Справа № 480/2544/25
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2025-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 травня 2025 року Справа № 480/2544/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Павлічек В.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/2544/25 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, третя особа - Державне підприємство "Інфоресурс" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства освіти і науки України (далі по тексту - відповідач), третя особа - Державне підприємство "Інфоресурс", в якій просить:
- визнати протиправними дії Міністерства освіти і науки України щодо внесення відомостей до Єдиної державної електронної бази з питань освіти інформації про порушення ОСОБА_1 послідовності здобуття освіти, визначеної ч. 2 ст. 10 Закону України "Про освіту";
- зобов`язати Міністерство освіти і науки України внести зміни до даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти щодо порушення ОСОБА_1 послідовності здобуття освіти, визначеної ст. 10 Закону України "Про освіту", а саме: в розділі "На підставі даних, що містяться у Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття світи не порушує послідовності, визначеної ч. 2 ст. 10 Закону України "Про освіту" - вказати: "Так, не порушує".
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 06.03.2025 в Єдиній державній електронній базі з питань освіти було сформовано довідку про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти №1277. У графі цього документу "На підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту" зазначено "Ні, порушує", що не відповідає дійсності, оскільки позивач здобуває перший (бакалаврський) рівень вищої освіти за спеціальністю 101 «Екологія» на денній формі навчання за кошти державного (регіонального) замовлення, а до цього отримав свідоцтво про базову загальну середню освіту, атестат про повну загальну середню освіту та диплом молодшого спеціаліста.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін та встановлено строк відповідачу для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідача, а також встановлено строк позивачу для подання відповіді на відзив, а відповідачу заперечення. Також цією ухвалою третій особі встановлено строк для подання пояснення щодо позову та витребувано у Міністерства освіти і науки України інформацію, яка міститься в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, на підставі якої у довідці про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань, у відповідному полі зазначено «Ні, порушує» та відповідні докази.
Копія даної ухвали була направлена третій особі - Державному підприємству "Інфоресурс" через систему "Електронний суд" та отримана ним 09.04.2025, про що свідчить довідка про доставку електронного листа (а.с. 26). Проте вимоги суду не виконано, пояснень щодо позову суду надано не було.
Також копія даної ухвали була направлена відповідачу через систему "Електронний суд" та отримана ним 09.04.2025, про що свідчить довідка про доставку електронного листа (а.с. 27). Проте вимоги суду не було виконано, відзиву на позовну заяву та витребувані докази суду надано не було.
У зв`язку із зазначеними обставинами, ухвалою Сумського окружного адміністративного суду було повторно витребувати у Міністерства освіти і науки України інформацію, яка міститься в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, на підставі якої у довідні про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань, у відповідному полі зазначено «Ні, порушує» та відповідні докази.
На виконання вимог суду представником відповідача через систему Електронний суд" було надано суду витребувані докази.
Також представником відповідача через систему Електронний суд" було надано суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні, зокрема, зазначивши, що для здобуття освіти, на рівні вищому ніж раніше здобутий та збереження послідовності здобуття освіти визначеною частиною другою статті 10 Закону України Про освіту, відрахована із закладу освіти особа, має саме продовжити навчання на основі раніше здобутої сукупності знань, умінь, навичок, інших компетентностей на відповідному рівні вищої (фахової-передвищої) освіти (поновитися на навчання у визначений законодавством спосіб), а не повторно вступити для здобуття освіти на тому самому рівні національної рамки кваліфікацій. Повторне зарахування на тому самому рівні національної рамки кваліфікації означає, що особа знову формуватиме такі знання, уміння, навички та загальні компетентності на тому самому рівні освіти. У термінах визначення послідовності здобуття освіти це свідчить про здобуття освіти в непослідовному порядку. Саме тому у довідці, сформованій на підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти (далі - ЄДЕБО) у відповідному поле буде зазначено Ні, порушує. При цьому згідно з інформацією, яка міститься в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, здобувач освіти ОСОБА_1 , 06.09.2022 був зарахований для здобуття освітнього ступеня бакалавра до Сумського державного університету та був відрахований з цього закладу освіти 21.08.2023. 09.08.2023 був повторно зарахований для здобуття освітнього ступеня бакалавра до Сумського державного університету. Таким чином, ОСОБА_1 здобуває освіту в непослідовному порядку. Саме тому у довідці, сформованій відповідно до вимог законодавства на підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, у відповідному полі зазначено «Ні, порушує» (а.с. 35-43).
