Справа № 580/12029/24
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2025-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Бужак Н.П., Собківа Я.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, в якій просив:

- визнати протиправним та скасувати п. 3 наказу Начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 26.09.2024 № 2075 «Про застосування дисциплінарних стягнень», яким за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось у порушенні п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 2 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абз. 1 пункту 7, аб. 1 п. 11 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, ч. 1 ст. 15, аб. 2 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» та п. 1 розділу ІV Порядку розгляду звернень та організації особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930, яким до Заступника начальника відділу міграційної поліції ГУНП полковника поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність;

- визнати протиправним та скасувати п. 2 наказу Начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 18.11.2024 № 140дск «Про застосування дисциплінарних стягнень відносно окремих поліцейських ГУНП», яким за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось в порушенні п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, п. 3, 26 ч. 1 ст. 23, ч. 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 1 ст. 37 Закону України «Про дорожній рух», п. 1, 6 ч. 3 ст. 1, п. 7 ч. 1 ст. 3, ч. 5 ст. 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абз. 1, 2 п. 7 розділу ІV Порядку проведення службових розслідувань Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, п.п. 1 п. 6 Розділу І Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 № 757, аб. 1, 2 п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», аб. 1 п. 2 аб 2, 4, 5 п. 2 п. 5 розділу ХХІ Інструкції з організації оперативно-розшукової діяльності та негласної роботи оперативними підрозділами Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 05.05.2016 № 07, п. 2, 3, 12, 28, 29 розділу «Завдання та обов`язки» Посадової інструкції заступника начальника відділу міграційної поліції ГУНП, до Заступника начальника відділу міграційної поліції ГУНП в Черкаській області полковника поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 18.11.2024 № 423 о/с, яким полковника поліції ОСОБА_1 , відстороненого від виконання службових обов`язків (посади) Заступника начальника відділу міграційної поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, 20.11.2024 звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію»;

- поновити полковника поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді Заступника начальника відділу міграційної поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області з 21.11.2024;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Черкаській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 21.11.2024 до моменту винесення рішення у справі.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2024 року позовну заяву в частині позовних вимог щодо оскарження наказу від 26.09.2024 № 2075 «Про застосування дисциплінарних стягнень» в частині застосування до Заступника начальника відділу міграційної поліції ГУНП полковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, повернуто Позивачу.

В обґрунтування позовних вимог Позивачем зазначено, що його неправомірно звільнено зі служби в поліції, оскільки в його діях відсутній склад дисциплінарного проступку, а службове розслідування проведено поверхнево, без врахування всіх обставин.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2025 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким його позов задовольнити повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Доводи апеляційної скарги аналогічні, заявленим у позовній заяві, та містять посилання на неповне з`ясування обставин справи судом першої інстанції та невідповідність його висновків таким обставинам.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що наказом Начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області «Про застосування дисциплінарних стягнень відносно окремих поліцейських ГУНП» від 18 листопада 2024 року № 140дск, зокрема до Позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області «По особовому складу» від 18 листопада 2024 року № 423 о/с, на підставі наказу Начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 18 листопада 2024 року № 140дск, полковника поліції ОСОБА_1 , відстороненого від виконання службових обов`язків (посади) Заступника начальника відділу міграційної поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, 20 листопада 2024 року звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Позивач, вважаючи, що вищевказані накази є протиправними та такими, що прийняті з порушенням вимог чинного законодавства, звернувся з даним адміністративним позовом до адміністративного суду.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що під час прийняття оскаржуваних наказів про притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності, Відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Обов`язки поліцейського визначені статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до вимог якої останній зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Статтею 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно зі статтею 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента країни і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень.

Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень, як, зокрема, звільнення з посади.

Згідно з порядком накладання дисциплінарних стягнень, визначеним у статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Відповідно до статті 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Статтею 18 Дисциплінарного статуту визначено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Згідно з частиною 1 статті 27 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.

Відповідно до статті 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згідно з ч. 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністра внутрішніх справ України № 893 від 07.11.2018 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за № 1355/32807 (далі - Порядок № 893).

Пунктом 1 розділу 2 Порядку № 893 передбачено, що підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до п. 1 розділу 5 Порядку № 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Приписами п.п. 2, 3 розділу 4 Порядку № 893 визначено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законом України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень.

Відповідно до пункту 1 розділу V Порядку № 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Згідно з п. 4 розділу V Порядку № 893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

На підставі п.1 Розділу VI Порядку № 893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Відповідно до п. 4 розділу 6 Порядку № 893 в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних», відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

Із аналізу вказаних норм вбачається, що службове розслідування обов`язково повинно передувати звільненню, якщо особу рядового чи начальницького складу звільняють за порушення нею службової дисципліни.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 25 вересня 2024 року на адресу начальника ГУНП в Черкаській області надійшов рапорт Начальника Управління головної інспекції Головного управління Національної поліції в Черкаській області підполковника поліції Тетяни Бондаренко про те, що 25.09.2024 близько 11.00 год. в м. Городище Черкаського району Черкаської області в рамках кримінального провадження № 0000066 за ч. 1 ст. 263 КК України, працівниками Черкаського управління ДВБ Національної поліції України, за взаємодії з керівництвом ГУНП, затримано Старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу міграційної поліції ГУНП в Черкаській області майора поліції ОСОБА_2 та Заступника начальника відділу міграційної поліції ГУНП в Черкаській області полковника поліції ОСОБА_1 , які з метою штучного завищення показників службової діяльності, шляхом залякування і примушування до співпраці, передали гр. П. гранату для подальшої передачі третім особам.

Полковника поліції ОСОБА_1 та майора поліції ОСОБА_2 затримано в порядку ст. 208 КПК.

Пі час огляду місця події виявлено та вилучено запал УЗРГМ та корпус бойової гранати наступальної дії РГ-42.

При цьому зазначено, що координує та контролює діяльність відділу міграційної поліції ГУНП в Черкаській області Заступник начальника Головного управління - начальник кримінальної поліції полковник поліції ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене, а також те, що обставини виявленого дисциплінарного проступку унеможливлюють виконання посадових (функціональних) обов`язків майором поліції ОСОБА_2 та полковником поліції ОСОБА_1 , а також виконання вищевказаними поліцейськими посадових (функціональних) обов`язків може перешкоджати встановленню обставин виявленого дисциплінарного проступку, Начальник Управління головної інспекції Головного управління Національної поліції в Черкаській області підполковника поліції Тетяна Бондаренко просила прийняти рішення щодо призначення за даним фактом службового розслідування, а також відсторонення від виконання службових обов`язків (посади) на період проведення службового розслідування майора поліції ОСОБА_2 та полковників поліції ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

На підставі вищенаведеного рапорту Начальника Управління головної інспекції Головного управління Національної поліції в Черкаській області підполковника поліції Тетяни Бондаренко, Відповідачем прийнято наказ від 25.09.2024 № 727 про призначення службового розслідування та відсторонення на період проведення службового розслідування від виконання службових обов`язків (посади) Старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу міграційної поліції ГУНП в Черкаській області майора поліції ОСОБА_2 , Заступника начальника відділу міграційної поліції ГУНП в Черкаській області полковника поліції Лещенка А.А., Заступника начальника Головного управління - начальника кримінальної поліції ГУНП в Черкаській області полковника поліції ОСОБА_3 .

За результатами службового розслідування складено висновок від 24 жовтня 2024 року, затверджений Начальником ГУНП в Черкаській області полковником поліції Олегом Гудимою.

