі, мав при собі усі необхідні для транзитного проїзду документи:паспорт громадянина України, військово-облікові документи, довідку з місця роботи.Посилається на вимоги п.2,3 наказу НОМЕР_1 прикордонного загону від 11.04.2022 № 447-АГ "Про запровадження додаткових тимчасових режимних обмежень".

На підставі викладеного, просить скасувати постанову № 251767 від 04.02.2025, винесеною начальником відділення ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_1 " молодшим лейтенантом ОСОБА_4 відносно позивача за ч.1 ст.202 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити.

Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.03.2025 відкрито провадження у справі за даним позовом та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

21.03.2025 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву разом з доданими до нього документами, згідно з яким просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача та залишити без змін оскаржувану постанову. З посиланням на вимоги ст.ст.24,35 Закону України "Про державний кордон України" Постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 № 1147 "Про прикордонний режим", від 03.08.1998 "Про контрольовані прикордонні райони", Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1147, п.3 наказу № 447-АГ НОМЕР_1 Прикордонного загону"Про запровадження додаткових тимчасових режимних обмежень"в редакції від 02.01.2024, просить у задоволенні позову відмовити. Зазначив, що 02.02.2025 о 17.50 встановлено, що позивач в`їхав в прикордонну смугу без дозволу відповідного органу Державної прикордонної служби, який безпосередньо виконує завдання щодо забезпечення недоторканості державного кордону у визначеній зоні відповідальності, тобто НОМЕР_1 прикордонного загону. В зв`язку з порушенням прикордонного режиму, а саме в`їздом у прикордонну смугу без дозволу НОМЕР_1 прикордонного загону відносно позивача було складено протокол про адмінправопорушення від 02.02.2025 № 331889 за ч.1 ст.202 КУпАП.У матеріалах справи про адмінправопорушення наявна копія паспортного документа гр. ОСОБА_1 , що, на думку відповідачча, підтверджує перебування позивача на контрольному посту " ІНФОРМАЦІЯ_1 ". Позивач ОСОБА_1 по суті вчиненого правопорушення давати пояснення відмовився, а також відмовився від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення, що зафіксовано у присутності двох свідків, відомості про яких містяться у протоколі про адмінправопорушення № 331889 ( ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ). Відтак вказаним протоколом підтверджується факт перебування позивача у прикордонній смузі в районі населеного пункту "Удобне" без відповідного дозволу НОМЕР_1 прикордонного загону. Із посиланням на ст.283 КУпАП вважає, що постанова від 04.02.2025 № 251767 є законною та відповідає вимогам чинного законодавства, а тому скасуванню не підлягає. Зауважує, що позивач помилково посилається на стару редакцію наказу НОМЕР_1 Прикордонного загону "Про запровадження додаткових тимчасових режимних обмежень" № 447-АГ від 11.04.2022, яка діяла до 02.01.2024.

В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлись належним чином, клопотань про відкладення розгляду справі не подали.

Керуючись ст.ст. 206, 257-263, 286 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, вирішуючи заявлені позовні вимоги суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.6 КАС України).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Державний кордон України це лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору. Державний кордон України визначається Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Правила прикордонного режиму встановлюється Положенням "Про прикордонний режим", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України» № 1147 від 27 липня 1998 року. Відповідно до пункту 7 Положення, ромадяни України, іноземці та особи без громадянства в`їжджають, перебувають, проживають, проваджують роботи і пропускаються у прикордонну смугу з дозволу відповідного органу Державної прикордонної служби, який безпосередньо виконує завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону у визначеній зоні відповідальності, за наявності документів, що посвідчують їх особу. У період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом воєнного стану громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років також зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ (у паперовій або електронній формі).

Відповідно до пункту 5 Положення, у необхідних випадках Державна прикордонна служба може запроваджувати додаткові тимчасові обмеження на в`їзд і провадження робіт у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі, які встановлюються наказом начальника органу охорони державного кордону, погодженим з місцевими державними адміністраціями, міськими радами міст обласного значення, територіальними органами Національної поліції, ДМС та регіональними органами СБУ.

Відповідно до п.3 Наказу№ 447-АГ НОМЕР_1 Прикордонного загону"Про запровадження додаткових тимчасових режимних обмежень"(в редакції від 02.01.2024), в`їзд, перебування, проживання, пересування громадян України та інших осіб, їх пропуску в смугу місцевості визначену в пункті 2 Наказу здійснювати у відповідності до пунктів 7, 40-48 Положення про прикордонний режим (далі - Положення).

Відповідно до пункту 7 Положенння громадяни України, іноземці та особи без громадянства в`їжджають, перебувають, проживають, проваджують роботи і пропускаються у прикордонну смугу з дозволу відповідного органу Державної прикордонної служби, який безпосередньо виконує завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону у визначеній зоні відповідальності, за наявності документів, що посвідчують їх особу. У період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом воєнного стану громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років також зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ (у паперовій або електронній формі).

Відповідно до пункту 47 Положення, право на в`їзд, перебування і пропуск у прикордонну смугу без дозволу мають, зокрема, особи, рух яких починається та закінчується за межами прикордонної смуги, що рухаються автомобільним транспортом автомобільними дорогами загального користування державного значення, залізничним транспортом залізничними шляхами сполучення, частина яких проходить по ділянках місцевості, де встановлено прикордонну смугу, без виконання зупинок, виходу на залізничних станціях у прикордонній смузі.

Статтею 202 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду - виїзду.

Згідно ст.222-1 КУпАП до компетенції уповноважених посадових осіб Органів Державної прикордонної служби України віднесено розгляд адміністративних порушень, передбачених статті 202 КУпАП.

Згідно ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом - ст.288 КУпАП

Згідно ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 у справі № 308/12552/16-а та у справі № 482/9/17, від 06.02.2020 у справі № 205/7145/16-а зробив наступні висновки: «закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення».

З огляду на матеріали адміністративної справи, оскаржувана постанова була винесена без повідомлення позивача. Зокрема, у протоколі про адмінправопорушення №331899 не зазначено час та дату розгялу справи. Відтак відповідачем не спростовано, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся за відсутності позивача, якого при цьому не було своєчасно сповіщено про розгляд справи, що в силу приписів частини 1 статті 268 КУпАП виключало можливість розгляду справи.

Вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату Верховний Суд у постановах від 06.03.2018 у справі №522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі №591/2794/17, від 06.02.2020 №05/7145/16-а та від 21.05.2020 у справі №286/4145/15-а дійшов наступного висновку: «факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу».

Отже, оскаржувана постанова винесена з порушенням норм ч.1 статті 268 КУпАП, що у свою виключало можливість розгляду справи.

Водночас, процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду, є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.

За таких обставин, оскаржувана у цій справі постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню з процедурних підстав.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 18.11.2021 №185/8460/16-а, від 25.05.2022 №65/5145/16-а.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду цієї справи встановлено, що про розгляд справи 07.05.2024 позивач не повідомлявся, розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся без участі позивача. При цьому викладене, в силу приписів частини 1 статті 268 КУпАП, виключало можливість розгляду справи.

Викладене дає підстави скасувати оскаржувану постанову з процедурних підстав.

Оскільки скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення з процесуальних підстав потребує повторного розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку, встановленому законом, позовна вимога про закриття справи про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягає.

Оскільки судом скасовано постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, в його користь із відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 605,50 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись, ст. 268 КУпАП, ст.2,8,9,72-77,78,205,241-246,250,286 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 задовільнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на ОСОБА_1 на підставі ч.1 ст.202 КУпАП.

У задоволенні вимоги про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Стягнути із ІНФОРМАЦІЯ_4 користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Анна ТОПАЛОВА