Окрім іншого у відзиві на позовну заяву, представник відповідача просить поновити строк для подання відзиву.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду було задоволено клопотання представника Міністерства освіти і науки України щодо поновлення процесуального строку для подання відзиву та поновлено Міністерству освіти і науки України процесуальний строк, встановлений ухвалою від 07.04.2025 року для подання відзиву на позовну заяву.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивач отримав: 21.06.2003 року свідоцтво про базову загальну середню освіту; 24.06.2005 атестат про повну загальну середню освіту; 27.02.2009 диплом молодшого спеціаліста (а.с. 12, 13, 18).
Відповідно до історії навчання здобувача освіти, наданої суду представником відповідача, позивач 09.08.2023 року був зарахований для здобуття освітнього ступеня бакалавра до Сумського державного університету та був відрахований з цього закладу освіти 21.08.2023 (а.с. 62), про що також зазначено у відзиві на позовну заяву.
Згідно з витягом з наказу Сумського державного університету від 09.08.2023 № 0889-ІІІ позивач був зарахований на навчання з 01.09.2023 року студентом 1 курсу факультету "Технологічних систем та енергоефективних технологій", спеціальність 101 "Екологія", для здобуття ступеня бакалавр, денної форми здобуття освіти за кошти державного (регіонального) замовлення (а.с. 15)
Відповідно до довідки Сумського державного університету про навчання від 06.03.2025 № 51.053/25 ОСОБА_1 є студентом 2 курсу освітнього рівня бакалавр очної (денної) форми здобуття освіти Сумського державного університету. Термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2026 (а.с. 16).
06.03.2025 Сумським державним університетом сформовано довідку №613211 про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти, відповідно до змісту якої в графі На підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України Про освіту проставлений запис Ні, порушує (а.с. 18).
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Отже з відзиву на позовну заяву судом встановлено, що підставою проставлення в графі довідки № 613211 На підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України Про освіту запису Ні, порушує, фактично слугувало те, що згідно з інформацією, яка міститься в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, здобувач освіти ОСОБА_1 , 06.09.2022 був зарахований для здобуття освітнього ступеня бакалавра до Сумського державного університету та був відрахований з цього закладу освіти 21.08.2023. Будь-яких інших мотивів, представником відповідача не зазначено.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України "Про освіту", у системі освіти функціонує інтегрована інформаційна система Єдина державна електронна база з питань освіти.
Згідно з частиною 5 ст. 74 Закону України "Про освіту" визначено: "держателем Електронної бази та публічних електронних реєстрів у сфері освіти є центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки, що здійснює організаційні заходи, пов`язані із забезпеченням функціонування Електронної бази та її складових".
Власником Електронної бази є держава в особі центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки.
Адміністратором Електронної бази та публічних електронних реєстрів у сфері освіти є визначена Кабінетом Міністрів України юридична особа, що належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки.
Адміністратор Електронної бази: - здійснює заходи із створення та супроводження програмного забезпечення Електронної бази; - відповідає за технічне і технологічне забезпечення Електронної бази, збереження та захист інформації (даних), що містяться в Електронній базі; - забезпечує надання та анулювання доступу до Електронної бази; - проводить навчання для роботи з Електронною базою; - здійснює інші заходи, передбачені законом.
Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 74 Закону України "Про освіту", положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти та порядок її ведення затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. 5 розділу І Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти, що затверджене МОН України від 08 червня 2018 року № 620, власником ЄДЕБО та виключних майнових прав на її програмне забезпечення є держава. Розпорядником ЄДЕБО є Міністерство освіти і науки України, технічним адміністратором державне підприємство "Інфоресурс", що належить до сфери управління розпорядника ЄДЕБО.
Розпорядник ЄДЕБО є володільцем інформації, що міститься в ЄДЕБО.
Згідно з п. 2 розділу ІІІ Положення про ЄДЕБО, інформація вноситься до ЄДЕБО за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення ЄДЕБО або спеціалізованого програмного забезпечення, що використовується уповноваженими суб`єктами, узгодженого з технічним адміністратором ЄДЕБО.
