Справа № 0418/442/2012
Суддя: Казак С. Ю.
Дата ухвалення: 2012-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №0418/442/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2012 Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

Судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Богдановській Т.В.

розглянувши в письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Кіровського району м.Дніпропетровська про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення недоплаченої допомоги,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що віднесена до 2-ї категорії осіб, що постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи та перебуває на обліку у відповідача. Відповідно до ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`йому передбачена виплата щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі трьох мінімальних заробітних плат. Однак, відповідачем вказана допомога виплачувалась в 2010-2011 роках в значно меншому розмірі ніж передбачено законодавством. В зв`язку з чим, просила визнати неправомірними такі дії відповідача та зобов`язати останнього провести перерахунок та виплату їй за 2010-2011 роки щорічної допомоги згідно ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`в розмірі трьох мінімальних заробітних плат та стягнути недоплачену щорічну допомогу за вказаний період. Розгляд справи провести у його відсутності.

Від відповідача до суду надійшли письмові заперечення, в яких останні просили провести розгляд справи у відсутності представника відповідача. Позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.

Перевіривши викладені в позовній заяві та письмових запереченнях відповідача доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивачка є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до 2-ї категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.9).

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Постановою Кабінету Міністрів України №562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`встановлено конкретні розміри допомоги на оздоровлення у визначеній (твердій) грошовій сумі, що суперечить вимогам Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Так, відповідно до вимог ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам, які евакуйовані із зони відчуження, в розмірі трьох мінімальних заробітних плат.

При цьому, ч.7 ст.48 вказаного закону передбачено, що розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Частиною 5 ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту громадян.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягає саме ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Позивач в своєму позові просить визнати неправомірними дії відповідача та зобов`язати останнього виплатити щорічну допомогу на оздоровлення за 2010-2011 роки.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема відповіді відповідача на звернення позивачки щодо виплати щорічної допомоги на оздоровлення в 2010-2011 роках в передбаченому законом розмірах, ОСОБА_1 така допомога була виплачена в 2010 році в сумі 75 грн. (згідно рішення від 27.07.2010 року) та в 2011 році в сумі 75 грн. (згідно рішення від 08.02.2011 року).

Разом з тим, з позовом до суду щодо оскарження рішень відповідача від 27.07.2010 року та 08.02.2011 року позивачка звернулась лише 10.01.2012 року, тобто з пропуском передбаченого законом шестимісячного строку. Доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску такого строку останньою надано не було.

Відповідно до ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 , підлягає залишенню без розгляду в зв`язку з пропуском строку для звернення до суду без поважних причин.

На підставі викладеного, керуючись ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст.8,9,99,100,102,160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Кіровського району м.Дніпропетровська про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення недоплаченої допомоги залишити без розгляду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, якщо останню не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.Ю.Казак