Зі змісту висновку службового розслідування вбачається, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Черкаси) територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000066 від 15.08.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України (Носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу), ч. 2 ст. 28 КК України (вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення).

25.09.2024 близько 11:00 год. в м. Городище Черкаського району Черкаської області в рамках кримінального провадження № 0000066 від 15.08.2024 за ч. 1 ст. 263 КК України, працівниками Черкаського управління ДВБ Національної поліції України, за взаємодії з керівництвом ГУНП в Черкаській області (у тому числі Управління головної інспекції Головного управління Національної поліції в Черкаській області (УГІ ГУНП в Черкаській області) затримано Заступника начальника відділу міграційної поліції ГУНП в Черкаській області полковника поліції ОСОБА_1 (Позивача) та майора поліції ОСОБА_2 , які будучи працівниками правоохоронного органу та представниками влади, обіймаючи посади у Національній поліції України, які передбачають їх обов`язок щодо виявлення та припинення кримінальних правопорушень, в тому числі, у сфері незаконного обігу зброї, боєприпасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, діючи за попередньою змовою та всупереч своїм посадовим обов`язкам, заздалегідь домовилися про спільне вчинення кримінального правопорушення, яке полягало у необхідності придбати, носити (транспортувати у транспортному засобі), зберігати та передати вибухову речовину - корпус бойової гранати РГ-42 та вибуховий пристрій - запал типу УЗРГМ гр. ОСОБА_4 після чого схилити його до подальшої передачі цих предметів місцевим мешканцям Черкаського району для документування нібито протиправної діяльності у сфері незаконного обігу зброї, боєприпасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв.

На виконання спільного злочинного задуму, у невстановлений розслідуванням час, але не пізніше 14.08.2024 майор поліції ОСОБА_2 придбав вибухову речовину корпус бойової гранати РГ-42 та вибуховий пристрій - запал типу УЗРГМ, носив (транспортував у транспортному засобі - автомобілі Renault Duster білого кольору) до м. Городище Черкаського району, а потім залишив на зберіганні у визначеному ним місці, на безхазяйній території, яка розташована на західній околиці м. Городище Черкаського району.

У період з 21.08.2024 по 25.09.2024 майор поліції ОСОБА_2 контактував періодично із гр. ОСОБА_4 та надавав йому вказівки щодо подальших дій із вказаним боєприпасом.

25.09.2024 близько 10:30 год майор поліції ОСОБА_2 та полковник поліції Лещенко А.А. (Позивач), діючи спільно та умисно, на виконання злочинного задуму, з метою штучного створення видимості розкриття кримінального правопорушення, яке не могло відбутися без їх активних дій, прибули на автомобілі Renault Duster, номерний знак НОМЕР_1 , до безхазяйної території, яка розташована на західній околиці м. Городище Черкаського району, де 14.08.2024 майор поліції Новіков Д.Л. залишив на зберігання вибухову речовину корпус бойової гранати РГ42 та вибуховий пристрій - запал типу УЗРГМ.

Цього ж дня, тобто 25.09.2024, перебуваючи на безхазяйній території майор поліції Новіков Д.Л. помістив вказану вибухову речовину до автомобіля Renault Duster, номерний знак НОМЕР_1 , після чого він разом ОСОБА_1 (Позивачем) на вказаному автомобілі направилися до будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , та близько 10:45 год передали вибухову речовину корпус бойової гранати РГ-42 та вибуховий УЗРГМ гр. ОСОБА_4 .

Вищезазначене підтверджується поясненням гр. ОСОБА_4 , а також відомостями, викладеними у повідомленнях про підозру від 26.09.2024 майору поліції ОСОБА_2 та полковнику поліції ОСОБА_1 (Позивачу).

Будучи опитаним в ході проведення службового розслідування гр. ОСОБА_4 пояснив, що близько двох місяців тому (в серпні 2024 року), до його місця проживання приїздили працівники поліції, одного з яких опитуваний знає як ОСОБА_5 , з яким опитуваний підтримував зв`язок та від якого отримувалися інструкції щодо подальших незаконних дій. Водночас опитуваний зазначив, що ОСОБА_6 , став схиляти його до вчинення неправомірних дій у сфері незаконного обігу зброї та боєприпасів, а саме зазначив, що у нього мета покращити свої результати роботи. Також, опитуваний пояснив, що у нього не було змоги відмовитись від учинення протиправних дій, оскільки на нього вчинявся тиск. Вказані обставини і стали підставами для звернення гр. ОСОБА_4 до Черкаського управління ДВБ НПУ із відповідною заявою.

25.09.2024 в період часу з 10 год. 54 хв. по 12 год. 37 хв. за адресою: Черкаська область, Черкаський район, м. Городище, вул. Кожедуба, 43а, Слідчим четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Черкаси) ТУ ДБР, розташованого в м. Києві капітаном ДБР ОСОБА_7 проведено огляд місця події, в ході якого гр. ОСОБА_4 повідомив, що в його мопеді «Ямаха», номерний знак НОМЕР_2 , під кришкою сидіння знаходиться бойова граната, яку йому передав поліцейський ОСОБА_8 . По прибуттю на місце події працівників вибухо-технічної служби ГУНП, під кришкою сидіння попередньо вказаного мопеда було виявлено пакет із вмістом корпусу предмету схожого на гранату (корпус) РГ-42 з маркуванням «TNT 406-869», оливкового кольору. Крім того у вказаному пакеті було виявлено запал до ручної гранати типу УЗРГМ із маркуванням « 02-85» «UZRGM 354», сріблястого кольору.

Відповідно до довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 25.09.2024 № 368, запал типу УЗРГМ належить до категорії об`єктів - небезпечний.

Відповідно до довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 25.09.2024 № 369, корпус гранати РГ-42 з маркуванням «TNT 406-869» належить до категорії об`єктів - обмежено небезпечний.

Копію протоколу огляду місця події від 25.09.2024 та довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 25.09.2024 № 368, а також № 369 долучено до матеріалів службового розслідування.

Крім цього, 25.09.2024 на місці події були присутні працівники УГІ ГУНП з портативним відео реєстратором. До матеріалів службового розслідування долучено відеозаписи із вказаного портативного відео реєстратора.

На відеозаписі, який має назву « 0000000__0055» біля задньої частини автомобіля «Renault Duster» білого кольору, на якому встановлені номерні знаки НОМЕР_1 , стоїть полковник поліції ОСОБА_1 (Позивач). На запитання «Чий автомобіль?» полковник поліції ОСОБА_1 (Позивач) відповів «службовий», водночас на запитання «хто був за кермом?», полковник поліції ОСОБА_1 (Позивач) відповів ствердно «Я». Біля переднього пасажирського сидіння вказаного автомобіля знаходився майор поліції ОСОБА_2 . На запитання «що трапилось?» майор поліції ОСОБА_2 відповів «працювали по 263», водночас підтвердив, що він із полковником поліції ОСОБА_1 (Позивачем) прибули до м. Городище на попередньо вказаному автомобілі. На запитання «пояснення будете якесь надавати?», майор поліції ОСОБА_2 відповів «нічого не хочу». На бланку пояснення майор поліції ОСОБА_2 вказав, що відповідно до ст. 63 Конституції України від надання пояснень відмовляється.

На відеозаписі, який має назву « 0000000__0057» полковнику поліції ОСОБА_1 (Позивачу) запропоновано надати пояснення, однак останній взагалі відмовився надавати будь-які пояснення.

На відеозаписі, який має назву « 0000000__0058» зафіксовано, що в багажному відділенні автомобіля з номерним знаком НОМЕР_1 , знаходяться два бронежилети, на одному із них наявний напис «МІГРАЦІЙНА ПОЛІЦІЯ», одна жилетка синього кольору із написом «ПОЛІЦІЯ». У ніші під підлогою багажника виявлено два номерних знаки 24-1283 (на синьому фоні). Під час огляду службового автомобіля, встановлено відсутність дорожнього листа.

На відеозаписі, який має назву « 0000000__0059» полковнику поліції ОСОБА_1 (Позивачу) та майору поліції ОСОБА_2 повторно запропоновано надати письмові пояснення щодо обставин події за їхньої участі, які мають ознаки дисциплінарного проступку. Від вказаної пропозиції обидва поліцейських відмовились.

На відеозаписі, який має назву « 0000000__0063» зафіксовано проведення огляду та пакування вилучених вибухонебезпечних предметів працівниками вибухотехнічної служби ГУНП.

Також, згідно резолюції начальника ГУНП в Черкаській області, до матеріалів даного службового розслідування долучено рапорт Тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника ГУНП - начальника кримінальної поліції в Черкаській області підполковника поліції Строка М. № 89/01/14/20-2024дск від 21.10.2024, в якому на виконання вимог розділу XXI «Інструкції про організацію оперативно-розшукової діяльності та негласної роботи оперативними підрозділами Національної поліції України», затвердженої наказом МВС України від 05.05.2016 № 07 та з метою контролю за станом агентурно-оперативної роботи кримінального блоку ГУНП в Черкаській області, зокрема в зв`язку з низькими результатами діяльності відділу міграційної поліції ГУНП, 21.10.2024 перевірено її стан в даному підрозділі, а саме: вивчено стан ведення оперативно-розшукових справ, заведених щодо осіб, які готують вчинення злочинів, робочих та особових справ, а також справ по роботі з негласним апаратом, що знаходяться у провадженні оперативних працівників відділу міграційної поліції ГУНП.

Так, згідно з щомісячними планами проведення оперативних нарад керівництва ГУНП було проведено аналіз за період з 01.07.2024 по 25.09.2024 стану розгляду питання «Про стан виявлення та розкриття кримінальних правопорушень проти суспільної моралі та моральності, зокрема фактів сексуальної експлуатації осіб. Проблемні питання у сфері документування вказаних кримінальних правопорушень» та встановлено, що дане питання виносилось на розгляд 1 раз та за результатом складено протокол оперативної наради керівництва ГУНП № 63 від 02.07.2024 (з початку 2024 року). Вивченням пропозицій наданих за підписом Т.в.о заступника начальника ГУ - начальником кримінальної поліції ГУНП в Черкаській області полковником поліції встановлено, що завдання поставлені лише для начальників територіальних підрозділів поліції області та дублюються з попередніх протоколів оперативних нарад. Документів, що підтверджували б виконання протоколу № 63 не має.

Під час проведення перевірки встановлено, що за період з 01.07.2024 по 25.09.2024 під головуванням Т.в.о. начальника ВМП ГУНП полковника поліції Лещенка А.А. було проведено 3 оперативні наради (протоколи № 17368- 2024 від 18.09.2024, № 18982-2024 від 24.09.2024, № 8148-2024 від 09.08.2024) з питань: «про розгляд службової телеграми ГУНП № 1739-2024 від 17.09.2024», «Про дотримання службової дисципліни та законності. Дотримання транспортної дисципліни» та «Посилення протипожежного стану». Із вказаними протоколами оперативних нарад особовий склад ознайомлений, окрім протоколу 8148-2024 («Посилення протипожежного стану»).

Крім того, за вказаний період відбулося 2 оперативні наради за участі особового складу ВМП ГУНП під головуванням Заступника начальника Головного управління - начальника кримінальної поліції: 1. Протокол № 4767-2024 від 04.07.2024 «Про заслуховування стану виявлення та розкриття кримінальних правопорушень за ознаками ст. 149 КК України (торгівля людьми) за 6 місяців 2024 року»; 2. Протокол № 7136-2024 від 01.08.2024 «Про підсумки оперативно-службової діяльності відділу міграційної поліції ГУНП в Черкаській області за 6 місяців 2024 року».

Під час вивчення протоколів встановлено, що завдання поставлені без зазначення дат виконання та звітування про проведену роботу, чітких задач щодо службової діяльності поставлено не було. Особовий склад ВМП ГУНП із вказаними протоколами не ознайомлений. Матеріали щодо їх виконання відсутні.

Перевіркою встановлено, що план основних заходів ВМП ГУНП на І півріччя 2024 року, затверджено начальником ГУНП полковником поліції

ОСОБА_9 наявності лише 3 рапорти про виконання вказаного плану, а також лист до УОАЗОР ГУНП про виконання Плану основних заходів, який має формальні відписки (проведено роботу, взято участь у відпрацюваннях, забезпечено надання довідок). Узагальнений документ про виконання плану основних заходів ВМП ГУНП відсутній. Особовий склад не ознайомлений із вказаним планом.

План основних заходів ВМП ГУНП на II півріччя 2024 в наявності та затверджено начальником ГУНП полковником поліції Олегом Гудимою.

Під час вивчення довідки УОАЗОР ГУНП, дисциплінарна комісія дійшла висновку про відсутність контролю керівництва ВМП ГУНП в особі полковника поліції ОСОБА_1 (Позивача) та Заступника начальника ГУ - начальника кримінальної поліції ГУНП в Черкаській області за діями та виконанням посадових обов`язків підлеглого особового складу, відсутність керівного впливу останніх на вказаних осіб з метою належної ефективності та результативності покладених на підрозділ функцій та завдань.

Також, в порушення пункту 2 розділу «Завдання та обов`язки» посадової інструкції Заступника начальника ВМП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_1 (Позивач), не організовував та не контролював роботу особового складу ВМП ГУНП, що в свою чергу і призвело до негативної події, яка трапилася з ним та його підлеглим ОСОБА_2 , хоча Позивач несе персональну відповідальність за своєчасне та якісне виконання відділом покладених на нього службових завдань та функцій. Так, згідно пункту 3 розділу «Завдання та обов`язки» посадової інструкції, ОСОБА_1 (Позивач) повинен був організовувати перспективне та поточне планування роботи відділу та реалізацію заходів щодо вдосконалення форм і методів оперативно-службової діяльності відділу, окрім цього повинен був контролювати виконання заходів передбачених планами роботи ВМП ГУНП.

Також у висновку службового розслідування зазначено, що переміщення вибухової речовини відбувалося за допомогою службового автомобіля «Renault Duster», номерний знак НОМЕР_3 (на синьому фоні), на якому було попередньо встановлений номерний знак НОМЕР_1 (на білому фоні).

Керував вказаним службовим автомобілем полковник поліції ОСОБА_1 (Позивач), що він сам підтвердив під час його затримання.

Пунктом 1 наказу ГУНП «Про закріплення транспортного засобу» від 16 червня 2024 року № 1197 визначено, що службовий автомобіль «Renault Duster», номерний знак НОМЕР_3 (на синьому фоні), 2021 року випуску, інвентарний № 101510814, кузов № НОМЕР_4 , закріплено за Начальником ВМП ГУНП полковником поліції Вільганюком О.А., Старшим оперуповноваженим ВМП ГУНП капітаном поліції Радецьким О.О., Старшим оперуповноваженим ВМП ГУНП старшим лейтенантом поліції Скляром М.В. та Старшим оперуповноваженим ВМП ГУНП підполковником поліції Канівцем П.М.

