Справа № 160/9393/25
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2025-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2025 рокуСправа №160/9393/25
31.03.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії хірургічного профілю Військової частини НОМЕР_2 , НОМЕР_4 Регіональної військово-лікарської комісії, Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, в якій позивач просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову Військово-лікарської комісії при Військовій частині НОМЕР_2 , що оформлена довідкою №1744 від 04.10.2024, щодо медичного огляду старшого солдата ОСОБА_1 , військовослужбовця Військової частини НОМЕР_5 ;
- визнати протиправним та скасувати рішення 20 Регіональної військово-лікарської, комісії, що оформлене листом-відповіддю від 28.11.2024 за №1854/8547;
- визнати протиправним та скасувати рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, що оформлене листом-відповіддю від 11.02.2025 за №598/9/3761;
- зобов`язати Військово-лікарську комісію при Військовій частині НОМЕР_2 повторно провести медичний огляд для визначення придатності до військової служби із врахуванням наданих медичних документів відповідно до вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони від 14.08.2008 року №402 (абз.3 п.6.8. ІІ розділу Положення).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішення Військово-лікарської комісії при Військовій частині НОМЕР_2 , яке залишено без змін 20 Регіональною військово-лікарською комісією та Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України, щодо визначення придатності ОСОБА_1 є необґрунтованим, оскільки під час прийняття рішення щодо визначення ступеню придатності останнього до військової служби, відповідачами не враховано дані, вказані в наданих ним медичних документах.
Так, позивач вказує про наявність хвороб (и), що впливає на можливість проходження ним військової служби.
04.04.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
22.04.2025 року 20 Регіональною військово-лікарською комісією надано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду відзив на позовну заяву.
В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що відповідно, підпункту 2.3.3 пункту 2.3 розділу І Положення № 402 встановлено, що на Центральну військово-лікарську комісію покладається організація військоволікарської експертизи у Збройних Силах України, а також: розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України. Згідно з підпунктом 2.3.4 та 2.3.5 пункту 2.3 розділу І Положення № 402 Центральна військово-лікарська комісія має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, відміняти, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі по тексту - ЛЛК)) Збройних Сил України. Постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку. Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу. Надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18. Слід зазначити також, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 806/526/16.
28.04.2025 року Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України надано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду відзив на позовну заяву.
В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що згідно з підпунктом 2.3.4 та 2.3.5 пункту 2.3 розділу І Положення № 402 Центральна військово-лікарська комісія має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України. Постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку. У свою чергу, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду. Додатково, в Положенні № 402 не визначено порядку оскарження довідок позаштатної військово-лікарської комісії (військової частини НОМЕР_2 ). Згідно пункту 22.12 глави 22 Розділу ІІ Положення № 402, постанова ВЛК про ступінь придатності військовослужбовця до військової служби чинна протягом 12 місяців з моменту проведення медичного огляду ВЛК. У разі погіршення стану здоров`я позивач має право звернутися по команді до вищестоящого командування з рапортом про направлення на обстеження, лікування чи проведення медичного огляду ВЛК для визначення ступеню придатності до військової служби.
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваний за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 до Збройних Сил України та з 04.03.2022 року проходить військову службу старшим кухарем господарчого відділення взводу матеріального забезпечення 1 єгерського батальйону військової частини НОМЕР_5 , що підтверджується записом у військовому квитку.
За результатами медичного огляду ОСОБА_1 , який проведено військово-лікарською комісією в/ч НОМЕР_6 , складено постанову, оформлену довідкою ВЛК №9192/1 від 12.06.2024 року, зі змісту якої вбачається, що позивачу встановлено діагноз синдром Меньєра та зазначено, що на підставі ст. 35а графи ІІ Розкладу хвороб потребує стаціонарного обстеження з подальшим переглядом у в/ч НОМЕР_2 .
Консультативним висновком Національного військово-медичного клінічного центру «ГВКГ» від 06.09.2024 року, направлено позивача до ДУ «Інститут отоларингології ім. проф. О.С. Коломийченка НАМН України» для підтвердження діагнозу «синдром Меньєра».
Консультативним висновком спеціаліста ДУ «Інститут отоларингології ім. проф. О.С. Коломийченка НАМН України» від 10.09.2024 року встановлено діагноз позивачу: Хвороби Меньєра. Двовічна хронічна сенсоневральна приглухуватість: справа ІІ ступеню, зліва елементи порушення функції звукосприймаючого апарату в зоні високих частот. Вушний шум.
Випискою із медичної карти стаціонарного хворого №6218 від 05.10.2024 року встановлено, що з 11.09.2024 по 05.10.2024 позивач перебував у стаціонарі в Військово-медичному клінічному центрі Східного регіону.
У зазначеному документі зазначено такий діагноз: H81.8 - Інші порушення вестибулярної функції. Опис діагнозу: Порушення вестибулярної функції середнього ступеня з помірно вираженими клінічними проявами.
H90.3 - Нейросенсорна втрата слуху, двостороння. Опис діагнозу: Двобічна хронічна нейросенсорна приглухуватість середньо-тяжкого ступеню порушення слуху праворуч, легкого ліворуч, при середній втраті слуху 58дБ на праве вухо, 30дБ на ліве.
I11.9 - Гіпертензивна (гіпертонічна) хвороба серця без (застійної) серцевої недостатності. Опис діагнозу: Гіпертонічна хвороба І стадії, СНО
К00.0 Адентія. Опис діагнозу: часткова адентія з втратою жувальної ефективності за Агаповим 70%.
В18.2 - Хронічний вірусний гепатит С. Опис діагнозу: Хронічний вірусний гепатит С (HCV+) з незначним порушенням функції.
04.10.2024 року військово-лікарською комісією в/ч НОМЕР_2 проведено медичний огляд ОСОБА_1 та складено Довідку №1744, зі змісту якої вбачається такий діагноз: H81.8 - Інші порушення вестибулярної функції. Опис діагнозу: Порушення вестибулярної функції середнього ступеня з помірно вираженими клінічними проявами.
H90.3 - Нейросенсорна втрата слуху, двостороння. Опис діагнозу: Двобічна хронічна нейросенсорна приглухуватість середньо-тяжкого ступеню порушення слуху праворуч, легкого ліворуч, при середній втраті слуху 58дБ на праве вухо, 30дБ на ліве.
I11.9 - Гіпертензивна (гіпертонічна) хвороба серця без (застійної) серцевої недостатності. Опис діагнозу: Гіпертонічна хвороба І стадії, СНО
К00.0 Адентія. Опис діагнозу: часткова адентія з втратою жувальної ефективності за Агаповим 70%.
В18.2 - Хронічний вірусний гепатит С. Опис діагнозу: Хронічний вірусний гепатит С (HCV+) з незначним порушенням функції.
J34.2 Викривлення носової перетинки без порушення носового дихання.
Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби.
На підставі статті 35-б графи ІІ Розкладу хвороб придатний до вйськової служби.
Позивач звернувся із скаргою від 08.10.2024 року на Довідку №1744 від 04.10.2024 року військово-лікарської комісії в/ч НОМЕР_2 до 20 Регіональної військово-лікарської комісії.
Рішенням 20 Регіональної військово-лікарської комісії від 28.11.2024 року за №1854/8547 розглянуто скаргу позивача від 08.10.2024 року та зазначено, що підстав для скасування постанови ВЛК оформленої довідкою військово-лікарської комісії №1744 від 04.10.2024 не існує.