Відповідно до п. 1 розділу ІV Положення про ЄДЕБО, розпорядник ЄДЕБО: 1) вживає організаційних заходів, пов`язаних із забезпеченням функціонування ЄДЕБО; 2) здійснює контроль за забезпеченням захисту інформації в ЄДЕБО згідно із законодавством; 3) використовує інформацію, що міститься в ЄДЕБО, у тому числі персональні дані, з метою прийняття управлінських рішень та виконання повноважень, визначених законодавством; 4) вносить до ЄДЕБО інформацію щодо: - ліцензування (рішення про видачу, анулювання ліцензій на провадження освітньої діяльності, звуження, розширення освітньої діяльності) суб`єктів освітньої діяльності відповідно до ліцензійних умов на провадження освітньої діяльності; - результатів перевірок, ініційованих розпорядником ЄДЕБО, щодо дотримання суб`єктами освітньої діяльності - ліцензіатами ліцензійних умов на провадження освітньої діяльності; - акредитації спеціальностей, напрямів підготовки у закладах освіти, освітньо професійних програм, за якими здійснюється підготовка здобувачів освітньо кваліфікаційного рівня "молодший спеціаліст", а також освітньо-професійних програм у сфері фахової передвищої освіти (до затвердження положення про акредитацію освітньо-професійних програм у сфері фахової передвищої освіти); - іншу інформацію, визначену законодавством; 5) забезпечує верифікацію в ЄДЕБО інформації, визначеної підпунктами 1, 2 пункту 8, абзацами п`ятим - сьомим підпункту 1 та підпунктом 4 пункту 9 розділу III цього Положення, що підтверджується накладенням кваліфікованого електронного підпису; 6) встановлює вимоги до апаратного та програмного забезпечення ЄДЕБО; 7) визначає: - перелік інформації, доступ до якої надається уповноваженим суб`єктам; - вартість послуг з організації та підтримання доступу до ЄДЕБО, а також інших послуг, пов`язаних з ЄДЕБО та її реєстрами, що надаються технічним адміністратором ЄДЕБО.
Отже, в силу норм чинного законодавства, Міністерство освіти і науки України є відповідальною особою за організаційне забезпечення ЄДЕБО та встановлення вимог апаратного та програмного забезпечення ЄДЕБО.
В свою чергу, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб (строк дії воєнного стану в Україні продовжено надалі іншими Указами до сьогоднішнього дня).
Одночасно із введенням воєнного стану Указом Президента України від 24.02.2022 №65/2022 "Про загальну мобілізацію", затвердженого Законом України від 03.03.2022 №2105-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом (строк проведення загальної мобілізації продовжено надалі іншими Указами до сьогоднішнього дня).
Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.93 №3543-XII призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок №560)
Відповідно до п. 62 Порядку №560 здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України Про освіту, а також докторанти для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період подають до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки довідку про здобувача освіти, сформовану в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, за формою згідно з додатком 9.
Додатком 9 до зазначеного Порядку №560 затверджено форму довідки, яка формується за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти та має підтверджувати статус здобувача вищої освіти, а також на підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти формувати висновок щодо того, чи порушує поточне здобуття освіти послідовність, визначену частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту».
Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України "Про освіту" рівнями освіти є: дошкільна освіта; початкова освіта; базова середня освіта; профільна середня освіта; перший (початковий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; другий (базовий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; третій (вищий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; фахова передвища освіта; початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень вищої освіти; другий (магістерський) рівень вищої освіти; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень вищої освіти.
Частиною 1 статті 5 Закону України "Про вищу освіту" від 01.07.2014 № 1556- VII визначено рівні та ступені вищої освіти, зокрема, підготовка фахівців з вищою освітою здійснюється за відповідними освітніми програмами на таких рівнях вищої освіти: початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень; другий (магістерський) рівень; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень.
За приписами ч. 2 статті 5 Закону України "Про вищу освіту" здобуття вищої освіти на кожному рівні вищої освіти передбачає успішне виконання особою освітньої програми, що є підставою для присудження відповідного ступеня вищої освіти:
1) молодший бакалавр;
4) доктор філософії/доктор мистецтва;
Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України "Про вищу освіту" молодший бакалавр - це освітній або освітньо-професійний ступінь, що здобувається на початковому рівні (короткому циклі) вищої освіти і присуджується закладом вищої освіти у результаті успішного виконання здобувачем вищої освіти освітньої програми, обсяг якої становить 120 кредитів ЄКТС. Для здобуття освітнього ступеня молодшого бакалавра на основі фахової передвищої освіти заклад вищої освіти має право визнати та перезарахувати кредити ЄКТС, максимальний обсяг яких визначається стандартом вищої освіти.
Особа має право здобувати ступінь молодшого бакалавра за умови наявності в неї повної загальної середньої освіти.
