Справа № 240/16327/24
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м. Житомир справа № 240/16327/24

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Майстренко Н.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 19.08.2024 № 52 "Про пенсійне забезпечення ОСОБА_1 », яким відмовлено у переведенні на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо нездійснення переведення ОСОБА_1 на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити переведення ОСОБА_1 на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії з 12 серпня 2024 року, з врахуванням до стажу державної служби періодів служби у лавах Збройних сил з 05 травня 1984 року по 15 грудня 1985 року та роботи в митних органах з 20 вересня 1994 року по 30 вересня 2022 року, а також з врахуванням довідок Житомирської митниці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 09.08.2024 №7.19-1/22/10/6542 та №7.19-1/22/10/6543.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про переведення його на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу". Однак відповідачем винесено рішення, яким відмовлено у переведенні та перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що відсутній достатній стаж роботи на державній службі. Не погоджуючись з вказаним рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що порушує права на пенсійне забезпечення, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

ГУ ПФУ в Житомирській області через електронну підсистему «Електронний суд» подало відзив на позовну заяву, в якому проти доводів та вимог останньої заперечило, вважаючи їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Вказує, що 12.08.2024 позивач звернувся до Управління з заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», яка опрацьовувалась за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів. Після реєстрації заяви позивача та сканування копій документів засобами програмного забезпечення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області за принципом екстериторіальності розглянуто заяву позивача та за результатами розгляду такої заяви прийнято рішення від 19.08.2024 № 52 про відмову у перерахунку пенсії. Під час розгляду наданих позивачем документів, а саме трудової книжки НОМЕР_1 від 09.08.1983, встановлено, що період роботи з 20.09.1994 по 31.03.1997 належить до категорії посад державних службовців. Період з 24.06.1997, коли позивачу було присвоєне спеціальне звання «Інспектор митної служби», не може бути врахований до стажу державної служби, так як позивачу присвоєно спеціальне звання відповідно до частини другої статті 573 Митного кодексу України, за які не нараховується надбавка за ранг державного службовця. Робота на таких посадах не відноситься до відповідних категорій посад державних службовців, тому дані періоди роботи неможливо врахувати до стажу державної служби. Особи, які станом на 01.05.2016 (дату набрання чинності Законом № 889) не мають необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-ХІІ, права на пенсію відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, з урахуванням вимог, визначених у пунктах 10 та 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889, не мають. Отже, позивач станом на 01.05.2016 не займає посади державної служби та має 02 роки 06 місяців 12 днів стажу на посадах, віднесених до відповідної категорії посад державних службовців.

ГУ ПФУ в Донецькій області подало до суду через електронну підсистему «Електронний суд» відзив на позовну заяву, в якій також не погодилося з вимогами позивача та просило відмовити у задоволені позовної заяви. Представник зазначив, що аналізуючи норми чинного законодавства, Управління дійшло висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723 після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723 і Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби. Таким чином, період роботи ОСОБА_1 в митних органах з 20.09.1994 по 30.04.2016 не зараховано до стажу державної служби, оскільки це не передбачено чинним законодавством. Також відповідач вказав, що передбачено зарахування періоду військової служби до стажу державної служби у разі проходження військової служби особливого характеру. Однак, враховуючи те, що позивач проходив строкову військову службу з метою здобуття військово-облікової спеціальності, Управління вважає, що період проходження ОСОБА_1 строкової військової служби в армії з 05.05.1984 по 15.12.1985 не зараховується до стажу державної служби.

Розглянувши дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні) з особливостями, визначеними статтями 257 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), а також дослідивши подані сторонами документи, суд встановив таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

12.08.2024 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Житомирській області із заявою щодо переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ (далі Закон № 889-VIIІ), надавши зокрема довідки Житомирської митниці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 09.08.2024 №7.19-1/22/10/6542 та №7.19-1/22/10/6543.

Вказану заяву за принципом екстериторіальності було скеровано до ГУ ПФУ в Донецькій області.

Рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області від 19.08.2024 № 52 відмовлено в переході на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» за відсутності необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби.

Вважаючи вказану відмову протиправною та такою, що порушує право позивача на призначення пенсії, останній звернувся до суду з вказаним позовом за захистом порушених прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

З 01.05.2016 набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі - Закон № 3723-ХІІ).

За змістом ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія за віком призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особам, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом №889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

За змістом ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом 1 частини першої статті 28 Закону № 1058-І V, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

За аналізом зазначених норм права слідує, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1ст. 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 822/524/18, у постановах Верховного Суду від 02.04.2020 у справі № 687/545/17, від 16.12.2021 у справі № 538/804/17.

Стаж державної служби до набрання чинності Законом України «Про державну службу» обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (далі - Порядок № 283), та додатку до нього (були чинними до 01.05.2016).

Пунктом 5 Порядку № 283 визначено, що обчислений відповідно до цього Порядку стаж державної служби застосовується для встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років, надання додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.

Пунктом 1 Порядку № 283 встановлено, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України "Про державну службу", а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком; на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання.

За правилами п. 4 Порядку № 283 документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

Спеціальним законом, що визначає статус посадових осіб митних органів в Україні, є Митний кодекс України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі - МК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 569 МК України працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.

Згідно з ч. 1 ст. 588 МК України пенсійне забезпечення посадових осіб митних органів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в митних органах зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Аналогічні положення щодо віднесення посадових осіб органів доходів і зборів до державних службовців та пенсійного забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", були передбачені і Митними кодексами України від 11.07.2002 та від 12.12.1991.

Таким чином, посадові особи митних органів, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в митних органах зараховується до стажу державної служби, який дає право на набуття пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у рішенні Верховного Суду від 04.04.2018 (зразкова справа № 822/524/18) та постанові Верховного Суду від 10.07.2018 справа № 591/6970/16-а.