При цьому, у вказаному переліку відсутні відомості щодо закріплення полковника поліції ОСОБА_1 за службовим автомобілем «Renault Duster», номерний знак НОМЕР_3 (на синьому фоні).

Відповідно до інформації наявної в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» відомості щодо номерного знаку НОМЕР_1 (на білому фоні) відсутні.

Таким чином, полковник поліції ОСОБА_1 (Позивач) в порушення вимог ч. 1 ст. 37 Закону України «Про дорожній рух», підпункту 1 п. 6 розділу І Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 № 757, свідомо здійснював керування не закріпленим за ним службовим автомобілем «Renault Duster» з номерним знаком, що не належить цьому транспортному засобу.

26.09.2024 в межах кримінального провадження № 0000066 від 15.08.2024 майору поліції ОСОБА_2 та полковнику поліції ОСОБА_1 (Позивачу) повідомлено про підозру у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 КК України та ч. 1 ст. 263 КК України.

В межах службового розслідування, з метою об`єктивного та повного дослідження обставин, дисциплінарною комісією до Державного бюро розслідувань (далі - ДБР) скеровано запит від 26.09.2024 № 33897-2024 для отримання копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000066 від 15.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 та ч. 1 ст. 263 КК України, письмового повідомлення про підозру майору поліції ОСОБА_2 та полковнику поліції ОСОБА_1 (Позивачу) у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 та ч. 1 ст. 263 КК України, а також інших матеріалів, які не будуть суперечити вимогам ст. 222 КПК України.

09.10.2024 у відповідь на запит дисциплінарної комісії до ГУНП надійшов лист ДБР від 08.10.2024 вих.№ 36343-24/к/11-05-1132дск з додатками у вигляді копій запитуваних матеріалів, а саме: письмових повідомлень про підозру, оголошених майору поліції ОСОБА_2 та полковнику поліції ОСОБА_1 (Позивачу), а також ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 вересня 2024 року у справах № 712/11452/24, № 712/11450/24 щодо обрання майору поліції ОСОБА_2 , полковнику поліції ОСОБА_1 (Позивачу) запобіжних заходів у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Під час проведення службового розслідування полковнику поліції ОСОБА_1 (Позивачу) неодноразово, а саме 25.09.2024 та 27.09.2024, пропонувалося надати пояснення щодо вищевказаних обставин.

Враховуючи те, що полковник поліції ОСОБА_1 (Позивач) відмовився від надання пояснень, поліцейськими УГІ ГУНП було складено відповідні акти про відмову від надання пояснення від 25.09.2024 № 1221/48/03-2024, від 27.09.2024 № 1219/48/05-2024.

За результатами службового розслідування дисциплінарна комісія запропонувала, за вчинення дисциплінарного проступку що виразилось в порушенні вимог пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 18, пункту 3, 26 ч.1 ст.23, ч. 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 1 ст. 37 Закону України «Про дорожній рух», п. 1, 6, ч. 3 ст. 1, ч. 1, п. 7 ст. 3, ч. 5 ст. 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абз. 1, 2 п. 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, п.п. 1 п. 6 розділу І Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 № 757, абзаців 1, 2 п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179; пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», абз. 1 п. 2, абз. 2, 4, 5 п. 2, п. 5 розділу XXI Інструкції про організацію оперативно-розшукової діяльності та негласної роботи оперативними підрозділами Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 05.05.2016 № 07, п.п. 2, 3, 12, 28, 29 розділу «Завдання та обов`язки» посадової інструкції заступника начальника відділу міграційної поліції ГУНП, до Заступника начальника відділу міграційної поліції ГУНП в Черкаській області полковника поліції ОСОБА_1 (Позивача) застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Колегія суддів звертає увагу, що наказом Міністерства внутрішніх справ від 09 листопада 2016 року № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила), які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Відповідно до частини першої Розділу ІІ Правил передбачено, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку.

Як було зазначено у Висновку службового розслідування, 25.09.2024 близько 11:00 год. в м. Городище Черкаського району Черкаської області в рамках кримінального провадження № 0000066 затримано Заступника начальника відділу міграційної поліції ГУНП в Черкаській області полковника поліції ОСОБА_1 (Позивача) та майора поліції Новікова Д.Л.

З повідомлення про підозру ОСОБА_1 (Позивачу) від 26.09.2024 вбачається, що Позивач, будучи працівником правоохоронного органу та влади, обіймаючи посаду у Національній поліції України, діючи всупереч посадовим обов`язкам, вступив у злочинну змову із своїм підлеглим - Старшим оперуповноваженим в ОВС відділу міграційної поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_2 , після чого діючи із ним спільно, з мотивів підвищення показників службової діяльності у сфері розкриття злочинів, пов`язаних із незаконним обігом зброї, боєприпасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв та отримання преференцій від керівництва, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, вирішили вчинити кримінальне правопорушення.

З цією метою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (Позивач) заздалегідь домовилися про спільне вчинення кримінального правопорушення, яке полягало у необхідності придбати, носити (транспортувати у транспортному засобі), зберігати та передати вибухову речовину - корпус гранати РГ-42 та вибуховий пристрій - запал типу УЗРГМ громадянину України ОСОБА_4 , після чого схилити його до подальшої передачі цих предметів місцевим мешканцям Черкаського району Черкаської області для документування нібито протиправної діяльності сфері незаконного обігу зброї, боєприпасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв.

У зв`язку з цим, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (Позивач) дійшли згоди про виконання кожним із них обов`язкових елементів вчинення протиправних дій, які полягали у тому, щоб ОСОБА_2 придбав, носив (транспортував у транспортному засобі) та зберігав у обраному ним місці вибухову речовину - корпус гранати РГ-42 та вибуховий пристрій - запал типу УЗРГМ, після чого, спільно із ОСОБА_1 (Позивачем) носив (транспортував у транспортному засобі) та передав ОСОБА_4 зазначені речовини.

На виконання спільного злочинного задуму, у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, але не пізніше 14.08.2024, ОСОБА_2 придбав вибухову речовину - корпус гранати РГ-42 та вибуховий пристрій - запал типу УЗРГМ, після чого 14.08.2024 носив (транспортував у транспортному засобі - автомобілі Рено Дастер білого кольору) до м. Городище Черкаського району Черкаської області, а потім залишив на зберігання у визначеному ним місці, на безхазяйній території, яка розташована на західній околиці м. Городище Черкаського району Черкаської області.

В період з 21.08.2024 по 25.09.2024 ОСОБА_2 періодично контактував із ОСОБА_4 та надавав йому вказівки щодо подальших дій із вибуховою речовиною - корпусом гранати РГ-42 та вибуховим пристроєм - запалом типу УЗРГМ, після того, як передасть йому їх.

25.09.2024 близько 10 год. 30 хв. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (Позивач) прибули на автомобілі Рено Дастер із встановленим реєстраційним номером НОМЕР_1 до безхазяйної території, яка розташована на західній околиці м. Городище Черкаського району Черкаської області, де 14.08.2024 ОСОБА_2 залишив на зберігання вибухову речовину - корпус гранати РГ-42 та вибуховий пристрій - запал типу УЗРГМ.

Перебуваючи там, ОСОБА_2 помістив вказані вибухову речовину - корпус гранати РГ-42 та вибуховий пристрій - запал типу УЗРГМ до автомобіля Рено Дастер із встановленим реєстраційним номером НОМЕР_1 , після чого ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (Позивач) носили (транспортували у транспортному засобі - автомобілі Рено Дастер із встановленим реєстраційним номером НОМЕР_1 ) його до будівлі за адресою: Черкаська область, Черкаський район, м. Городище, вул. Кожедуба 43а.