У свою чергу, згідно з ч. 4 ст. 5 Закону України "Про вищу освіту", бакалавр це освітній ступінь, що здобувається на першому рівні вищої освіти та присуджується закладом вищої освіти у результаті успішного виконання здобувачем вищої освіти освітньо-професійної програми, обсяг якої становить 180-240 кредитів ЄКТС. Для здобуття освітнього ступеня бакалавра на основі освітнього ступеня молодшого бакалавра або на основі фахової передвищої освіти заклад вищої освіти має право визнати та перезарахувати кредити ЄКТС, максимальний обсяг яких визначається стандартом вищої освіти. Особа має право здобувати ступінь бакалавра за умови наявності в неї повної загальної середньої освіти.
Згідно з ч. 5 ст. 5 вищезазначеного Закону, магістр - це освітній ступінь, що здобувається на другому рівні вищої освіти та присуджується закладом вищої освіти (науковою установою) у результаті успішного виконання здобувачем вищої освіти відповідної освітньої програми. Ступінь магістра здобувається за освітньо-професійною або за освітньо-науковою програмою. Обсяг освітньо-професійної програми підготовки магістра становить 90-120 кредитів ЄКТС, обсяг освітньо-наукової програми - 120 кредитів ЄКТС. Освітньо-наукова програма магістра обов`язково включає дослідницьку (наукову) компоненту обсягом не менше 30 відсотків.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 7 Закону України "Про вищу освіту", документ про вищу освіту видається особі, яка успішно виконала відповідну освітню програму та пройшла атестацію. Встановлюються такі види документів про вищу освіту за відповідними ступенями: - диплом молодшого бакалавра; - диплом бакалавра; - диплом магістра; - диплом доктора філософії/доктора мистецтва.
Для встановлення послідовності здобуття освіти беруться до уваги факти раніше здобутого рівня освіти, що підтверджується документом державного зразка - дипломом чи свідоцтвом, та теперішній рівень здобуття освіти, що є вищим за раніше здобутий
При цьому варто зауважити, що підпунктом 4 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про вищу освіту" від 01.07.2014 № 1556-VII визначено, що після набрання чинності цим Законом диплом про вищу освіту за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодшого спеціаліста (початкова вища освіта) прирівнюється до диплома про вищу освіту за освітньо-професійним ступенем молодшого бакалавра.
Відповідно до ч. 10 ст. 7 зазначеного Закону, інформація про видані дипломи вноситься закладами вищої освіти, крім вищих військових навчальних закладів, до Єдиної державної електронної бази з питань освіти.
Так, аналіз зазначених норм свідчить, що освітній ступінь бакалавра та магістра присуджується лише у результаті успішного виконання здобувачем вищої освіти освітньо-професійної програми, за наслідком чого здобувачу такої освіти видається відповідний документ, який підтверджує здобуття такого рівня вищої освіти.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивач має диплом за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодшого спеціаліста серії від 27.02.2009 серії СМ № 35597428 про те, що він у 2009 році закінчив Сумський медичний коледж комунальний заклад Сумської обласної ради за спеціальністю "Лікувальна справа" і здобув кваліфікацію фельдшера.
Такий диплом прирівнюється до диплома про вищу освіту за освітньо-професійним ступенем молодшого бакалавра, що передбачено підпунктом 4 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про вищу освіту".
06.09.2022 року позивач був зарахований за державним замовленням до Сумського державного університету за спеціальністю 101 Екологія освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр денної форми навчання та був відрахований з цього закладу 21.08.2023 року(а.с.62).
09.08.2023 позивач був зарахований до Сумського державного університету на контрактній основі за спеціальністю 101 Екологія освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр денної форми навчання (а.с. 62).
Відповідно до довідки Сумського державного університету про навчання від 06.03.2025 № 51.053/25 позивач є студентом 2 курсу освітнього рівня бакалавр очної (денної) форми здобуття освіти Сумського державного університету. Термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2026 (а.с. 16).
Із встановлених фактичних обставин випливає, що позивач не здобувши освітній ступінь бакалавра за спеціальністю 101 Екологія, 21.08.2023 року був відрахований з Сумського державного університету.
Суд зазначає, що Порядком №560 передбачено саме попереднє здобуття освіти, а не процес навчання без закінчення повного освітнього курсу. Аналогічний припис містить п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
На переконання суду, належним свідоцтвом про здобутий рівень вищої освіти є диплом. Як вбачається з матеріалів справи, позивач має диплом молодшого спеціаліста, який прирівнюється до диплома про вищу освіту за освітньо-професійним ступенем молодшого бакалавра, а станом на розгляд справи здобуває рівень освіти бакалавр, що не суперечить послідовності, визначеній ч. 2 ст. 10 Закону України Про освіту.
При цьому суд вважає необгрунтованим твердження відповідача на те, що питання внесення інформації про здобувача освіти до ЄДЕБО та її корегування належить до компетенції суб`єктів освітньої діяльності, з огляду на таке.
За приписами пп. 1 п. 8 розділу ІV Положення № 620, суб`єкти освітньої діяльності, що надають освітні послуги у сфері дошкільної, загальної середньої, позашкільної освіти, засновники яких не мають органів управління освітою (суб`єкти освітньої діяльності приватної форми власності), а також професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, освіти дорослих, в тому числі післядипломної освіти вносять до ЄДЕБО та підтримують в повному, актуальному та достовірному стані інформацію за переліком, визначеним у пунктах 6-9 розділу III цього Положення (крім інформації про сертифікати зовнішнього незалежного оцінювання, результати зовнішнього незалежного оцінювання, участь у вступних кампаніях до закладів освіти (коли, до яких закладів освіти, на які професії, спеціальності, спеціалізації, рівні, форми навчання особа подавала заяви в електронній формі) та інформації, зазначеної в підпункті 6 пункту 6) для таких суб`єктів освітньої діяльності, зокрема, щодо здобувачів освіти - прізвище, ім`я, по батькові (за наявності); дата народження; тип, серія (за наявності), номер, ким і коли виданий документ, що посвідчує особу (для особи, якій не виповнилось 14 років - свідоцтво про народження; для особи, яка звернулася із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і не має документів, що посвідчують особу - довідка про звернення за захистом в Україні); реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності); унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності); громадянство; стать; серія, номер, ким і коли виданий документ про освіту (науковий ступінь) особи з інформацією про здобуті нею рівень (освітньо-кваліфікаційний (кваліфікаційний) рівень), ступінь освіти, професію, спеціальність та спеціалізацію (у деяких випадках зазначаються напрям підготовки, освітня програма, професійна кваліфікація); про зарахування, відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення за спеціальністю, спеціалізацією, професією; рівень (освітньо-кваліфікаційний (кваліфікаційний) рівень), ступінь освіти, що здобувається, освітня програма; джерело фінансування здобуття освіти; назва факультету (відділення), структурного підрозділу; форма навчання; курс навчання; навчальна група; серія, номер, ким і коли виданий студентський (учнівський) квиток державного зразка особи з інформацією про назву факультету (відділення), структурного підрозділу, номер групи, форму навчання, дату видачі та строк дії квитка, цифрова фотографія (за наявності).
Пунктом 9 розділу ІV Положення № 620 встановлено, що інші уповноважені суб`єкти вносять до ЄДЕБО інформацію та здійснюють в ЄДЕБО інші дії у порядку та обсягах, передбачених відповідно до законодавства розпорядником ЄДЕБО.
Отже з аналізу зазначеної норми суд вбачає, що навчальний заклад, при формуванні довідки здобувача освіти, виконує лише технічну функцію, оскільки довідка формується автоматично на підставі даних ЄДЕБО.
При цьому саме МОН України, як розпорядник ЄДЕБО має повноваження на внесення інших змін до електронної бази, зокрема щодо внесення змін про відсутність порушення послідовності здобуття освіти, визначеної ч.2 ст. 10 Закону України "Про освіту" щодо позивача.
А відтак, враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства освіти і науки України судових витрат по справі, суд зазначає наступне.
Пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Водночас, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та 18 січня 2024 року по справі № 9901/459/21, а також, зокрема, постановах Верховного Суду від 19 лютого 2025 року по справі № 520/2948/23, від 13 березня 2025 року по справі №260/3131/24, від 25 квітня 2025 року по справі №260/8523/23, від 20 травня 2025 року по справі №620/109/23.
Суд звертає увагу на те, що у прохальній частині позовної заяви позивачем/представником позивача не зазначено конкретну суму, які останні просять стягнути з відповідача як судові витрати по справі. У позовній заяві в обгрунтуваннях щодо судових витрат позивачем/представником позивача також не зазначено суму понесених позивачем витрат на правничу допомогу.
При цьому з матеріалів справи суд вбачає, що позивачем/представником позивача було додано до позовної заяви ордер на надання правничої допомоги серії ВМ № 1063654 та Договір про надання правничої допомоги від 06.03.2025 р. № 2/03/25 (далі по тексту - Договір) з адвокатом Кондратенком Юрієм Миколайовичем (а.с. 7).
Відповідно до п. 1.1 Договору, предметом договору є надання Адвокатом оплатних правових послуг (правової допомоги) Клієнту.
Пунктом 1.2 Договору визначено, що Клієнт має право на отримання від Адвоката професійної правової допомоги та зобов`язується створити йому належні умови для виконання цього договору, зокрема: своєчасно забезпечувати достовірною інформацією та всім необхідним для виконання обумовлених сторонами доручень; невідкладно повідомляти про обставини, які можуть позначитися на визначенні правової позиції у справі та мають значення для надання якісних правових послуг; своєчасно сплачувати гонорар (винагороду) і компенсувати можливі додаткові витрати, пов`язані з виконанням цього договору (транспортні витрати, оплата: друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, послуг фахівців, експертів, перекладачів, нотаріусів, тощо).
Згідно з п. 1.3 Договору, Адвокат під час здійснення адвокатської діяльності, має право в інтересах Клієнта вчиняти будь-які не заборонені законодавством, Правилами адвокатської етики, цим договором дії та в межах зазначеної вище цивільної справи зобов`язується: надати Клієнту необхідну правову допомогу (консультації і роз`яснення з правових питань; складання звернень, процесуальних та інших документів правового характеру; представлення та захист його прав, свобод та інтересів у всіх без виключення: судах, органах виконавчої служби, нотаріату, правоохоронних і контролюючих органах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, банківських установах, перед приватними виконавцями, всіма фізичними та юридичними особами).
Відповідно до п. 3.1 Договору, Сторони домовились, що Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару (винагороди за його правничі послуги), виходячи із вартості однієї години його роботи (по наданню послуги), яка складає 2000 (дві тисячі) гривень. Загальний розмір гонорару визначається складністю, обсягом послуг, досвідом і завантаженістю Адвоката. У разі виникнення особливих по складності доручень Клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи Адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до його виконання), розмір гонорару може бути збільшено. Не погодження Клієнтом розміру гонорару при наданні доручень Адвокату або в ході їх виконання є безумовною підставою для відмови Адвоката від прийняття/виконання доручення Клієнта або розірвання цього договору.
Отже з Договору суд вбачає, що розмір гонорару (винагороди за його правничі послуги) визначається, виходячи із вартості однієї години роботи Адвоката (по наданню послуги), яка складає 2000 (дві тисячі) гривень та загальний розмір гонорару визначається складністю, обсягом послуг, досвідом і завантаженістю Адвоката. Фіксований розмір гонорару у договорі не зазначено.
В свою чергу, як зазначено у п. 3.2 Договору, детальний перелік послуг, порядок оплати, розмір гонорару та фактичних витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги за цим договором, може визначатися звітом (детальним описом наданих послуг з розрахунком витрат), або окремо додатковою (ми) угодою (ми) до цього договору або в інший узгоджений сторонами спосіб.
Проте до позовної заяви позивачем/представником позивача не було додано ані звіт (детальний опис наданих послуг з розрахунком витрат), ані окремо додаткову (ми) угоду (ми) до цього договору, ані інший узгоджений сторонами документ, що позбавляє суд можливості встановити перелік наданих адвокатом послуг та загальний розмір понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу.
При цьому з наданого Договору суд вбачає, що він носить загальний характер щодо надання правових послуг (правової допомоги) та укладений не лише по цій справі.
Крім того в матеріалах справи відсутня заява позивача/представника позивача щодо надання відповідних доказів після ухвалення рішення по даній справі, як це передбачено ст. 139 КАС України.
Отже фактично позивачем/представником позивача не надано суду жодного документу, який би підтверджував понесення позивачем витрат на правничу допомогу по даній справі, що, з врахуванням висновків Верховного Суду, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. А відтак суд дійшов висновку про відмову у стягненні судових витрат на правничу допомогу.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи положення ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства освіти і науки України суму судового збору в розмірі 1211,20 грн., сплаченого згідно квитанції від 01.04.2025 (а.с. 19).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, третя особа - Державне підприємство "Інфоресурс" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправними дії Міністерства освіти і науки України щодо внесення відомостей до Єдиної державної електронної бази з питань освіти інформації про порушення ОСОБА_1 послідовності здобуття освіти, визначеної ч. 2 ст. 10 Закону України "Про освіту".
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек