Справа № 160/11394/25
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
21.04.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява (17.04.2025 року направлено засобами поштового зв`язку) ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
В обґрунтування позову зазначено про те, що професії позивача віднесені до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, і у спірні періоди роботи з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року, з 21.12.2011 року по 25.12.2012 року, з 01.02.2019 року по 02.08.2021 року у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» та з 03.08.2021 року по 30.09.2024 року у ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» її робочі місця були атестовані належним чином, що підтверджується записами у трудовій книжці та уточнюючих довідках. Дії відповідача щодо не зарахування періодів роботи з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року, з 21.12.2011 року по 25.12.2012 року, з 01.02.2019 року по 02.08.2021 року у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» та з 03.08.2021 року по 30.09.2024 року у ПАТ «КАМЕТ- СТАЛЬ» до пільгового стажу роботи позивача за Списком № 2, позивач вважає протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства України.
Відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву, заяв/клопотань суду не направлено, а відтак враховуючи положення частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.04.2025 року зазначена вище справа розподілена та 22.04.2025 року передана судді Пруднику С.В.
28.04.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято до свого провадження означену позовну заяву та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом установлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку та отримуєте пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, обчислену відповідно до статті 114 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 28.02.2019 року.
Позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Як зазначила позивач у поданій до суду позовній заяві, разом із заявою про призначення пенсії позивачем надавалися копії трудової книжки та копії довідок, які уточнюють особливо шкідливі та особливо важкі умови праці, зайнятість яких надає право на пенсію за віком на пільгових умовах, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 26.02.2019 року № 023-526, № 023-527, № 023-528, № 023-529, № 023-530, № 023-531 за періоди роботи з 13.06.1988 року по 23.09.1996 року та з 15.03.1999 по 14.02.2019, які видані ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат».
З 28.02.2019 року позивачу було призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, обчислену відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Після призначення пенсії з 28.02.2019 року і по теперішній час позивач продовжувала працювати у шкідливих умовах праці за Списком №2 у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», а в подальшому у ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ».
Позивач також у позові зазначила, що від своїх колег по роботі на ПАТ «Дніпровський меткомбінат» остання дізналася про те, що органами Пенсійного фонду України деяким працівникам комбінату, що звертались за призначенням пільгових пенсій за Списками № 1, 2, в період з 2016 року по поточний час, при призначенні пільгової пенсії незаконно було значно зменшено строк пільгового стажу цих працівників, а саме безпідставно не зараховувались до пільгового стажу працівників певні періоди роботи за Списками № 1, 2 на підприємстві ПАТ «Дніпровський меткомбінат» (що було доведено рішеннями судів).
За наданням роз`яснень позивач звернулася до відповідача із заявою від 31.10.2024 року про надання їй інформації про призначення пенсії та підтверджуючих документів.
Листом ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 08.11.2024 року за №0400-010307-8/223063 ОСОБА_1 повідомлено наступне. ОСОБА_1 перебуває на обліку та отримуєте пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, обчислену відповідно до статті 114 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058) з 28.02.2019 року. Згідно зі статтею 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списками № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць. Порядок проведення атестації робочих місць затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442. Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. Це означає, що при призначенні пенсії на пільгових умовах для зарахування до пільгового стажу певного 5-річного періоду роботи у несприятливих умовах праці відповідне право впродовж цього періоду повинно бути підтверджене результатами атестації робочих місць за умовами праці. До пільгового стажу зараховується весь період роботи у виробництвах, на роботах, за професіями та посадами, передбаченими Списками № 1 і № 2 тобто період до дати видання наказу по підприємству про результати проведення атестації робочих місць так і період протягом 5 років після проведення атестації. В матеріалах пенсійної справи наявні довідки підтверджуючі пільговий характер робіт від 26.02.2019 № 023-526, № 023-527, № 023-528, № 023-529, № 023-530, № 023-531 за періоди роботи з 13.06.1988 по 23.09.1996 та з 13.03.1999 по 14.02.2019, які видані ПАТ Дніпровський металургійний комбінат. Атестація робочих місць за умовами праці на ПАТ Дніпровський металургійний комбінат проведена згідно наказів: від 20.10.1994 №813, від 25.12.2001 № 1269 тому, до пільгового стажу роботи за Списком №2 не зараховано період роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001. Також до пільгового стажу за Списком №2 не зараховано періоди відволікань, які зазначені в вищезазначених довідках. Довідок підтверджуючих пільговий характер робіт за Списком № 1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не надавала. Таким чином, за документами пенсійної справи загальний страховий стаж ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахований по 28.02.2023 становить 38 років 01 місяць 25 днів, пільговий стаж за Списком № 2 - 05 років. Загальний розмір пенсійної виплати, станом на 01.11.2024, становить 3929,78 грн. Копії розрахунку розміру пенсії та стажу (станом на дату призначення), копію заяви від 28.02.2019 № 639 та копії довідок підтверджуючих пільговий характер робіт ПФУ надає. Відповідно до Закону України від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР Про звернення громадян, у разі незгоди з наданою відповіддю Ви маєте право на її оскарження в органах вищого рівня або у судовому порядку.