За вказаною адресою, близько 10 год. 45 хв. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (Позивач) передали вказані вибухову речовину - корпус гранати РГ-42 та вибуховий пристрій - запал типу УЗРГМ ОСОБА_4 .

Крім того, будучи опитаним в ході проведення службового розслідування гр. ОСОБА_4 пояснив, що близько двох місяців тому (в серпні 2024 року), до його місця проживання приїздили працівники поліції, одного з яких опитуваний знає як ОСОБА_5 , з яким опитуваний підтримував зв`язок та від якого отримувалися інструкції щодо подальших незаконних дій. Водночас опитуваний зазначив, що ОСОБА_6 , став схиляти його до вчинення неправомірних дій у сфері незаконного обігу зброї та боєприпасів, а саме зазначив, що у нього мета покращити свої результати роботи. Також, опитуваний пояснив, що у нього не було змоги відмовитись від учинення протиправних дій, оскільки на нього вчинявся тиск. Вказані обставини і стали підставами для звернення гр. ОСОБА_4 до Черкаського управління ДВБ НПУ із відповідною заявою.

25.09.2024 в період часу з 10 год. 54 хв. по 12 год. 37 хв. за адресою: Черкаська область, Черкаський район, м. Городище, вул. Кожедуба, 43а, Слідчим четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Черкаси) ТУ ДБР, розташованого в м. Києві капітаном ДБР ОСОБА_7 проведено огляд місця події, в ході якого гр. ОСОБА_4 повідомив, що в його мопеді «Ямаха», номерний знак НОМЕР_2 , під кришкою сидіння знаходиться бойова граната, яку йому передав поліцейський ОСОБА_8 . По прибуттю на місце події працівників вибухо-технічної служби ГУНП, під кришкою сидіння попередньо вказаного мопеда було виявлено пакет із вмістом корпусу предмету схожого на гранату (корпус) РГ-42 з маркуванням «TNT 406-869», оливкового кольору. Крім того у вказаному пакеті було виявлено запал до ручної гранати типу УЗРГМ із маркуванням « 02-85» «UZRGM 354», сріблястого кольору.

Судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні зазначено, під час розгляду даної адміністративної справи були досліджені відеозаписи, зокрема з назвою « 0000000__0063», на якому зафіксовано пакування вилучених вибухонебезпечних предметів працівниками вибухо-технічної служби ГУНП.

На підставі викладеного, суд першої інстанції встановив, що висновки службового розслідування стосовно Позивача підтверджені вищевказаними доказами та відеозаписами, дослідженими судом.

Таким чином, на переконання суду першої інстанції, Позивач, вчинивши дії, що мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 КК України (Незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами), допустив порушення Присяги працівника поліції, вимог Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Колегія суддів звертає увагу, що обґрунтовуючи спірні накази про звільнення Позивача зі служби в поліції суд першої інстанції відтворив повідомлення про підозру Позивачу.

Разом з тим, відповідно до ст. 276 КПК України повідомлення про підозру - це процесуальна дія, яка виконується прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Згідно зі ст. 276 КПК України письмове повідомлення про підозру як документ містить відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Верховний Суд у постанові від 09 лютого 2022 року у справі № 160/12290/20 зазначав, що письмове повідомлення про підозру не є доказом ані події діяння, ані його складу в діях Позивача, оскільки це є відтворенням версії сторони обвинувачення щодо причетності особи до інкримінованого їй діяння. Доведеність дисциплінарного проступку має розглядатись з урахуванням того, що процесуальна дія повідомлення про підозру не є доказом винуватості.

Суб`єкт владних повноважень повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достовірними доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. При цьому, саме лише відтворення у висновку службового розслідування фабули кримінального правопорушення чи інших обставин, наведених у рішеннях слідчого (прокурора, слідчого судді) в рамках досудового розслідування кримінального правопорушення, а так само відтворення у висновку службового розслідування внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей, не є достатнім для того, щоб вважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування поясненнями та документами.

Суд першої інстанції зазначив, що вчинення дисциплінарного проступку доводиться (окрім повідомлення про підозру) поясненнями громадянина ОСОБА_4 , записами нагрудних камер поліцейських (які прибули на місце затримання Позивача), протоколом огляду місця події, довідками працівників вибухо-технічної служби.

Разом з тим, протокол огляду місця події, як і довідки, є доказами, що походять в рамках досудового розслідування кримінального правопорушення. Таким чином, їх оцінка має надаватись судом загальної юрисдикції в межах кримінального провадження.

Крім того, записи портативних відео-реєстраторів лише фіксують участь працівників Відповідача за проведенням процесуальних дій.

Пояснення ОСОБА_4 не підтверджують вчинення Позивачем дисциплінарного проступку та його винуватість, оскільки останній ні прямо (називаючи по прізвищу чи імені), ні опосередковано (іменуючи як особу, яка була затримана разом з ОСОБА_2 ) не вказує на причетність саме Позивача - ОСОБА_1 до схиляння опитаного ОСОБА_4 до вчинення протиправних дій.

Таким чином, суд першої інстанції в даній адміністративній справі всупереч правовій позиції Верховного Суду протиправно встановив, що Позивач вчинивши дії, що мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 КК України (Незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами), допустив порушення Присяги працівника поліції, вимог Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Також, у Висновку службового розслідування вказано, що переміщення вибухової речовини відбувалося за допомогою службового автомобіля «Renault Duster» із зареєстрованим номерним знаком 24-1283 (на синьому фоні), на якому під час затримання Позивача були встановлені номерні знаки НОМЕР_1 (на білому фоні).

Керував вказаним службовим автомобілем Позивач, що він підтвердив під час затримання 25.09.2024 (відеозапис 0000000__0055).

Пунктом 1 наказу ГУНП «Про закріплення транспортного засобу» від 16 червня 2024 року № 1197 визначено, що службовий автомобіль «Renault Duster», номерний знак НОМЕР_3 (на синьому фоні), 2021 року випуску, інвентарний № 101510814, кузов № НОМЕР_4 , закріплено за начальником ВМП ГУНП полковником поліції Вільганюком О.А., Старшим оперуповноваженим ВМП ГУНП капітаном поліції Радецьким О.О., Старшим оперуповноваженим ВМП ГУНП старшим лейтенантом поліції Скляром М.В. та Старшим оперуповноваженим ВМП ГУНП підполковником поліції Канівцем П.М.

У вказаному переліку відсутні відомості щодо закріплення полковника поліції ОСОБА_1 (Позивача) за службовим автомобілем «Renault Duster», номерний знак НОМЕР_3 (на синьому фоні).

Відповідно до інформації наявної в листі ВМП ГУНП від 27.09.2024 № 52/16/06-2024дск, номерний знак НОМЕР_1 , у відділі міграційної поліції ГУНП не зареєстрований та не видавався для проведення оперативно-розшукової діяльності.

Так, підп. 1 п. 6 розділу І Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 № 757 (далі - Порядок № 757), визначено, що з метою забезпечення ефективного використання транспортних засобів і недопущення зловживань з боку штатних і позаштатних водіїв керівництвом органів поліції вживаються заходи, зокрема: забороняється водіям (судноводіям) використання транспортних засобів для поїздок, не пов`язаних із службовою діяльністю, керування незакріпленими транспортними засобами та за відсутності у них документів, які згідно з Правилами дорожнього руху або Правилами судноплавства на внутрішніх водних шляхах України дають право на керування транспортними засобами, а також за відсутності іншої передбаченої цим Порядком дорожньої документації.

На підставі ч. 1 ст. 37 Закону України «Про дорожній рух» забороняється експлуатація незареєстрованих (не перереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає встановленим вимогам, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, перевернуті чи не освітлені.

Пунктом 2.9. «в» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 № 1306, визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу.

На підставі вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що полковник поліції Лещенко А.А. (Позивач), в порушення вимог наведених норм законодавства здійснював керування не закріпленим за ним службовим автомобілем «Renault Duster» 2021 року випуску, інвентарний № 101510814, кузов № НОМЕР_4 з номерним знаком НОМЕР_1 , що не належить цьому транспортному засобу.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що Позивач призначений на посаду Заступника начальника відділу міграційної поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області наказом від 09 серпня 2024 року № 291 о/с.

Таким чином, Позивач не був ознайомлений з наказом Відповідача «Про закріплення транспортного засобу» від 16 червня 2024 року № 1197, оскільки відповідний наказ був прийнятий за 2 місяці до переведення Позивача на роботу у Відділ міграційної поліції.

Крім того, відповідно до п. 5 розділу І Порядку № 757 для забезпечення належного виконання визначених цим Порядком завдань керівництво органів поліції призначає відповідальних за автотранспортну діяльність осіб, здійснює постійний контроль за якістю реалізації цих завдань та є відповідальним за дотримання підлеглими штатної розстановки транспортних засобів, правильність їх використання і зберігання, дбайливе ставлення особового складу до ввіреної техніки, своєчасне проведення технічного обслуговування і ремонту транспортних засобів, дотримання правил життєдіяльності в місцях зберігання службових транспортних засобів, порядок ведення і зберігання дорожньої документації відповідно до вимог цього Порядку.

Згідно з підп. 3 п. 6 розділу І Порядку № 757 з метою забезпечення ефективного використання транспортних засобів і недопущення зловживань з боку штатних і позаштатних водіїв керівництвом органів поліції вживаються заходи, зокрема: організовується щорічне поновлення наказів про призначення відповідальних за автотранспортну діяльність осіб, закріплення транспортних засобів за особовим складом, інших документів, які містяться у відповідних контрольно-наглядових справах.

Отже, саме на Відповідача покладено обов`язок поновлення та відповідно дотримання у актуальному стані стосовно чинних працівників особового складу наказів про закріплення транспортних засобів.

Зважаючи на покладення на Позивача обов`язку особисто працювати з негласними джерелами оперативної інформації, проводити контроль зустрічі в адміністративних межах діяльності (Черкаська область), для належного несення служби Позивач потребував надання йому службового автомобіля.

Колегія суддів звертає увагу, що станом на 25.09.2024, серед осіб, які були включені у наказ «Про закріплення транспортного засобу» від 16 червня 2024 року № 1197, на службі у відділі перебував лише ОСОБА_10 .

Разом з тим, 25.09.2024 ОСОБА_10 не перебував на роботі після несення добового чергування, що підтверджується графіком чергувань та поясненнями останнього, наданими в ході службового розслідування.

ОСОБА_2 не має права керування транспортним засобом та автомобілем не керує.

25.09.2024 Позивач отримав повідомлення про необхідність прибуття його підлеглого ОСОБА_2 у м. Городище для участі у контрольованому заході.

Позивач був переконаний в тому, що ОСОБА_6 необхідно бути в м. Городищі саме з метою участі в оперативних заходах, тому погодився доставити ОСОБА_11 .

Таким чином, не може вважатись дисциплінарним проступком з боку Позивача та обставина, що Відповідач всупереч вимогам Порядку № 757 не здійснював поновлення наказу про закріплення транспортного засобу за особовим складом, що призвело до того, що станом на 25.09.2024 лише один із працівників Відділу міграційної поліції (який не перебував на роботі після несення добового чергування) був включений до наказу про закріплення службового транспорту від 16 червня 2024 року № 1197.

Також, у Висновку службового розслідування вказано, що Позивач керував транспортним засобом з номерними знаками, які йому не належать, зокрема переміщення вибухової речовини відбувалося за допомогою службового автомобіля «Renault Duster», номерний знак НОМЕР_3 (на синьому фоні), на якому було попередньо встановлений номерний знак НОМЕР_1 (на білому фоні).

Відповідно до інформації наявної в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» відомості щодо номерного знаку НОМЕР_1 (на білому фоні) відсутні.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що номерні знаки, які використовуються для оперативно-розшукової діяльності, не реєструються у загальному порядку сервісними центрами МВС.

Так, номерний знак НОМЕР_1 виготовлений технічним способом з відтворенням обов`язкових елементів державного номерного знаку. Його походження у відділі міграційної поліції окрім як шляхом надання для проведення оперативно-розшукових заходів є неможливим.

Також колегія суддів зазначає, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 17 квітня 2024 року у справі № 320/11315/22, сутність дисциплінарного проступку полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Таким чином, встановлення складу дисциплінарного проступку, в тому числі, його шкідливих наслідків і причинного зв`язку є обов`язковою умовою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Проте, у Висновку службового розслідування (т. 2, а.с. 191-217) не зазначено мотиви учинення дисциплінарного проступку, які саме шкідливі наслідки настали від самого факту керування Позивачем службовим транспортним засобом, та затримання останнього 25 вересня 2024 року.

Також, в матеріалах службового розслідування відсутні пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи, які передбачені вимогами п. 4 розділу 6 Порядку № 893.

Крім того, зі змісту Висновку службового розслідування вбачається, що згідно резолюції начальника ГУНП в Черкаській області, до матеріалів даного службового розслідування долучено рапорт Тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника ГУНП - начальника кримінальної поліції в Черкаській області підполковника поліції Строка М. № 89/01/14/20-2024дск від 21.10.2024, в якому на виконання вимог розділу XXI «Інструкції про організацію оперативно-розшукової діяльності та негласної роботи оперативними підрозділами Національної поліції України», затвердженої наказом МВС України від 05.05.2016 № 07 та з метою контролю за станом агентурно-оперативної роботи кримінального блоку ГУНП в Черкаській області, зокрема в зв`язку з низькими результатами діяльності відділу міграційної поліції ГУНП, 21.10.2024 перевірено її стан в даному підрозділі, а саме: вивчено стан ведення оперативно-розшукових справ, заведених щодо осіб, які готують вчинення злочинів, робочих та особових справ, а також справ по роботі з негласним апаратом, що знаходяться у провадженні оперативних працівників відділу міграційної поліції ГУНП.

Під час проведення перевірки встановлено, що завдання поставлені без зазначення дат виконання та звітування про проведену роботу, чітких задач щодо службової діяльності поставлено не було. Особовий склад ВМП ГУНП із вказаними протоколами не ознайомлений. Матеріали щодо їх виконання відсутні.

Перевіркою встановлено, що план основних заходів ВМП ГУНП на І півріччя 2024, затверджено начальником ГУНП полковником поліції Вячеславом Гуріним.

В наявності лише 3 рапорти про виконання вказаного плану, а також лист до УОАЗОР ГУНП про виконання Плану основних заходів, який має формальні відписки (проведено роботу, взято участь у відпрацюваннях, забезпечено надання довідок). Узагальнений документ про виконання плану основних заходів ВМП ГУНП відсутній. Особовий склад не ознайомлений із вказаним планом.

План основних заходів ВМП ГУНП на II півріччя 2024 в наявності та затверджено начальником ГУНП полковником поліції Олегом Гудимою.

Під час вивчення довідки УОАЗОР ГУНП, дисциплінарна комісія дійшла висновку про відсутність контролю керівництва ВМП ГУНП в особі полковника поліції ОСОБА_1 (Позивача) та Заступника начальника ГУ - начальника кримінальної поліції ГУНП в Черкаській області за діями та виконанням посадових обов`язків підлеглого особового складу, відсутність керівного впливу останніх на вказаних осіб з метою належної ефективності та результативності покладених на підрозділ функцій та завдань.

Також, в порушення пункту 2 розділу «Завдання та обов`язки» посадової інструкції Заступника начальника ВМП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_1 (Позивач), не організовував та не контролював роботу особового складу ВМП ГУНП, що в свою чергу і призвело до негативної події, яка трапилася з ним та його підлеглим ОСОБА_2 , хоча Позивач несе персональну відповідальність за своєчасне та якісне виконання відділом покладених на нього службових завдань та функцій. Так, згідно пункту 3 розділу «Завдання та обов`язки» посадової інструкції, ОСОБА_1 (Позивач) повинен був організовувати перспективне та поточне планування роботи відділу та реалізацію заходів щодо вдосконалення форм і методів оперативно-службової діяльності відділу, окрім цього повинен був контролювати виконання заходів передбачених планами роботи ВМП ГУНП.

Проте, колегія суддів звертає увагу, що службове розслідування призначено наказом від 25.09.2024 № 727 на підставі рапорту 25.09.2024, згідно з яким начальником УГІ Т.Бондаренко зазначено, що 25.09.2024 близько 11.00 в м. Городище в рамках кримінального провадження № 0000066 працівниками ДВБ Національної поліції України за взаємодії керівництва ГУНП, затримано ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

Таким чином, за фактом статистичних показників діяльності Відділу міграційної поліції службове розслідування не призначалось і не проводилось.

Крім того, Позивач не був повідомлений про проведення службового розслідування за фактом аналізу статистичних показників відділу, йому не пропонувалось надати пояснення з цих питань.

Колегія суддів також наголошує, що Позивач був призначений на посаду Заступника начальника відділу 09.08.2024. 09.09.2024 на Позивача покладено тимчасове виконання обов`язків начальника відділу. 25.09.2024 Позивач був відсторонений від займаної посади.

Отже, Позивач фактично працював на посаді Заступника начальника відділу 1 місяць і 16 днів, а виконував обов`язки начальника відділу - 16 днів.

Разом з тим, Відповідач узагальнив результати роботи відділу упродовж 2024 року та посилається на план роботи відділу за І півріччя 2024 року, в той час як Позивач у вказаний період взагалі у Відділі не працював.

Верховний Суд у постанові від 21 червня 2024 року у справі № 160/25710/21 зазначав, що особливе значення при визначенні діяння працівника як дисциплінарного проступку має наявність у вчиненні цього діяння вини працівника, під якою розуміється певне психічне ставлення особи до своїх протиправних дій і їх шкідливих наслідків. Вина може виступати як умисел чи необережність. Характерні ознаки умислу: усвідомлення працівником суспільної шкідливості своєї поведінки; передбачення негативних наслідків такої поведінки; бажання настання шкідливих наслідків у результаті своєї поведінки або свідоме допущення їх. Залежно від характеру вольового ставлення особи до суспільно-шкідливих наслідків свого діяння визначають два види умислу: прямий - коли працівник, передбачаючи суспільно шкідливі наслідки своєї дії чи бездіяльності, бажає їх настання; побічний - коли працівник, передбачаючи суспільно шкідливі наслідки своєї дії чи бездіяльності, прямо не бажає їх, але свідомо допускає їх настання.

Проте, необережність характеризується тим, що працівник, який вчинив дисциплінарний проступок, передбачав можливість настання шкідливих наслідків своєї поведінки, але легковажно розраховував на їх відвернення або не передбачав можливість таких наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити. Необережність виявляється зазвичай як недбалість.

Таким чином, колегія суддів вважає, що не може бути умислом питання організації служби Позивача у період, упродовж якого він не працював у Відділі.

Крім того, Відповідач взагалі не наводить відомості про шкідливі наслідки дій, які ставляться у провину Позивачу у цій частині та необхідність звільнення останнього зі служби саме у зв`язку з цими обставинами.

Також, у Висновку зазначено, що під час проведення службового розслідування полковнику поліції ОСОБА_1 (Позивачу) неодноразово, а саме 25.09.2024 та 27.09.2024, пропонувалося надати пояснення щодо вищевказаних обставин.

Враховуючи те, що полковник поліції ОСОБА_1 (Позивач) відмовився від надання пояснень, поліцейськими УГІ ГУНП було складено відповідні акти про відмову від надання пояснення від 25.09.2024 № 1221/48/03-2024, від 27.09.2024 № 1219/48/05-2024.

Так, на відеозаписі, який має назву « 0000000__0059» полковнику поліції ОСОБА_1 (Позивачу) та майору поліції Новікову Д.Л. повторно запропоновано надати письмові пояснення щодо обставин події за їхньої участі, які мають ознаки дисциплінарного проступку. Від вказаної пропозиції обидва поліцейських відмовились.

Проте, колегія суддів виходячи з матеріалів даної адміністративної справи звертає увагу, що в час, коли працівники Відповідача пропонували Позивачу надати пояснення 25.09.2024 службове розслідування ще не було призначене.

Крім того, у відеозаписі за номером « 0000000__0059» на 12 хв. 09 сек. відображено, що працівники УГІ ГУНП в Черкаській області повідомляють, що «буде призначене службове розслідування» (отже, на час опитування Позивача ще не було призначено службове розслідування) в ході якого учасникам буде запропоновано надати пояснення.

Отже, намір опитування, який був здійснений до призначення службового розслідування не є свідченням реалізації Відповідачем його обов`язку, визначеного ст. 27 Дисциплінарного статуту.

Про те, що на час опитування Позивача 25.09.2024 не було призначене службове розслідування вказує і те, що підставою для його призначення був рапорт від 25.09.2024, яким уже констатовано затримання працівників поліції і здійснення, зокрема, огляду місця події слідчим.

Крім того Позивач у відповідь зазначив, що буде надавати пояснення після звільнення з ізолятора тимчасового тримання (ІТТ) (12 хв. 10 сек).

Щодо наміру опитати Позивача 27.09.2024, колегія суддів звертає увагу, що в цей день Позивач перебував в ІТТ ГУНП в Черкаській області у якості затриманого, та відносно останнього мало вирішуватись клопотання про обрання запобіжного заходу.

Як вбачається з рапорту чергового ІТТ ОСОБА_12 , 27.09.2024 близько 07 години до ІТТ з метою опитування ОСОБА_1 (Позивача) прибув капітан ОСОБА_13 .

Як зазначено Позивачем в апеляційній скарзі, він не відмовлявся від надання пояснень, а зазначив, що погоджується надати пояснення у присутності адвоката.

Відповідачем не надано записів з нагрудної камери капітана ОСОБА_13 та стаціонарних джерел ІТТ, оскільки як зазначено у відзиві на апеляційну скаргу запис нагрудних камер не вівся, а запис з камер ІТТ знищено.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що Позивач був позбавлений можливості саме 25.09.2024 та 27.09.2024 належно реалізувати свої права як особи, що притягається до дисциплінарної відповідальності, відповідно до статті 18 Дисциплінарного статуту.

Також, будь-які докази пропонування Позивачу в інший час (з 28 вересня 2024 року по 24 жовтня 2024 року - день складання висновку службового розслідування) надати пояснення, в матеріалах службового розслідування відсутні.

Крім того, згідно з частиною 2 статті 27 Дисциплінарного статуту у разі відсутності поліцейського на службі уповноважена особа зобов`язана викликати його для надання пояснень. Виклик здійснюється шляхом його безпосереднього вручення поліцейському або надсилання поштовим зв`язком чи з використанням електронної комунікації.

За наявної можливості надсилання виклику поштовим зв`язком здійснюється рекомендованим листом на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі.

Надсилання виклику з використанням електронної комунікації здійснюється виключно на адресу електронної пошти поліцейського чи за іншими контактними даними, які зазначені в його особовій справі або які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.

Виклик надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше однієї доби для прибуття за вказаною у виклику адресою.

Проте, будь-які докази про виклик Позивача (шляхом його безпосереднього вручення поліцейському або надсилання поштовим зв`язком чи з використанням електронної комунікації) в період з 28 вересня 2024 року по 24 жовтня 2024 року - день складання висновку службового розслідування) для надання пояснень, в матеріалах службового розслідування також відсутні.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що Відповідачем не було вжито визначених ст. 27 Дисциплінарного статуту можливих заходів в частині виклику Позивача для надання пояснень.

У постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2021 року у справі № 160/6819/19 зазначено, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Ці комісії за наслідком службового розслідування складають висновок. У висновку вказується вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку. Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. На підставі цього висновку уповноважений керівник особи, яка вчинила правопорушення, вирішує питання про накладення дисциплінарного стягнення.

Проте, Відповідач жодним чином не обґрунтував застосування до Позивача найсуворішого дисциплінарного стягнення та безпідставно застосував до Позивача, на думку колегії суддів, крайній захід - звільнення зі служби в поліції.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що п. 2 наказу Начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 18.11.2024 № 140дск «Про застосування дисциплінарних стягнень відносно окремих поліцейських ГУНП», яким до Заступника начальника відділу міграційної поліції ГУНП в Черкаській області полковника поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції; та наказ начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 18.11.2024 № 423 о/с, яким полковника поліції ОСОБА_1 , відстороненого від виконання службових обов`язків (посади) Заступника начальника відділу міграційної поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, 20.11.2024 звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», є протиправними та підлягають скасуванню.

Разом з тим, Законом України «Про Національну поліцію» № 580-VIII не визначено процедури поновлення протиправно звільненого поліцейського на посаді, відповідно, застосуванню підлягають норми трудового законодавства.

За приписами частини 1 статті 233 Кодексу законів про працю України в разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Таким чином, задоволенню також підлягає вимога про поновлення Позивача на посаді Заступника начальника відділу міграційної поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Відповідно до частини другої статті 235 Кодексу законів про працю, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника визначається за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок № 100).

Пунктом 5 Порядку № 10 передбачено, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом першим пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Згідно з пунктом 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку № 100).

Відповідно до абзацу третього пункту 8 Порядку № 100 середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Виплата грошового забезпечення поліцейському за час вимушеного прогулу регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова № 988).

Пунктом 2 Постанови № 988 визначено, що виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Наказом МВС України від 06.04.2016 № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 29.04.2016 № 669/28799 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260).

Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку № 260 передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення поліцейському за час вимушеного прогулу є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Згідно з пунктом 9 розділу І Порядку № 260 при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Зі змісту Порядку № 260, який є спеціальним для вирішення спірних правовідносин встановлено, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19 липня 2018 року у справі № 805/1110/17-а.

Колегія суддів звертає увагу, що тривалість вимушеного прогулу Позивача, який утворився внаслідок протиправного його звільнення згідно з наказом Відповідача № 423 о/с від 18.11.2024 з 20.11.2024 необхідно обраховувати з 21.11.2024 (перший робочий день після звільнення Позивача) по 28.05.2025 (дата прийняття судом апеляційної інстанції рішення про поновлення Позивача на посаді), що становить 189 календарних днів.

Оскільки Позивача звільнено з 20.11.2024 (останній робочий день), відповідно сума виплат за два календарні місяці роботи, для розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу повинна обчислюватись виходячи з виплат за вересень, жовтень 2024 року.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до абзацу 6 пункту 2 Порядку № 100 час, протягом якого працівники згідно з чинним законодавством або з інших поважних причин не працювали і за ними не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 755/12623/19.

Оскільки, у жовтні 2024 року за Позивачем не зберігалось грошове забезпечення, а упродовж вересня 2024 року - зберігалось частково у зв`язку з призупиненням виплати, тому ці періоди мають бути виключені із розрахункового періоду.

Отже, останніми двома повністю відпрацьованими місяцями роботи Позивача є липень 2024 року (31 відпрацьований день) та серпень 2024 року (31 відпрацьований день).

Згідно Довідки Відповідача від 29 листопада 2024 року № 4277 Позивачу у липні 2024 року нараховано грошове забезпечення у розмірі 48 990,10 грн, а також додатково - 9999,90 грн (згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168), у серпні 2024 року нараховано грошове забезпечення у розмірі 93 379,73 грн, а також додатково - 5483,86 грн (згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168).

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що середньоденний розмір грошового забезпечення Позивача за липень 2024 року - серпень 2024 року складає 2 546,03 грн ((48 990,10 грн + 9999,90 грн + 93 379,73 грн + 5483,86 грн): 62 відпрацьованих дні (31+31)).

На підставі вищевикладеного, грошове забезпечення Позивача за час вимушеного прогулу становить 481 199,67 грн (2 546,03 грн х 189 календарних дні).

Відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно з пунктами 2, 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відповідно до довідки Відповідача від 29 листопада 2024 року № 4277, середньомісячний розмір грошового забезпечення Позивача складає 78833,93 грн (2 546,03 грн*31 день).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, щодо негайного виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді Заступника начальника відділу міграційної поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області та стягнення на його користь грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 78833,93 грн.

Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи.

Приписи п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглянувши доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції постановлено за неповного з`ясування обставин справи та порушенням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з цим, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, постановити нове судове рішення, яким адміністративний позов Позивача задовольнити повністю.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2025 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати п. 2 наказу Начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області «Про застосування дисциплінарних стягнень відносно окремих поліцейських ГУНП» від 18.11.2024 № 140дск, яким до Заступника начальника відділу міграційної поліції ГУНП в Черкаській області полковника поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ Начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 18.11.2024 № 423 о/с, яким полковника поліції ОСОБА_1 , відстороненого від виконання службових обов`язків (посади) Заступника начальника відділу міграційної поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, 20.11.2024 звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію»;

Поновити полковника поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді Заступника начальника відділу міграційної поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області з 21.11.2024.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Черкаській області (18036, м. Черкаси, вул. Смілянська, буд. 57, ) на користь ОСОБА_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 21 листопада 2024 року по 28 травня 2025 року в сумі 481 199 (чотириста вісімдесят одна тисяча сто дев`яносто дев`ять) грн 67 коп. без урахування обов`язкових податків та зборів.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) на посаді Заступника начальника відділу міграційної поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області з 21 листопада 2024 року.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Черкаській області (18036, м. Черкаси, вул. Смілянська, буд. 57, ) на користь ОСОБА_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) суму грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 78833,93 грн (сімдесят вісім тисяч вісімсот тридцять три гривні 93 копійки) без урахування обов`язкових податків та зборів.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Н.П. Бужак

Я.М. Собків