Із записів у трудовій книжці позивача від 09.08.1983 НОМЕР_1 вбачається, що він: з 05.05.1983 по 15.12.1985 проходив службу у лавах збройних сил (військовий квиток серії НОМЕР_2 ), а з 20.09.1994 по 30.09.2022 працював на різних посадах (інспектор, старший інспектор, головний інспектор) в Овруцькій, Житомирській та Київській митницях, 01.08.1995 прийнято присягу державного службовця, присвоювалися спеціальні звання та ранги державного службовця, зокрема 24.06.1997 присвоєно персональне звання Інспектор митної служби 2 рангу, 24.06.1999 присвоєно персональне звання Інспектор митної служби 1 рангу, 01.04.2004 присвоєно спеціальне звання Інспектор митної служби 4 рангу, 25.06.2005 присвоєно спеціальне звання Інспектор митної служби 3 рангу, 28.11.2006 присвоєно спеціальне звання Інспектор митної служби 1 рангу, 11.09.2013 присвоєно 12 ранг державного службовця, 01.01.2014 присвоєно спеціальне звання Інспектор податкової та митної справи І рангу, 20.08.2015 присвоєно спеціальне звання Радник податкової та митної справи III рангу, 13.12.2019 присвоєно 6 ранг державного службовця, 01.07.2020 присвоєно спеціальне звання Радник митної служби III рангу.

Отже, судом встановлено, що стаж роботи позивача на посадах у митних органах становить понад 20 років, а саме 28 років 0 місяців 11 днів.

Зважаючи на наведене, всі періоди роботи (служби) позивача в митних органах повинні зараховуватися до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Щодо зарахування військової служби до стажу державної служби, суд зазначає таке.

Згідно з абз. 2 п. 1 ст. 8 Закону України ''Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей'' № 2011-ХІІ час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Пунктом 6 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 25.03.2016 № 229, передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом № 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII.

Відповідно до норми п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ ''Про державну службу'' № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

До стажу державної служби включається також час строкової військової служби (абз.5 п. 3 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 03.05.1994 № 283 в первісній редакції).

До стажу державної служби включається також час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях (абз.5 п.3 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 03.05.1994 № 283 в редакції постанови КМУ від 05.11.1999 № 2044).

Отже, період проходження особами військової служби, в тому числі в СРСР, зараховується до стажу державної служби.

Розглядаючи питання зобов`язання призначення пенсії, суд повинен перевірити усі умови, за яких відповідач зобов`язаний таку пенсію призначити.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (абзац 2 частини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

У справі, яка розглядається, суд встановив, що для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено ГУ ПФУ в Донецькій області, рішенням якого відмовлено в призначенні пенсії.

Відтак, дії зобов`язального характеру щодо переведення позивача на пенсію за віком за нормами ст. 37 Закону України "Про державну службу" та зарахування до стажу державної служби періодів проходження служби має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про призначення пенсії, яким у цьому випадку є ГУ ПФУ в Донецькій області.

Позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задоволенню не підлягають.

Щодо вимог про зобов`язання перевести на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з врахуванням довідок Житомирської митниці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 09.08.2024 №7.19-1/22/10/6542 та №7.19-1/22/10/6543, суд зазначає таке.

Відповідно до вимог п. 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року №622, пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Пунктом 5 Порядку №622 визначено, що форма довідки про заробітну плату, яка подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Таким чином, особам пенсія призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права на неї. При цьому, розмір пенсії обраховується органами пенсійного фонду, зокрема, на підставі довідок, виданих за встановленою формою уповноваженим державним органом, в якому працювала особа, або його правонаступником.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 (далі - Постанова № 1-3) затверджені форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу" пенсії відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII "Про державну службу".

Такими довідками є:

про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);

про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);

про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Позивачем до матеріалів справи долучено довідки Житомирської митниці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 09.08.2024 №7.19-1/22/10/6542 та №7.19-1/22/10/6543.

Будь-яких доказів того, що надані позивачем довідки не відповідають вимогам Постанови № 1-3, Порядку № 622, відповідачами не надано.

Суд вважає, що всі відображені в довідках види оплати праці є складовими частинами заробітної плати позивача, з якої сплачені внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тому вони мають братися до уваги при розрахунку розміру пенсії позивача.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи повноваження суду при вирішенні справи, закріплені в ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, та протиправність відмови позивачу у переведенні на пенсію державного службовця за віком, обираючи належний спосіб захисту порушеного права, суд у цій справі вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 19.08.2024 № 52 та зобов`язання Головного Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до стажу державної служби позивача періоди служби у лавах Збройних Сил з 05 травня 1984 року по 15 грудня 1985 року та роботи в митних органах з 20 вересня 1994 року по 30 вересня 2022 року та перевести позивачу з 12.08.2024 на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з врахуванням довідок Житомирської митниці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 09.08.2024 №7.19-1/22/10/6542 та №7.19-1/22/10/6543, здійснити нарахуваня та виплату пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 241 - 246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (м. Слов`янськ, Донецька область, площа Соборна, 3, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії частково задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 19.08.2024 № 52 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 ».

Зобов`язати Головне Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди служби у лавах Збройних Сил з 05 травня 1984 року по 15 грудня 1985 року та роботи в митних органах з 20 вересня 1994 року по 30 вересня 2022 року та перевести ОСОБА_1 з 12.08.2024 на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з врахуванням довідок Житомирської митниці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 09.08.2024 №7.19-1/22/10/6542 та №7.19-1/22/10/6543, здійснити нарахування та виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (м. Слов`янськ, Донецька область, площа Соборна, 3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Майстренко