Окрім того, позивач разом із вищевказаною відповіддю отримав від відповідача розрахунок стажу (форма РС-право), з якого також вбачається, що ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з невідомих причин не зарахував мені у подальшому до пільгового стажу роботи за Списком № 2 періоди з 21.12.2011 року по 25.12.2012 року, з 01.02.2019 року по 02.08.2021 року у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» та з 03.08.2021 року по 30.09.2024 року у ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ». Позивач вважає, що означені періоди роботи за Списком № 2 необхідно зарахувати до пільгового стажу роботу, адже після призначення пенсії і до сьогоднішнього дня вона продовжує працювати на пільгових посадах, які атестовані за Списком № 2, і ці дані є в органах ПФУ.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створення мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Відповідно до пункту б) статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ (далі - «Закон № 1788-ХІІ») на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Норма, яка викладена у п. б) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» кореспондується із частиною 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Пунктом першим резолютивної частини Рішення №1-р/2020 від 23.01.2020 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункт «а» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-УІІІ від 02.03.2015 року. Пунктом 3 цього рішення вирішено, що застосуванню підлягає стаття 13 Закону № 1788-ХІІ для осіб, які працювали до 01.04.2015 року на посадах, визначених у вказаній нормі, в наступній редакції: «працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Згідно статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).
Згідно пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Крім того, відповідно до пункту 20 зазначеного Порядку для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки встановленого зразка підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховується до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердженням трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.
При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Щодо не зарахування періодів роботи з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року, з 21.12.2011 року по 25.12.2012 року, з 01.02.2019 року по 02.08.2021 року у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» та з 03.08.2021 року по 30.09.2024 року у ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» до пільгового стажу роботи позивача за Списком №2, суд зазначає наступне.
Так, трудова книжка серії НОМЕР_2 від 19.09.1985 року ОСОБА_1 містить наступні записи щодо спірних періодів роботи (вибірково):
13.06.1988 року - прийнята у цех ТЕЦ Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського машиністом-обхідником з турбінного устаткування турбінного цеху;
24.09.1996 року - переведена у вальцетокарне відділення електрозварником у напівавтоматичних машинах 3 розряду;
07.12.1996 року - переведена у газовий цех оператором теплового пункту 2 розряду;
ДМК ім. Дзержинського з 28.02.1997 року перейменовано у ВАТ «Дніпровський металургійний комбінат» ім. Ф.Е. Дзержинського;
15.03.1999 року - переведена там же апаратником очистки газу 2 розряду;
Робоче місце атестовано;
05.07.2008 року - переведена там же апаратником очистки газу 4 розряду;
24.11.2008 року - переведена там же апаратником очистки газу 5 розряду;
ВАТ Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е. Дзержинського з 23.05.2011 року перейменовано у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е. Дзержинського»;
Робоче місце атестовано за Списком №2;
ПАТ Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е.Дзержинського з 25.01.2017 перейменовано у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат»;
Робоче місце атестовано за Списком №2;
02.08.2021 року - звільнена у зв`язку з переведенням за п. 5 ст. 36 КЗпП України до ПРАТ «ДКХЗ»;
03.08.2021 року - прийнята в газовий цех газоочищення та газопідвищувальні станції до ПРАТ «ДКХЗ» апаратником очищення газу 5 розряду за переведенням з ПАТ «ДМК»;
Робоче місце атестовано за Списком № 2;
ПРАТ «ДКХЗ» з 11.02.2022 року перейменовано у ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ»;
Робоче місце атестовано за Списком № 2.