Позивач звернувся із скаргою від 10.01.2025 року на Довідку №1744 від 04.10.2024 року військово-лікарської комісії в/ч НОМЕР_2 до Центральної військово-лікарської комісії ЗСУ.

Рішенням Центральної військово-лікарської комісії ЗСУ від 11.02.2025 року за №598/9/3761 розглянуто скаргу позивача від 10.01.2025 року та зазначено, що наявність захворювань, не зазначених у довідці ВЛК, які можуть змінити ступінь придатності до військової служби не підтверджено медичною документацією.

Відтак, позивач фактично не погоджуючись із Довідкою №1744 від 04.10.2024 року військово-лікарської комісії в/ч НОМЕР_2 щодо визнання його придатності до проходження військової служби, звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Станом на момент виникнення спірних правовідносин правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначав Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-XII (далі - Закон №3543-ХІІ, в редакції 30.06.2023).

Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України (ч.5 ст.22 Закону №3543-ХІІ).

Процедуру проведення військово-лікарської експертизи, станом на момент виникнення спірних правовідносин визначало Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджене наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 за № 1109/15800, редакції від 28.05.2023 (далі - Положення 402).

Згідно з п.1.1 гл.1 р.І Положення № 402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України) (п. 1.2 гл. 1 р.І Положення № 402).

Згідно з п.2.1 гл.2 р.І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.

У п.2.2 гл.2 р. І Положення № 402 визначено, що штатні ВЛК є військово-медичними установами. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону.

ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України (пп.2.3.1 п.2.3 гл.2 р. І Положення № 402).

Відповідно до пп.2.3.3 п. 2.3 гл.2 р.І Положення №402, на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також: розроблення та участь у розробленні проектів нормативно-правових актів, посібників, методичних рекомендацій з питань військово-лікарської експертизи; розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства оборони України та МОЗ України медичних показань для військово-професійного призначення призовників до видів Збройних Сил України, родів військ та за військовими спеціальностями; розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства оборони України науково обґрунтованих вимог до стану здоров`я військовослужбовців з метою максимального збереження їх на військовій службі, запобігання необґрунтованого їх звільнення із Збройних Сил України за станом здоров`я; перевірка якості лікувально-профілактичної роботи у цілях військово-лікарської експертизи серед військовослужбовців у військових частинах і закладах охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України; організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти); розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; аналіз та узагальнення результатів і досвіду роботи підпорядкованих ВЛК; проведення спільно з головними (провідними) медичними спеціалістами та іншими лікарями-спеціалістами аналізу й оцінки результатів медичного огляду військовослужбовців та інших контингентів, розробка пропозицій для покращення військово-лікарської експертизи; організація та керівництво науковою роботою з питань військово-лікарської експертизи у підпорядкованих ВЛК; підготовка та вдосконалення кадрів для ВЛК; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України; проведення спільно з МОЗ України аналізу та узагальнення результатів лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників і призовників, медичного огляду призовників та розроблення пропозицій щодо покращення цієї роботи.

ЦВЛК має право, серед іншого, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України (пп.2.3.4 п.2.3 гл.2 р.I Положення №402).

До позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК Десантно-штурмових військ; ВЛК ТЦК та СП; ВЛК розвідувального органу Міністерства оборони України; ВЛК Сил спеціальних операцій Збройних Сил України; ВЛК інших закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності (пп.2.5.1 п.2.5 гл.2 р.I Положення №402).

Згідно з п.1.1, 1.2 гл.1 р.ІІ Положення №402, медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, військовослужбовців до військової служби.

Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Медичний огляд військовослужбовців врегульовано гл.6 р.ІІ, а медичний огляд військовослужбовців Десантно-штурмових військ врегульовано гл.15 р.ІІ Положення № 402.

Направлення на медичний огляд військовослужбовців проводиться: прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, штатних ВЛК, керівниками ТЦК та СП, начальниками (керівниками) закладів охорони здоров`я за місцем лікування, органів військового управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, органами прокуратури, судом у порядку та з метою, визначеними цим Положенням.

Прямі начальники від командира окремої частини, йому рівних та вище мають право направляти підпорядкованих військовослужбовців на медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби за рекомендацією лікаря, у разі виявлення у військовослужбовця під час обстеження або лікування захворювань, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), що можуть обмежувати придатність або зумовлювати непридатність до військової служби (п. 6.1 гл. 6 р.ІІ Положення № 402).

На військовослужбовців, які направляються на медичний огляд ВЛК, подаються:

направлення із зазначенням військового звання, прізвища, ім`я та по батькові, дати народження, місяця та року призову (прийняття) на військову службу, ТЦК та СП, яким призваний у Збройні Сили України (колишнього СРСР), попереднього діагнозу та мети огляду (направлення на огляд може бути підписане начальником штабу (від начальника штабу полку та вище) або начальником кадрового органу (від начальника управління роботи з особовим складом об`єднання та вище) із посиланням на рішення відповідного командира (начальника). Зразок направлення наведено в додатку 14. Направлення на медичний огляд ВЛК, видане військовослужбовцю, обов`язкове до виконання;

медична книжка;

посвідчення особи (військовий квиток);

фотокартка 3 х 4 см без головного убору - при амбулаторному огляді;

службова характеристика для проведення медичного огляду військово-лікарською комісією (зразок заповнення якої наведено в додатку 15). У тексті характеристики наводиться інформація щодо освіти військовослужбовця, який ВВНЗ і коли закінчив, навчання в інших навчальних закладах, у тому числі закордонних, особливостей проходження військової служби, служби за кордоном, у складі національного персоналу, національного контингенту, військових місіях, участі у бойових діях тощо, обов`язково зазначається думка командування військової частини щодо фізичного стану, фактичної працездатності військовослужбовця, виконання ним своїх службових обов`язків за станом здоров`я та можливість подальшого проходження ним військової служби на займаній посаді, призначення на посаду з меншим обсягом обов`язків, на нижчу посаду тощо;

медична характеристика (у медичній характеристиці обов`язково зазначають інформацію про захворюваність військовослужбовця, результати медичних оглядів ВЛК (при вступі у ВВНЗ, відрядженні за кордон, у миротворчі місії, під час служби у спецспорудах тощо), втрату працездатності за станом здоров`я за останні три роки та думку начальника медичної служби військової частини щодо можливості подальшого проходження військовослужбовцем військової служби на займаній посаді за станом здоров`я).

Службова та медична характеристики обов`язково надаються у мирний час у разі направлення військовослужбовця на медичний огляд командиром військової частини за місцем проходження ним військової служби, в інших випадках надання службової та медичної характеристик не обов`язкове (п. 6.2 гл. 6 р.ІІ Положення № 402).

Оригінали або копії направлення на медичний огляд ВЛК та інші документи, необхідні для прийняття постанов ВЛК, надсилаються (надаються) військовою частиною (закладом, установою) до закладу охорони здоров`я (установи) в електронній або паперовій формі в установленому законодавством порядку (п. 6.3 гл. 6 р.ІІ Положення № 402).

Військовослужбовці оглядаються ВЛК у закладах охорони здоров`я (установах) за територіальним принципом або за місцем лікування, навчання, перебування у відрядженні, за місцем проведення відпустки (п. 6.6 гл. 6 р.ІІ Положення № 402).

На осіб, які проходять медичний огляд амбулаторно, заводиться Картка обстеження та медичного огляду, при стаціонарному огляді - медична карта стаціонарного хворого.

Огляд військовослужбовців обов`язково проводиться хірургом, терапевтом, невропатологом, офтальмологом, оториноларингологом (військовослужбовців-жінок - гінекологом), а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Обов`язково виконуються загальні аналізи крові та сечі, ЕКГ-дослідження, рентгенологічне обстеження органів грудної клітки. Потребу в додатковому обстеженні визначають лікарі за медичними показаннями.

Під час проходження медичного огляду військовослужбовець зобов`язаний надавати медичні документи щодо стану свого здоров`я.

Дані, вказані в наданих військовослужбовцем медичних документах, враховуються лікарями під час формування постанов ВЛК.

Голова та члени ВЛК, за потреби, ознайомлюються з медичними записами у відповідному реєстрі ЕСОЗ, що характеризують стан здоров`я військовослужбовця, та вносять до нього відповідні записи (п. 6.8 гл. 6 р.ІІ Положення № 402).

При медичному огляді військовослужбовців метод індивідуальної оцінки придатності їх до військової служби повинен застосовуватись у кожному випадку. ВЛК враховує їх вік, освіту, військовий фах, підготовку, досвід, фактичну працездатність, спрямованість до подальшого проходження військової служби, думку командування і начальника медичної служби військової частини, викладені у службовій та медичній характеристиках, та можливість подальшого проходження військовослужбовцем військової служби на посаді, яка найбільше відповідає стану його здоров`я.

Медичний огляд військовослужбовців, які отримали захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії), з метою визначення ступеня придатності до військової служби проводиться при визначеному лікарсько-експертному наслідку (результаті) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії).

Визначений наслідок (результат) захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва - це такий стан здоров`я, коли результати обстеження та лікування дають підстави ВЛК (ЛЛК) винести постанову про ступінь придатності до військової служби (служби за військовою спеціальністю), а подальше лікування не призведе до відновлення придатності до військової служби (п. 6.9 та п.6.10 гл. 6 р.ІІ Положення № 402).

Відповідно до п.20.1 гл.20 р.II Положення № 402 постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення. Голова або члени ВЛК відповідають за прийняте рішення та видачу документів про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв).

Постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, контролюються, а за необхідності переглядаються відповідною штатною ВЛК (п. 20.2 гл.20 р.II Положення № 402).

Відповідно до п. 20.3 гл.20 розділу II Положення № 402 при медичному огляді військовослужбовців та інших осіб ВЛК приймаються постанови, зокрема, такого змісту: а) "Придатний", зокрема, до служби у Десантно-штурмових військах; б) "Непридатний", зокрема, у Десантно-штурмових військах. Постанова про придатність (непридатність) до навчання (служби) за військовою спеціальністю, служби у спеціальних спорудах, до участі у МО, національному персоналі тощо, згідно з вимогами ТДВ, приймається за такою формою: "На підставі статті ____ графи _____ Розкладу хвороб та графи _____ Таблиці ____ додаткових вимог, придатний (непридатний) до _________ (вказати)".

У воєнний час за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає постанову "придатний до військової служби" (п. 20.4 глави 20 розділу II Положення № 402).

Враховуючи зміст та підстави позовної заяви, суд зазначає наступне.

Як вбачається з оскаржуваної Довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 від 04.10.2024 року, під час проходження обстеження та медичного огляду позивач на підставі статті 35-б графи ІІ Розкладу хвороб був визнаний придатним до військової служби.

Обґрунтовуючи протиправність такого висновку, позивач вказує на те, що під час прийняття спірної Довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 від 04.10.2024 року щодо визначення ступеню придатності останнього до військової служби, відповідачами не враховано дані, вказані в наданих ним медичних документах.

Однак, суд не погоджується із такими доводами позивача та зазначає про таке.

Як вже встановлювалося судом, за результатами медичного огляду ОСОБА_1 , який проведено військово-лікарською комісією в/ч НОМЕР_6 , складено постанову, оформлену довідкою ВЛК №9192/1 від 12.06.2024 року, зі змісту якої вбачається, що позивачу встановлено діагноз синдром Меньєра та також зазначено, що на підставі ст. 35а графи ІІ Розкладу хвороб потребує стаціонарного обстеження з подальшим переглядом у в/ч НОМЕР_2 .

Судом також було встановлено, що фактично стаціонарне обстеження відбулось у стаціонарі в Військово-медичному клінічному центрі Східного регіону, що підтверджується Випискою із медичної карти стаціонарного хворого №6218 від 05.10.2024 року

Згідно змісту вказаної виписки, а саме: розділу «Анамнез хвороби» вбачається, що під час стаціонарного обстеження в Військово-медичному клінічному центрі Східного регіону було враховано Консультативний висновок спеціаліста ДУ «Інститут отоларингології ім. проф. О.С. Коломийченка НАМН України» від 10.09.2024 року та встановлено у позивача:

H81.8 - Інші порушення вестибулярної функції. Опис діагнозу: Порушення вестибулярної функції середнього ступеня з помірно вираженими клінічними проявами.

H90.3 - Нейросенсорна втрата слуху, двостороння. Опис діагнозу: Двобічна хронічна нейросенсорна приглухуватість середньо-тяжкого ступеню порушення слуху праворуч, легкого ліворуч, при середній втраті слуху 58дБ на праве вухо, 30дБ на ліве.

I11.9 - Гіпертензивна (гіпертонічна) хвороба серця без (застійної) серцевої недостатності. Опис діагнозу: Гіпертонічна хвороба І стадії, СНО

К00.0 Адентія. Опис діагнозу: часткова адентія з втратою жувальної ефективності за Агаповим 70%.

В18.2 - Хронічний вірусний гепатит С. Опис діагнозу: Хронічний вірусний гепатит С (HCV+) з незначним порушенням функції.

На переконання суду, на підставі таких висновків було прийнято спірну Довідку військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 від 04.10.2024 року.

При цьому, суд не бере до уваги твердження позивача щодо того, що спірна Довідка ВЛК складена раніше (04.10.2024), ніж його було виписано за стаціонару (05.10.2024), з огляду на те, що виписка із медичної карти стаціонарного хворого - це медичний документ, що містить узагальнену інформацію про стан здоров`я, перебіг хвороби, проведене лікування та результати обстежень пацієнта, який перебував на стаціонарному лікуванні. Цей документ оформляється лікарем при виписці пацієнта зі стаціонару та містить інформацію з медичної карти стаціонарного хворого (форма № 003/о).

Тобто, на переконання суду відомості щодо стану здоров`я, перебігу хвороби, проведене лікування та результати обстеження ОСОБА_1 , який перебував на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Східного регіону були відомі військово-лікарській комісії в/ч НОМЕР_2 , під час складення спірної Довідки від 04.10.2024 року №1744.

Суд окремо відзначає, що позивач звертався до регіональної військово-лікарської комісії та ЦВЛК для перегляду оскаржуваного висновку, однак останні дійшли висновку, що діагноз встановлено за результатами всебічного обстеження, а оскаржувана постанова прийнята обґрунтовано, відповідно до вимог Положення.

Більш того, суд звертає увагу, що рішенням Центральної військово-лікарської комісії ЗСУ від 11.02.2025 року за №598/9/3761 розглянуто скаргу позивача від 10.01.2025 року та зазначено, що наявність захворювань, не зазначених у довідці ВЛК, які можуть змінити ступінь придатності до військової служби не підтверджено медичною документацією.

Таким чином, суд доходить висновку, що Довідка №1744 від 04.10.2024 року військово-лікарської комісії в/ч НОМЕР_2 прийнята законно та обґрунтовано, з урахуванням даних, вказаних в наданих військовослужбовцем медичних документах.

Більш того, суд звертає увагу і на таке.

Суд зауважує, що суд позбавлений можливості надавати оцінку діям лікарів-членів військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 , в тому числі при визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб.

Так, Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 по справі № 806/526/16 зазначив: "…що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі".

Отже, суд доходить висновку, що суд не вправі надавати оцінку діям лікарів ВЛК щодо дослідження ними медичної документації позивача та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки, як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18 зробив правовий висновок про те, що до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби з посиланням на відповідне Положення. Відповідно до цієї норми у спірних питаннях та складних випадках право на винесення остаточного рішення залишається за ЦВЛК. Для цього військовий комісаріат направляє в регіональну штатну ВЛК, на території якої проживає заявник, його заяву, медичні документи, які є в заявника або одержані військовим комісаріатом із цивільних (військових) лікувальних закладів, військовий квиток.

Таким чином, в контексті спірних правовідносин, станом на момент ухвалення рішення позивачем не доведено, а судом не встановлено протиправності постанови Військово-лікарської комісії при Військовій частині НОМЕР_2 , що оформлена довідкою №1744 від 04.10.2024 відносно придатності позивача для несення ним військової служби.

Отже, враховуючи встановлені обставини, суд вказує, що рішення 20 Регіональної військово-лікарської, комісії, що оформлене листом-відповіддю від 28.11.2024 за №1854/8547 та рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, що оформлене листом-відповіддю від 11.02.2025 за №598/9/3761 про перегляд постанови Військово-лікарської комісії при Військовій частині НОМЕР_2 , що оформлена довідкою №1744 від 04.10.2024, є також правомірними та обґрунтованими.

Як наслідок, у суду відсутні підстави для зобов`язання Військово-лікарської комісії при Військовій частині НОМЕР_2 повторно провести медичний огляд для визначення придатності до військової служби позивача.

Решта доводів позивача висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної заяви.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем, відповідно до ст. 139 КАС України не відшкодовуються.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військово-лікарської комісії хірургічного профілю Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), 20 Регіональної військово-лікарської комісії (49069, м. Дніпро, вул. Грушевського, 65, ), Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (01133, м. Київ, вул. Госпітальна, 16, ) про визнання протиправними та скасування рішень відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський