Справа № 760/1630/21
Суддя: Усатова І. А.
Дата ухвалення: 2025-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/802/22
Справа №760/1630/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Усатової І.А.,

за участі секретаря судового засідання - Зеленчука М.М.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до головного інспектора з паркування Святошинського району Департаменту транспортної інфраструктури ВО КМР (КМДА) Максакова Сергія Івановича, Департаменту транспортної інфраструктури ВО КМР (КМДА) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до головного інспектора з паркування Святошинського району Департаменту транспортної інфраструктури ВО КМР (КМДА) Максакова Сергія Івановича, Департаменту транспортної інфраструктури ВО КМР (КМДА) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що в постанові інспектора зроблено висновок, що нібито він (позивач) скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Позивач зазначає, що 22 грудня 2020 року об 11.49 год. на вул. Стрілецька, 7 в м. Києві транспортний засіб зупинено ближче 10 метрів від пішохідного переходу. Вказано на порушення п.15.9 г ПДР.

Також позивач вказує, що в оскаржуваній постанові не зазначено особу, якою нібито вчинено адміністративне правопорушення, вказано на зупинку в певному місці, але не зазначено ким цю зупинку здійснено. У оскаржуваній постанові міститься вказівка на транспортний засіб HYUNDAI i30, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить йому, але вважає, що цього недостатньо для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Крім того, позивач вважає, що у оскаржуваній постанові не міститься жодного посилання на ст.14-2 КУпАП. Постанову винесено з порушенням прав позивача, передбачених ст.268 КУпАП, а саме: порядок її винесення не давав позивачу можливості надати пояснення, подати докази, скористатися правовою допомогою, а постанову винесено головним інспектором з паркування Святошинського району, який не мав повноважень на вчинення даних дій у Шевченківському районі м. Києва. Крім того, у постанові відсутні документи, що підтверджують сертифікацію технічних засобів, на які немов би здійснювалось фото/відео фіксація. а тому відповідачем не доведено склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25.01.2021 матеріали позовної заяви ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк на усунення недоліків позовної заяви.

04.06.2021 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків відповідно до ухвали судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25.01.2021.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14.06.2021 справу прийнято до розгляду та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Роз`яснено відповідачу його право на подання до суду в порядку, передбаченому ст. 162 КАС України, відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19.10.2023 залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до головного інспектора з паркування Святошинського району Департаменту транспортної інфраструктури ВО КМР (КМДА) Максакова Сергія Івановича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у якості співвідповідача Департамент транспортної інфраструктури ВО КМР (КМДА).

24.11.2023 до суду надійшов відзив від Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), де зазначено, що головним інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Святошинського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) Максаковим С.М. у межах наданих йому повноважень правомірно накладено адміністративне стягнення на позивача у відповідності до частини третьої статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення за порушення пункту 15.9 г) Правил дорожнього руху, яким забороняється зупинка на пішохідних переходах і ближче 10 метрів від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Відповідачем заперечується факт непідтвердження правомірності застосування технічного засобу, яким здійснювалася фото фіксація, оскільки фотофіксація адміністративного правопорушення здійснювалася пристроєм X-treme PQ53, CammPro S826, про що зазначено у постанові. Водночас, на вказаний пристрій наявна декларація про відповідність, згідно із зазначенням про взяття на облік у ООВ ТОВ «ОС`ЦСМВ» 18.07.2018, копію якої відповідач приєднує до відзиву. 3 огляду на викладене, фотофіксація адміністративного правопорушення здійснена належним технічним засобом.

Зазначено, що зі змісту матеріалів фотофіксації, які у якості доказу відповідачем приєднуються до відзиву, вбачається, що транспортний засіб Hyundai і30, державний номерний знак НОМЕР_2 , який зареєстровано за позивачем, зупинено ближче 10 метрів від пішохідного переходу, а саме на вулиці Стрілецька, 7 в м. Києві, чим порушено вимоги п. 15.9 г) Правил дорожнього руху.

Відповідач заперечує проти тверджень позивача щодо відсутності належних доказів фотофіксації, того, що зазначена відстань вимірювання не прив?язана до положення транспортного засобу і місця пішохідного переходу, оскільки на світлинах чітко вбачається, що транспортний засіб Hyundai 130, державний номерний знак НОМЕР_2 , стоїть поруч із пішохідним переходом по вул. Стрілецькій, 7 в м. Києві. На світлині, зробленій інспектором Максаковим С.М. об 11:47:07, зафіксовано приналежний позивачу автомобіль та очевидну відстань від автомобіля до початку заниження бордюрного каменя. На всіх світлинах вбачається, що приналежний позивачу транспортний засіб стоїть поруч із дорожніми інформаційно-вказівними знаками 5.38.1, 5.38.2 «Пішохідний перехід», які застосовуються для позначення місць, призначених для організованого переходу пішоходів через проїзну частину. Знак встановлюється праворуч від дороги на ближній межі переходу.

Враховуючи вищевикладене представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову.

01.12.2023 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач вказав, що всі докази, обґрунтування та вимоги, викладені відповідачем у відзиві та надані до справи не мають жодного законного підґрунття для винесення постанови АС № від 22.12.2020 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП щодо нього.

Ухвалою суду від 15 квітня 2025 року відмовлено у задоволені клопотання позивача про розгляд справи у загальному порядку з викликом сторін.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 22 грудня 2020 року інспектором з паркування Святошинського району Департаменту транспортної інфраструктури ВО КМР (КМДА) Максаковим С.І. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів в режимі фотозйомки (відеозапису) серія АС №, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн. Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 був визнаний винуватим у тому, що він 22 грудня 2020 року об 11.49 год. на вул. Стрілецька, 7 в м. Києві транспортний засіб зупинено ближче 10 метрів від пішохідного переходу, чим порушив вимоги п.15.9 (г) ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.3 ст.122 КУпАП.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством ст.1 КУпАП.

Приписами частин 1-3 статті 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України ч.1 ст.246 КУпАП.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу (частини 1, 2 та 3 ст.283 КУпАП).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як встановлено із змісту оскаржуваної постанови ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП за вчинення порушення п.15.9 г ПДР України. При цьому, в якості обставин, які свідчать про порушення ОСОБА_1 вимог п.15.9 ПДР України у постанові зазначено, що останній 22 грудня 2020 року об 11.49 год. на вул. Стрілецька, 7 в м. Києві транспортний засіб зупинено ближче 10 метрів від пішохідного переходу.

Частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення встановлена відповідальність, зокрема, за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі - «Правила дорожнього руху, ПДР»).

Пунктами 1.3., 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до п. 15.9 г) ПДР України зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Згідно з розділом 7 Положення про Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 19.11.2018 року №2089 у структурі Департаменту утворюється управління (інспекція) з паркування, положення про яке затверджується наказом Департаменту. У складі управління (інспекції) з паркування Департаменту діють інспектори з паркування. Інспектори з паркування управління (інспекції) з паркування. Департаменту для виконання покладених на них завдань мають право: здійснювати фіксацію порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів у режимі фотозйомки, відеозапису (п. 7.1); розглядати справа про адміністративні правопорушення, на розгляд яких їх уповноважено (п. 7.2); складати протоколи про адміністративні правопорушення, виносити постанови про накладання адміністративних стягнень (п. 7.3.); накладати адміністративні стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису (п. 7.4.); розміщувати на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про накладання адміністративних стягнень або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (п. 7.5.).

Отже, притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема складення та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, за порушення законодавства у сфері паркування міста Києва є складовою частиною виконання посадовою особою Інспекції з паркування своїх обов`язків, передбачених Положенням про Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 19.11.2018 № 2089.

Частиною першою статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

На підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 122 КпАП України, відповідачем надано фотознімки, які здійснені за допомогою спецзасобу марки Sigma X-Treme, CammPro I826 (про що також зазначено у постанові), на яких чітко зображено, що автомобіль зупинений біля пішохідного переходу, а саме ближче 10 м від нього.

Доводи позивача щодо долучених до відзиву представником відповідача неналежних доказів, а саме фотознімків, суд вважає, їх належним та допустимим доказом, у розумінні положень ст. 251 КУпАП, ст.ст.72, 99 КАС України.

З огляду на викладене, суд вважає, що автомобіль позивача припарковано з порушенням ПДР України, відповідальність за яке передбачено частиною 3 статті 122 КУпАП України, та факт вчинення позивачем даного правопорушення, яке суттєво перешкоджало дорожньому руху, підтверджено належними доказами.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що відповідачем доведено правомірність прийняття постанови від 22.12.2020 серії АС №.

Отже, в діях позивача наявних склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.122 КУпАП.

Разом з тим, жодних доказів, які б свідчили про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.122 КУпАП, позивач суду не надав.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, в зв`язку з чим у задоволені позовну необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 9, 77, 79, 241-246, 286, 293 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволені позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І.А. Усатова