Справа № 320/16862/23
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2025-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року

м. Київ

справа № 320/16862/23

адміністративне провадження № К/990/23704/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Юрченко В.П.,

суддів: Гімона М.М., Васильєвої І.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу №320/16862/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілє» до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Головного управління ДПС у місті Києві на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2024 (головуючий суддя Заїка М.М., судді: Ганечко О.М., Голяшкін О.В.),

В С Т А Н О В И В :

У травні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілє» (далі також - позивач, Товариство) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі також - відповідач, контролюючий орган), в якому просило:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 13.10.2022 № 59047/6/26-15-04-04-08;

2) визнати ТОВ «Мілє» таким платником податків, що не мало можливості до 25.07.2022 своєчасно виконати податкові обов`язки:

- по реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних за операціями з постачання товарів/послуг за період, починаючи з лютого 2022 року, в Єдиному реєстрі податкових накладних до дати 15.07.2022, на яку припадав граничний термін виконання такого обов`язку згідно п.п.69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (в редакції Закону №2260-ІХ від 12.05.2022, яка є чинною з 27.05.2022);

- подати податкову звітність до 20.07.2022, на які припадав граничний термін виконання такого обов`язку згідно п.п.69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (в редакції Закону №2260-ІХ від 12.05.2022, яка є чинною з 27.05.2022);

3) зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві постановити рішення щодо неможливості до 25.07.2022 своєчасного виконання платником податків - ТОВ «Мілє» податкового обов`язку:

- по реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних за операціями з постачання товарів/послуг за період, починаючи з лютого 2022 року, в Єдиному реєстрі податкових накладних до дати 15.07.2022, на яку припадав граничний термін виконання такого обов`язку згідно п.п.69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (в редакції Закону №2260-ІХ від 12.05.2022, яка є чинною з 27.05.2022);

- подати податкову звітність до 20.07.2022, на які припадав граничний термін виконання такого обов`язку згідно п.п.69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (в редакції Закону №2260-ІХ від 12.05.2022, яка є чинною з 27.05.2022).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Товариство наполягало на наявності законодавчо визначених підстав для прийняття відповідачем рішення щодо неможливості до 25.07.2022 своєчасно виконувати платником податків (ТОВ «Мілє») податкові обов`язки. Так, позивач зазначає, що у період з 27.05.2022 по 30.06.2022 добросовісно виконував свої податкові обов`язки щодо реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, про що свідчать Витяги з ЄРПН, згідно яких у вказаний період Товариством було зареєстровано 880 податкових накладних та розрахунків коригування до них. Проте, 01.07.2022 власники Товариства, якими є компанії-нерезиденти, змінили керівника-іноземця Товариства, призначивши тимчасово виконуючою обов`язки генерального директора громадянку України ОСОБА_1, яка на той час також перебувала за кордоном та не змогла вчасно отримати кваліфікований електронний підпис (далі також - КЕП), що стало підставою неможливості своєчасно виконувати податкові обов`язки.

В ході розгляду справи судами попередніх інстанцій було встановлено, що 29.09.2022 ТОВ «Мілє» подало до контролюючого органу заяву про відсутність можливості виконання податкових обов`язків.

У вказаній заяві зазначено, що 01.07.2022 власники ТОВ «Мілє», якими є компанії-нерезиденти: «ІМАНТО АҐ» (Швейцарія) та «ІМАНТО КОНСАЛТІНГ АҐ» (Швейцарія), змінили керівника-іноземця, призначивши т.в.о генерального директора громадянку України ОСОБА_1., яка з об`єктивних причин на той час також перебувала за кордоном та не змогла вчасно отримати КЕП, що стало причиною неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку в повному обсязі, а саме: зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних за операціями з постачання товарів/послуг за період, починаючи з лютого 2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних до дати 15.07.2022, на яку припадав граничний термін виконання такого обов`язку згідно вказаних змін до пп. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України; подати податкову звітність до 20.07.2022, на яку припадав граничний термін виконання такого обов`язку згідно з 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України.

Рішенням відповідача № 59047/6/26-15-04-04-08 від 13.10.2022 відмовлено у задоволенні вказаної заяви з посиланням на невідповідність підпунктам 5,7 пункту 1 розділу ІІ Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 № 225 (далі - Порядок №225). Вказано, що Товариство виконує свої податкові обов`язки, зокрема, здійснює реєстрацію податкових накладних, подає податкову звітність, сплачує податки та збори. Також, згідно з інформаційним ресурсом ДПС ОСОБА_1 не є співвласником (акціонером, учасником, засновником) ТОВ «Мілє», а тому у власників була можливість прийняти рішення про призначення на постійній чи тимчасовій основі іншої посадової особи.

Товариство скористалось правом адміністративного оскарження вказаного рішення відповідача, проте, рішенням ДПС України № 6606/6/99-00-06-02-01-06 від 17.03.2023 відмовлено у задоволенні скарги позивача, а рішення ГУ ДПС у м. Києві № 59047/6/26-15-04-04-08 від 13.10.2022 залишено без змін.

23.03.2023 позивач отримав Сертифікат № 3000-23-1365 про форс-мажорні обставини (обставин непереборної сили), згідно якого Київська торгово-промислова палата України засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військова агресія Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану; звільнення попереднього керівника ТОВ «Мілє», громадянки іноземної держави, яка не могла виконувати свої обов`язки під час введення воєнного стану в Україні; необхідність переоформлення новим т.в.о. генерального директора ТОВ «Мілє» ОСОБА_1 , яка перебувала за межами України на період введення воєнного стану, КЕП та у зв`язку з цим тимчасова (з 01.07.2022 до 24.07.2022) відсутність у ТОВ «Мілє» статусу суб`єкта електронного документообігу, відповідно до Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», внаслідок чого відсутність можливості реєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних і подавати податкову звітність. Період дії форс-мажорних обставин з 01.07.2022 по 25.07.2022.

Не погоджуючись з рішенням ГУ ДПС у м. Києві № 59047/6/26-15-04-04-08 від 13.10.2022, вважаючи його таким, що підлягає скасуванню, Товариство звернулось до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті оскаржуваного рішення контролюючий орган діяв у межах та відповідно до вимог чинного податкового законодавства, оскільки з поданих до матеріалів справи документів судом не встановлено наявності підстав, наведених у Порядку №225, для визнання Товариства таким, що не мало можливості виконувати свої податкові обов`язки, що не спростовано позивачем жодними належними, достатніми та допустимими доказами.

Апеляційний суд не в повній мірі погодився з такими висновками, скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове про часткове задоволення позову. Зобов`язав Головне управління ДПС у м. Києві повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілє» про відсутність можливості виконання податкових обов`язків за період з 01.07.2022 по 25.07.2022 з урахуванням висновків даної постанови; відмовив у задоволенні позову в іншій частині.

Суд апеляційної інстанції вважав, що станом на час прийняття рішення від 13.10.2022 № 59047/6/26-15-04-04-08 таке рішення було правомірним, що свідчить про відсутність підстав для його скасування у рамках цього спору. Як наслідок, суд вказав на неможливість задоволення заявлених позовних вимог зобов`язального характеру, оскільки оскаржуване рішення відповідача є правомірним, а за таких обставин суд не може втручатись до виключної компетенції відповідача та приймати відповідне рішення за відповідача чи зобов`язати відповідача прийняти рішення певного змісту. Разом з тим, апеляційний суд прийшов до висновку, що Товариство у період з 01.07.2022 по 25.07.2022 не мало можливості виконувати податкові обов`язки у зв`язку із дією форс-мажорних обставин, однак з огляду на помилковість формулювання позивачем вимог поданої до ГУ ДПС у м. Києві заяви про відсутність можливості виконання податкових обов`язків та позовної заяви, а також правомірність спірного рішення відповідача, відсутні підстави для задоволення заявлених позивачем позовних вимог. З урахуванням наведеного у сукупності, для забезпечення ефективного захисту прав позивача у межах спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про необхідність у даному випадку вийти за межі заявлених позовних вимог та зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілє» про відсутність можливості виконання податкових обов`язків за період з 01.07.2022 по 25.07.2022.

З таким рішенням суду апеляційної інстанції не погодився контролюючий орган та подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить його скасувати в частині задоволених позовних вимог та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, відповідач наполягає на тому, що неотримання вчасно тимчасово виконуючою обов`язки генерального директора Товариства ОСОБА_1 КЕП не є належною підставою для визнання цих дій такими, що настали внаслідок форс-мажорних обставин. Вказано, що ОСОБА_1 не є співвласником (акціонером, учасником, засновником) Товариства, а тому у власників останнього була можливість прийняти рішення про призначення на постійній чи тимчасовій основі іншу посадову особу для врегулювання складнощів, які виникли при виконанні податкових обов`язків. Окрім того, відповідно до інформації з інформаційно-телекомунікаційних систем контролюючого органу, Товариство реєструвало податкові накладні та подавало звітність у спірному періоді на підставі КЕП іншої особи, що, на переконання контролюючого органу, свідчить про можливість виконання останнім своїх податкових обов`язків.

Посилання ж позивача на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 та сертифікат Київської торгово-промислової палати від 23.03.2023 № 17/03-4/241 жодним чином не підтверджує ту обставину, що саме внаслідок військової агресії російської федерації проти України позивач не мав можливості виконати свої податкові зобов`язання, оскільки ним не доведено існування причинно-наслідкового зв`язку між настанням форс-мажорних обставин (введення воєнного стану в Україні) і невиконанням (несвоєчасним виконанням) податкових зобов`язань.

З огляду на викладені обставини, контролюючий орган вважає оскаржене рішення щодо можливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку обґрунтованим, таким, що прийняте у відповідності до вимог Порядку №225. Натомість, Товариством не доведено належними та допустимими доказами неможливості прийняття рішення про призначення на постійній або тимчасовій основі іншої посадової особи для уникнення порушення норм податкового законодавства, а також не підтверджено обставини непереборної сили, які вплинули на поведінку платника податків.

Підставою касаційного оскарження судових рішень у цій справі скаржником зазначено пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Верховний Суд ухвалою від 24 липня 2024 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у місті Києві на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2024 у цій справі для перевірки наведених у ній доводів.

Товариство подало відзиви на касаційну скаргу, в якому, наполягаючи на безпідставності останньої, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і дотримання норм процесуального права, Верховний Суд виходить з наступного.

Згідно частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України №2755-VI від 02.12.2010 (далі - ПК України).

Згідно з положеннями статті 16 ПК України платників податків зобов`язано, зокрема, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У зв`язку з тим, що в Україні Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» оголошено воєнний стан, з метою забезпечення прав і обов`язків платників податків протягом цього періоду, Законом України від 03 березня 2022 року № 2118-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану», який набрав чинності 07 березня 2022 року, доповнено Підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України пунктом 69, згідно з яким установлено тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, здійснювати справляння податків і зборів з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті, який підлягає застосуванню у редакції на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 липня 2022 року, подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року.

Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225 затверджено Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, який набрав чинності 6 вересня 2022 року, відповідно до пункту 1 розділу ІІ якого до платників податків / податкових агентів, які не можуть виконувати податкові обов`язки, передбачені Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються правила для підтвердження можливості чи неможливості виконання платником такого обов`язку, передбачені цим Порядком.

Підставами неможливості виконання платниками податків-юридичними особами та їх відокремленими підрозділами податкових обов`язків (у тому числі обов`язків податкових агентів) є:

1) втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів, комп`ютерного та іншого обладнання внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації;

2) неможливість використати чи вивезти документи, комп`ютерне та інше обладнання внаслідок ведення бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації;

3) використання чи вивезення документів, комп`ютерного або іншого обладнання, пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я посадової особи платника податків або неможливе у зв`язку з встановленням уповноваженими органами державної влади відповідно до закону в умовах воєнного стану заборон та/або обмежень;

4) можливість витоку інформації щодо обсягів та місць зберігання пального або спирту етилового та їх знищення надалі внаслідок складання та реєстрації акцизних накладних, та/або подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, та/або подання заявки на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними тощо (виключно в частині виконання визначених цим абзацом обов`язків);

5) відсутність у платника податків інших посадових осіб, уповноважених відповідно до законодавства нараховувати, стягувати та вносити до бюджету податки, збори, а також вести бухгалтерський облік, складати та подавати податкову та фінансову звітність, відсутність можливості у власника призначити таких посадових осіб за умови відсутності у такого платника податків об`єктів оподаткування, або показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу, може бути пов`язана з такими обставинами:

- посадова особа є одночасно одним із власників юридичної особи за умови, що відсутність такого співвласника (акціонера, учасника, засновника) унеможливлює прийняття рішення про призначення на постійній або тимчасовій основі іншої посадової особи;

- юридична особа заснована на власності окремої фізичної особи, яка одночасно є єдиною посадовою особою такої юридичної особи.

6) перебування (податкова адреса платника податків та/або фактичне знаходження/знаходження виробничих потужностей тощо) на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії, який (які) знаходиться в оточенні (блокуванні) або тимчасово окупований збройними формуваннями Російської Федерації;

7) інші обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини), підтверджені документально.

Відповідно до пункту 3 розділу II Порядку № 225 до платників податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, які на дату набрання чинності цим Порядком мають можливість подати до контролюючого органу заяву та документи (копії документів), інформацію про відсутність можливості виконання податкових обов`язків, застосовуються такі правила.

У разі неможливості виконання платником податків податкового обов`язку, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, платник податків подає не пізніше 30 вересня 2022 року заяву про відсутність такої можливості (крім виконання обов`язку щодо реєстрації акцизних накладних та/або подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, та/або подання заявки на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними тощо) разом з вичерпним переліком документів (копій документів), інформації, які передбачені Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків-юридичної особи, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225 або Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків-фізичної особи, зокрема самозайнятої особи, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225 (далі - Переліки документів) до контролюючого органу в порядку передбаченому пунктом 8 цього розділу.

Заява має містити: повне найменування платника податків згідно з реєстраційними документами або прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) платника податків; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); податкову адресу платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається заява; дату подання заяви; чітке та стисле обґрунтування підстав для підтвердження неможливості виконання платником податків податкових обов`язків з посиланням на документальне підтвердження викладених фактів; вичерпний перелік додатків із зазначенням кількості сторінок кожного документа, їх повної назви та реквізитів (дата, номер, найменування органу, що видав документ); які саме податкові обов`язки не мав / не має можливості виконати платник податків; інформацію про податкові періоди, за які неможливо виконувати податкові обов`язки, або інформацію щодо обставин, пов`язаних з проведенням воєнних (бойових) дій, терористичними актами, диверсіями або іншими обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами), спричиненими військовою агресією Російської Федерації, тимчасовою окупацією збройними формуваннями Російської Федерації; підписи платника податку-фізичної особи або посадових осіб платника податку, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

За наявності інших документів, інформації, що підтверджують неможливість своєчасно виконати свій податковий обов`язок, платники податків-юридичні особи, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, надають такі документи (копії документів).

Платники податків зобов`язані зберігати протягом строку давності, встановленого Кодексом, оригінали відповідних документів, що підтверджують неможливість виконання податкового обов`язку.

На вимогу контролюючого органу та в межах його повноважень, визначених законодавством, платники податку зобов`язані пред`явити оригінали документів, що підтверджують неможливість виконання податкового обов`язку, передбаченого Кодексом або іншим законодавством, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи.

До переліку документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225, включено:

1. Акт, що засвідчує факт пожежі, складений відповідно до вимог пункту 7 Порядку обліку пожеж та їх наслідків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2003 року № 2030.

2. Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у разі його знищення відповідно до Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 червня 2019 року № 599).

3. Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що засвідчує факт реєстрації відомостей про кримінальне правопорушення, отриманий у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, у разі викрадення основних засобів або руйнування/втрати майна.

4. Інші документи, складені відповідно до вимог підпунктів 14, 15 пункту 2 Порядку визначення шкоди та збитків, завданих Україні внаслідок збройної агресії Російської Федерації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року №326.

5. Документ, що підтверджує відсутність коштів на банківських рахунках платника податків (виписка з рахунків клієнта банку на дату подання до банку розрахункового документа на сплату податків).

6. Копія наказу підприємства про призупинення роботи підприємства та його працівників або встановлення простою в роботі підприємства, викликане обставинами непереборної сили (із зазначенням дати початку і закінчення такого призупинення (за можливості)).

7. Документ або повідомлення оператора поштового зв`язку (вказується посилання на офіційну сторінку оператора, де розміщене таке повідомлення), що підтверджує призупинення функціонування оператора поштового зв`язку та/або об`єктів поштового зв`язку на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації.

8. Документ або повідомлення банку (вказується посилання на офіційну сторінку банку, де розміщене таке повідомлення), що підтверджує призупинення роботи банку або його відокремлених підрозділів та/або платіжних систем у зв`язку із введенням воєнного стану.

9. Копії платіжних доручень (розрахункових та інших документів щодо ініціювання переказу коштів) або їх скріншот (знімок екрану) платника податків на сплату узгоджених сум грошових зобов`язань, податкового боргу, поданих до банку, що залишилися невиконаними, оскільки кошти не були зараховані до бюджету у зв`язку з відключенням банку від системи електронних платежів або порушенням у роботі системи авторизації банку. Надається разом із документом або повідомленням, зазначеним у пункті 8 цього Переліку.

10. Документ або повідомлення (вказується посилання на офіційну сторінку банку, де розміщено таке повідомлення), що підтверджує вимушене призупинення роботи головних управлінь Казначейства у зв`язку з введенням воєнного стану.

11. Повідомлення, що підтверджує аварійне (незаплановане) відключення постачання електроенергії в умовах воєнного стану, суб`єкта господарювання до сфери обслуговування якого належить таке підприємство, зокрема скріншот повідомлення в месенджер (Viber, Telegram тощо) і мобільних додатках.

12. Документ, що підтверджує вимушене відключення надання послуг глобальної мережі Інтернет, пов`язане з введенням воєнного стану, що унеможливило надання податкової звітності в електронній формі (інформаційне повідомлення інтернет-провайдера).

13. Документи, що свідчать про пошкодження, знищення, втрату майна, що знаходиться на балансі підприємства і є об`єктом оподаткування, єдиним джерелом для сплати податків або яке перебуває у податковій заставі (акт про надзвичайну подію, інвентаризаційний опис, протокол інвентаризаційної комісії, підписаний представником територіального органу ДСНС, згідно з якими відбувається відображення таких подій у бухгалтерському обліку та викладаються фактичні події, зазначаються понесені матеріальні втрати (перелік майна, його вартість); заява до правоохоронних органів; акт незалежного оцінювача; наявність страхового полісу, заява про страховий випадок тощо).

14. Документи, що свідчать про акти мародерства, грабежу, рейдерства, захоплення майна та примусове захоплення приміщення (копія заяви до територіального органу внутрішніх справ та документ, виданий відповідним правоохоронним органом щодо реєстрації кримінального провадження тощо).

15. Документи, що свідчать про подання заяви до правоохоронних органів про вчинення кримінального правопорушення та реєстрації кримінального провадження за результатами розгляду такої заяви.

16. Документи, що свідчать про пошкодження, втрату, знищення, зіпсуття документів бухгалтерського обліку або неможливості їх вивезення з територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації (інформація про подання до контролюючого органу повідомлення згідно пункту 44.5 статті 44 глави 1 розділу II Податкового кодексу України, повідомлення про неможливість вивезення первинних документів згідно пункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України).

17. Подання інформаційного повідомлення про пошкоджене та знищене нерухоме майно внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації, програмними засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (Портал Дія).

Відповідно до Розділу III (Розгляд документів платників податків щодо можливості чи неможливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок) Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України визначено, що заява платника податків у довільній формі та відповідні документи (копії документів) розглядаються контролюючим органом протягом 20 календарних днів з дня, наступного за днем їх отримання, з можливістю продовження терміну розгляду з урахуванням строку, передбаченого для направлення попереднього рішення. Платники податків надають документ чи кілька документів (копію документа чи документів), інформацію, що можуть бути використані для підтвердження неможливості виконання ними своїх податкових обов`язків.

Обов`язок доведення щодо можливості чи неможливості платником податків своєчасно виконати свій податковий обов`язок покладається на контролюючий орган. Контролюючий орган встановлює причинно-наслідковий зв`язок між обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами), що сталися в результаті збройної агресії російської федерації, безпосереднім впливом таких обставин саме на такого платника та можливістю виконання ним податкового обов`язку станом на дату, на яку припадає граничний термін виконання такого обов`язку, та керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає вмотивоване рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку (далі Рішення) за формою, що додається.

Рішення контролюючого органу може бути оскаржено відповідно до Кодексу в адміністративному чи судовому порядку.

У разі прийняття контролюючим органом рішення про неможливість своєчасного виконання платником податків податкового обов`язку, визначеного цим Порядком, до такого платника податків не застосовується відповідальність, передбачена Кодексом або іншим законодавством, контроль за яким покладено на контролюючі органи, за його невиконання / несвоєчасне виконання.

Виходячи із системного аналізу положень Порядку №225 його затвердження обумовлено необхідністю підтвердження платниками податків можливості чи неможливості своєчасного виконання податкового обов`язку щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, тощо. Тобто, метою зазначеної процедури є убезпечення платників податків, які постраждали від збройної агресії російської федерації від негативних наслідків у зв`язку із об`єктивною неможливістю виконати свої податкові обов`язки щодо своєчасного подання звітності, сплати податків, тощо.

Для звільнення платника від виконання податкових обов`язків обставини неможливості своєчасного виконання податкового обов`язку повинні бути реальними та об`єктивними, а не формальними. Платник податків повинен надати вичерпний перелік документів, які підтверджуються виникнення обставин, які унеможливлюють ведення господарської діяльності та виконання податкових обов`язків.

Як уже було зазначено в цій постанові, звертаючись до контролюючого органу з заявою про відсутність можливості своєчасно виконати податковий обов`язок, позивач посилався на те, що у період з 01.07.2022 (дата проведення державної реєстрації змін до відомостей про ТОВ «Мілє») по 24.07.2022 включно у Товариства була відсутня можливість отримати КЕП та у ОСОБА_1 як нового керівника не було можливості підписувати електронні документи. Зазначене обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 з 26.02.2022 по 24.07.2022 на законних підставах у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України перебувала за кордоном України; з 01.07.2022 (дата призначення ОСОБА_1 на посаду тимчасово виконуючої обов`язки Товариства) по 24.07.2022 ОСОБА_1 не мала можливості повернутися в Україну для отримання КЕП, а отримати КЕП віддалено виявилося неможливим, хоча позивачем було вжито усіх необхідних заходів та подано документи до АТ КБ «ПриватБанк» для отримання КЕП.

За наслідками розгляду вказаної заяви контролюючий орган прийняв рішення щодо можливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, прийшов до висновку про безпідставність тверджень Товариства щодо неможливості виконувати свої посадові обов`язки через відсутність у платника податків інших посадових осіб, уповноважених відповідно до законодавства нараховувати, стягувати та вносити до бюджету податки, збори, а також вести бухгалтерський облік, складати та подавати податкову та фінансову звітність, оскільки відповідно до даних з інформаційно-телекомунікаційних систем ГУ ДПС у м.Києві та Єдиного реєстру податкових накладних позивач здійснював реєстрацію податкових накладних та подавав податкову звітність. Щодо посилання позивача на сертифікат Торгово-промислової палати, то суд виходив з того, що сертифікат, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом неможливості виконання зобов`язання, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та характеру зобов`язання. Ключовою ознакою форс-мажору є причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Водночас, за висновками суду, позивачем належним чином не підтверджено неможливість виконання свого податкового обов`язку саме у зв`язку з форс-мажорними обставинами, що спричинили обставини початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції в частині правомірності оскарженого Товариством рішення щодо можливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку та вказав на обґрунтованість зазначення у ньому про те, що ОСОБА_1 не є співвласником ТОВ «Мілє», а тому у власників була можливість прийняти рішення про призначення на постійній чи тимчасовій основі іншої посадової особи. Однак, прийшовши до висновку про неможливість виконання позивачем своїх податкових обов`язків у період з 01.07.2022 по 25.07.2022 у зв`язку з дією форс-мажорних обставин та з огляду на помилковість формулювання останнім вимог поданої до контролюючого органу заяви про відсутність можливості виконання податкових зобов`язань та позовних вимог в частині періоду, в який позивач не мав можливості виконувати такі зобов`язання (з лютого 2022 року по 25.07.2022), вважав за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог та зобов`язав контролюючий орган повторно розглянути заяву позивача про неможливість виконання податкових обов`язків за період з 01.07.2022 по 25.07.2022.

Колегія суддів зауважує, що перелік документів, визначений Порядком № 225, розроблений таким чином, що платник податків, який має намір скористуватися цією пільгою за наявності вичерпного переліку неможливості виконання платниками податкових обов`язків, має довести той факт, що він дійсно не може виконати свій обов`язок по сплаті податків через зазначені ним обставини.

Відповідно до підпунктів 5, 7 пункту 1 Розділу ІІ Порядку №225 підставами неможливості виконання платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами податкових обов`язків (у тому числі обов`язків податкових агентів) є відсутність у платника податків інших посадових осіб, уповноважених відповідно до законодавства нараховувати, стягувати та вносити до бюджету податки, збори, а також вести бухгалтерський облік, складати та подавати податкову та фінансову звітність, відсутність можливості у власника призначити таких посадових осіб за умови відсутності у такого платника податків об`єктів оподаткування, або показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу, може бути пов`язана з такими обставинами:

- посадова особа є одночасно одним із власників юридичної особи за умови, що відсутність такого співвласника (акціонера, учасника, засновника) унеможливлює прийняття рішення про призначення на постійній або тимчасовій основі іншої посадової особи;

- юридична особа заснована на власності окремої фізичної особи, яка одночасно є єдиною посадовою особою такої юридичної особи;

- інші обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини), підтверджені документально.

Зі змісту заяви про відсутність можливості своєчасно виконувати податковий обов`язок та позовної заяви вбачається, що підставами неможливості виконання позивачем податкових обов`язків фактично вказано підпункти 5, 7 пункту 1 Розділу ІІ Порядку №225, хоча конкретного посилання на такі пункти заява Товариства не містить. Проте, у позовній заяві Товариством зазначено, що заяву про неможливість виконання податкового обов`язку було подано саме на підставі підпунктів 5 та 7 пункту 1 Розділу ІІ Порядку №225.

Колегія суддів повторно зауважує, що в обґрунтування наявності таких підстав позивачем вказано неможливість вчасного отримання т.в.о. генерального директора КЕП, що пов`язано з перебуванням останньої за межами України у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а відтак такі обставини, на переконання Товариства, є форс-мажорними, що підтверджується сертифікатом Київської ТПП №3000-23-1365 від 23.03.2023.

Разом з тим, як обґрунтовано зазначено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_1 не є співвласником (засновником, учасником, акціонером) ТОВ «Мілє», що не заперечується позивачем, а відтак власники Товариства мали можливість прийняти рішення про призначення на постійній або тимчасовій основі іншу посадову особу для уникнення порушення, зокрема, строків реєстрації податкових накладних та подання податкової звітності.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що виникнення організаційних складнощів у роботі Товариства, зокрема, як у цьому конкретному випадку, неможливість вчасного отримання КЕП для реєстрації податкових накладних та подання податкової звітності у строки, передбачені нормами податкового законодавства, є суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю Товариства за неналежну організацію своєї роботи.

Також Верховний Суд зазначає, що наявність сертифікату Торгово-промислової палати у спірних правовідносинах не може бути єдиною і беззаперечною обставиною для визнання платника податків таким, що не мав можливості своєчасно виконувати свій податковий обов`язок, такий сертифікат, як обґрунтовано зазначено судом першої інстанції, має оцінюватися у сукупності з іншими обставинами, які підтверджують або спростовують позицію контролюючого органу про фактичну можливість позивача виконати свій податковий обов`язок вчасно.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що має встановлюватися (доводитися) вплив обставин непереборної сили, засвідчених відповідними сертифікатами ТПП України, на неможливість платника податку належним чином виконувати свої зобов`язання і на зміну його економічного стану цими форс-мажорними обставинами (постанови від 19 серпня 2022 року у справі № 818/2429/18, від 17 червня 2020 року у справі №812/677/17, від 03 вересня 2019 року у справі №805/1087/16). Ці фактори мають перебувати у причинно-наслідковому зв`язку.

За приписами статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» № 671/97-ВР від 02.12.1997 торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Відповідно до висновків Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, викладених у постанові від 27.02.2025 (справа №520/2941/24), форс-мажорні обставини не мають преюдиційного (заздалегідь встановленого) характеру. У разі їх виникнення сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку.

Ключовою ознакою форс-мажору є причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Форс-мажор, або ж обставини непереборної сили, - це надзвичайні та невідворотні обставини, настання яких призвело до об`єктивної неможливості виконати зобов`язання. Водночас сама по собі, зокрема, збройна агресія проти України, девальвація гривні, воєнний стан, не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні. Воєнний стан, як обставини непереборної сили, звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин компанія/фізична особа не змогла виконати ті чи інші зобов`язання.

У контексті наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що за встановлених у цій справі обставин причинно-наслідковий зв`язок між задекларованими форс-мажорними обставинами та неможливістю своєчасної реєстрації податкових накладних не підтверджено, а фактична та реальна неможливість позивача виконати свій податковий обов`язок щодо своєчасної реєстрації податкових накладних з наданих до матеріалів справи доказів не прослідковується.

Існування інших непереборних обставин, які перешкоджали Товариству вчасно виконати свій податковий обов`язок, останнім не наведено.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до таких правовідносин; висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними.

Натомість, суд апеляційної інстанції прийшов до помилкового висновку, що у період з 01.07.2022 по 25.07.2022 Товариство не мало можливості виконувати податкові обов`язки у зв`язку із дією форс-мажорних обставин, а відтак помилково скасував рішення суду першої інстанцій та ухвалив нове рішення про часткове задоволення позову, а саме зобов`язання контролюючого органу повторно розглянути заяву Товариства про відсутність можливості виконання податкових обов`язків за період з 01.07.2022 по 25.07.2022.

Підсумовуючи викладене, Суд касаційної інстанції прийшов до висновку, що судом апеляційної інстанції помилково скасовано рішення суду першої інстанції, яке прийнято на підставі повного та всебічного дослідження обставин справи з дотриманням вимог законодавства.

Відповідно до статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Зважаючи на викладене, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а помилково скасоване рішення суду першої інстанції - залишенню в силі.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м.Києві задовольнити.

Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2024 року скасувати та залишити в силі рішення Київського окружного адміністративного суду 07 лютого 2024 року.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддіВ.П. Юрченко М.М. Гімон І.А. Васильєва