Справа № 380/7093/25
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2025-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 рокусправа № 380/7093/25
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Кухар Н.А., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ; ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність командування військової частини в/ч НОМЕР_1 Національної Гвардії України по ухиленню від розгляду заяви щодо звільнення військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі ст. 26, ч. 4. п. «г», ч. 12, п.п. 3, ч. 11 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами;

- зобов`язати командування військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України звільнити військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з військової служби на підставі ст. 26, ч. 4. п. «г», ч. 12, п.п. 3, ч. 11 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю, на думку Позивача, бездіяльності відповідача щодо ухилення від розгляду заяви щодо звільнення військовослужбовця на підставі ст. 26, ч. 4. П. «г», ч. 12, п.п. 3, ч. 11 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами. Позивач звернувся до суду з даним позовом з метою розгляду заяви щодо звільнення з військової служби, в якому просить зобов`язати командування військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України звільнити військовослужбовця з військової служби за сімейними обставинами. Позивач зазначає, що є необхідність здійснювати догляд за дружиною з числа осіб з інвалідністю III групи та утримувати неповнолітнього сина.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою про відкриття провадження запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву, а також роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Представник відповідача подав до суду відзив у якому заперечує проти позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльність командування військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України по ухиленню від розгляду заяви щодо звільнення військовослужбовця ОСОБА_1 на підставі ст. 26, ч. 4. п. «г», ч. 12, п.п. 3, ч. 11 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами. У відзиві зазначено, що на адресу військової частини НОМЕР_1 надійшла заява адвоката про звільнення з військової служби на підставі ст. 26, ч. 4 П «г», ч.12 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовця ОСОБА_1 та було надіслано лист-відповідь від 24.03.2025 року за вих. №50/02/02/12-З-7-Аз на вказану ним у заяві поштову адресу, зокрема надано відповідь з роз`ясненням порядку звільнення та запропоновано позивачу звернутися з рапортом по команді із додержанням вимог, передбачених п. 233 Положення про проходження військової служби. Представник відповідача обгрунтовує заперечення тим, що відповідно до п. 233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби, думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю, районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Позивач є військовослужбовцем, який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України за призовом під час мобілізації.

Позивач уклав договір про надання професійної правничої допомоги з Адвокатським бюро та представник позивача 10 березня 2025 року засобами поштового зв`язку надіслав заяву про звільнення з військової служби з додатками до Міністра Внутрішніх справ України, Командувача Національної гвардії України та Командиру військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України на підставі ст. 26, ч. 4. П. «г», ч. 12, п.п. 3, ч. 11 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами. Підтвердженням надсилання заяви з додатками є фіскальний чек ПН № 55.

Позивач зазначає, що відповідачем не розглянута заява адвоката, що змусило його звернутись до суду.

Відповідач стверджує, що надав відповідь адвокатові, у якій зазначив, що заява розглянута, роз`яснив порядок подання рапорту про звільнення зі служби, запропонував позивачу звернутись з рапортом з додержанням вимог, передбачених п.233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Пунктом 6 статті 2 Закону № 2232-XII передбачені такі види військової служби: строкова військова служба, військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період, військова служба за контрактом осіб рядового складу, військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки, військова служба за контрактом осіб офіцерського складу, військова служба за призовом осіб офіцерського складу та військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється: у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби або під час дії воєнного стану визнані військово-лікарськими комісіями тимчасово непридатними за станом здоров`я до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців, у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби.

Пунктами 12.1, 12.11 розділу XII Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України №170 від 10.04.2009 р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.05.2009 р. за №438/16454, передбачено, що звільнення військовослужбовців з військової служби (крім військовослужбовців строкової військової служби) здійснюється посадовими особами, визначеними пунктом 225 Положення.

Документи на звільнення військовослужбовців направляються безпосередньо до посадових осіб, які мають право їх звільнення з військової служби. Наказ по особовому складу про звільнення цих військовослужбовців повинен бути виданий і доведений до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем взяття громадянина на військовий облік та до військової частини за місцем проходження військової служби в строки, що забезпечуватимуть вчасне здавання справ і посад і розрахунок військовослужбовців, а також виконання строків звільнення, визначених Президентом України.

За змістом частини 1 розділу І статті 14 Закон України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 р. №548-XIV, із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити до наступного прямого начальника.

Відповідно до п. 233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби, думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Як встановлено судом представник позивача 10 березня 2025 року скерував заяву в інтересах військовослужбовця ОСОБА_1 про звільнення зі військової служби.

До заяви про звільнення з військової служби за сімейними обставинами представник Позивача долучив додатки, а саме: ордер на надання правничої (правової) допомоги, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КР №000006, копію тимчасового посвідчення № НОМЕР_4 , копію паспорта Позивача, копію довідки РНОКПП Позивача, копію паспорту Позивача, копію пенсійного посвідчення, копію витягу з протоколу ЛКК №100 від 21.03.2024, копію довідки до акту огляду М.СЕК № 620755, копію мамографічного дослідження, копію протоколу КТ-обстеження, копію свідоцтва про одруження, копію свідоцтва про народження, копію витягу з реєстру територіальної громади Позивача, копію витягу з реєстру територіальної громади дружини Позивача, копію витягу з реєстру територіальної громади сина Позивача, копію пенсійного посвідчення батька дружини Позивача, копію довідки до акту огляду МСЕК№ 847365, копію огляду лікаря-нейрохірурга, копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого, копію огляду лікаря-нейрохірурга, копію ультразвукового обстеження ТВ дружини Позивача, копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого 268, копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого 597.

Відповідач розглянувши заяву листом від 24.03.2025 року за вих. №50/02/02/12-З-7-Аз повідомив адвоката порядок подання рапорту про звільнення зі служби, запропонував позивачу звернутись з рапортом з додержанням вимог, передбачених п.233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, що підтверджується наданим відповідачем листом.

Отже, позовна вимога про визнання протиправною бездіяльність командування військової частини в/ч НОМЕР_1 Національної Гвардії України по ухиленню від розгляду заяви щодо звільнення військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі ст. 26, ч. 4. п. «г», ч. 12, п.п. 3, ч. 11 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами не підлягає до задоволення.

Позовна вимога про зобов`язання командування військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України звільнити військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з військової служби на підставі ст. 26, ч. 4. п. «г», ч. 12, п.п. 3, ч. 11 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами до задоволення не підлягає, так як є похідною вимогою.

Суд не надає оцінку зазначеним у позові підставам звільнення зі служби, так як такі не входять до предмету доказування.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, за правилами, встановленими статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Судові витрати не належить стягувати.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ; ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

СуддяКухар Наталія Андріївна