Отже, у даному випадку суд вважає, що вказані дані, а, саме те, що позивач працювала у спірні періоди на роботах за посадами, що передбачені Списком №2, підтверджено записами у трудовій книжці та архівними довідками архівного управління Кам`янської міської ради Дніпропетровської області від 11.11.2024 року № С-21/2-09/1570, від 11.11.2024 року № С-21/2-09/1571, від 11.11.2024 року № С-21/2-09/1571/1 (історична довідка), від 17.02.2025 року № С-21/2-09/213, від 17.02.2025 року № С-21/2-09/214, від 17.02.2025 року № С-21/2-09/215, від 17.02.2025 року № С-21/2-09/216, від 17.02.2025 року № С-21/2-09/217, від 17.02.2025 року № С-21/2-09/217/1 (історична довідка).
Окрім того, вказані дані були підтверджені довідками, які уточнюють особливо шкідливі та особливо важкі умови праці, зайнятість яких надає право на пенсію за віком на пільгових умовах, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 26.02.2019 року № 023-526, № 023-527, № 023-528, № 023-529, № 023-530, № 023-531 за періоди роботи з 13.06.1988 року по 23.09.1996 року та з 15.03.1999 по 14.02.2019, які видані ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» (оригінали яких зберігаються у відповідача), де позивач працювала у шкідливих умовах праці за Списком №2.
Окрім того, Індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) містять інформацію про спеціальний стаж ОСОБА_1 за періоди роботи з 1999 року по 2009 рік включно та з 2010 року по 2024 рік за кодом підстави для обліку спецстажу «ЗПЗ03Б1».
Відповідно з Довідником кодів підстав обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 08 жовтня 2010 року № 22-2 код підстави для обліку спецстажу «ЗПЗ03Б1» - проставлявся працівникам з 05 листопада 1991 року, які зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.
Таким чином, професії позивача віднесені до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, і у спірні періоди роботи з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року, з 21.12.2011 року по 25.12.2012 року, з 01.02.2019 року по 02.08.2021 року у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» та з 03.08.2021 року по 30.09.2024 року у ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» її робочі місця були атестовані належним чином, що підтверджується записами у трудовій книжці та уточнюючих довідках.
Суд вважає, що позивач виконала усі умови для підтвердження стажу роботи, а саме надала трудову книжку із відповідними записами щодо пільгового стажу роботи за Списком №2 і уточнюючі довідки, які стосуються також спірних періодів роботи.
Окрім того, періоди з 01.02.2019 року по 02.08.2021 року у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» та з 03.08.2021 року по 30.09.2024 року у ПАТ «КАМЕТ- СТАЛЬ» відносяться до Списку №2, що підтверджено записами у трудовій книжці позивача, довідками ОК-5, ОК-7, постановами про атестацію, ті, що додані до цього позову і ті, посилання на які є в довідці ОК-5, з чого можна зробити висновок, що відповідач обізнаний належним чином про всі періоди роботи позивача за Списком №2, однак належним чином не зараховував їх до Списку №2 та не проводив вчасно перерахунок пільгової пенсії ОСОБА_1 .
Щодо атестації робочих місць, суд звертає увагу на наступне.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання, згідно з Порядком № 442 та розробленими на виконання Постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 р. № 41.
Згідно із зазначеними нормативними актами основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 р. № 442 пенсії за віком на пільгових умовах призначаються за результатами атестації робочих місць, яка також надає інші пільги і компенсації, передбачені законодавством, а саме, надбавка за роботу в зазначених умовах, право на скорочений робочий день, додаткову відпустку й одержання лікувально-профілактичного лікування. Атестація повинна проводитися на підприємстві не рідше одного разу на п`ять років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Контроль за проведенням атестації, правильністю застосування Списків покладено на Держпраці.
Отже, своєчасність та проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівника і не може обмежувати його право на отримання пенсії.
Наказом Міністерства праці і соціальної політики України «Про затвердження роз`яснення про проведення атестації робочих місць за умовами праці в окремих випадках» від 21.08.2000 р. № 205, зазначено, що в окремих випадках через складний фінансово-економічний стан, що склався по незалежним від підприємства причинам, для проведення атестації робочих місць, де не відбулися корінні зміни умов і характеру праці, можливе використання результатів попередньої атестації.
Згідно пункту 1 Порядку та Положення про Державну експертизу умов праці, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 01.12.1990 року № 357 державний контроль за якістю проведення атестації робочих місць за умовами праці та віднесення їх
до категорії з шкідливими і важкими умовами праці, правильністю застосування списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах покладався на органи Державної експертизи умов праці.
Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Отже, у спірні періоди пільгової роботи позивача з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року, з 21.12.2011 року по 25.12.2012 року, з 01.02.2019 року по 02.08.2021 року у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» та з 03.08.2021 року по 30.09.2024 року у ПАТ «КАМЕТ- СТАЛЬ» її робочі місця були атестовані за Списком № 2, що підтверджується відповідними постановами про атестацію робочих місць та відповідними листами Головного державного експерта області з умов праці, які містяться у матеріалах справи, а тому не зарахування цих періодів до пільгового стажу є протиправним.
Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з дати її призначення з 28.02.2019 року з урахуванням зарахування до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року, з 21.12.2011 року по 25.12.2012 року, з 01.02.2019 року по 02.08.2021 року, з 03.08.2021 року по 30.09.2024 року, та виплатити недоотримані грошові кошти, визначені за результатами перерахунку пенсії.
По-перше, слід зазначити, що оскільки вимога позивача щодо зобов`язання відповідача виплатити недоотримані грошові кошти, визначені за результатами перерахунку пенсії, заявлена на майбутнє, оскільки перерахунок пенсії позивача з урахуванням спірних періодів відповідачем ще не проведено, то до задоволення не підлягає.
При цьому, варто зазначити, що відповідно до частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно із частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
До матеріалів справи, позивачем не було долучено заяви про поновлення пропуску звернення до суду з доказами поважності причин його пропуску.
Суд звертає увагу, що з цим позовом про визнання протиправними дій та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з дати її призначення з 28.02.2019 року з урахуванням зарахування до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року, з 21.12.2011 року по 25.12.2012 року, з 01.02.2019 року по 02.08.2021 року, з 03.08.2021 року по 30.09.2024 року, позивач звернувся лише 17.04.2025 року (позов направлено до суду засобами поштового зв`язку).
Відтак позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з дати її призначення з 28.02.2019 року з урахуванням зарахування до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року, з 21.12.2011 року по 25.12.2012 року, з 01.02.2019 року по 02.08.2021 року, з 03.08.2021 року по 30.09.2024 року задоволенню не підлягають.
З урахуванням вищезазначеного позов підлягає задоволенню у спосіб шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 18.10.2024 року з урахуванням зарахування до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року, з 21.12.2011 року по 25.12.2012 року, з 01.02.2019 року по 02.08.2021 року, з 03.08.2021 року по 30.09.2024 року та з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статті 17, частини 5 статті 19 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.
Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вперше у рішенні від 16 грудня 1974 року у справі Міллер проти Австрії, де Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні Гайгузус проти Австрії від 16 вересня 1996 року, в якому зазначено, що якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі Кечко проти України (рішення від 08 листопада 2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету.
Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство.
Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.
Відповідно до пункту 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Положеннями частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Водночас суд зауважує, що на користь позивача підлягає відшкодуванню вся сума судового збору в розмірі 1211,20 грн., адже незважаючи на часткове задоволення позовних вимог, суд визнав порушення законних прав позивача внаслідок протиправних дій суб`єкта владних повноважень, і спір по суті вирішено на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник