Справа № 260/6984/24
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2025-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/6984/24 пров. № А/857/11049/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Качмара В.Я., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Виконавчого комітету Ужгородської міської ради на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року, головуючий суддя Ващилін Р.О., ухвалене у м. Ужгород, у справі за адміністративним позовом Керівника Ужгородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Закарпатській області до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач Керівник Ужгородської окружної прокуратури звернувся в суд в інтересах держави в особі ДЕІ у Закарпатській області з позовом до ВК Ужгородської МР, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Ужгородської міської ради щодо незабезпечення розроблення та подання на затвердження Ужгородській міській раді місцевого плану управління відходами Ужгородської територіальної громади та зобов`язати Виконавчий комітет Ужгородської міської ради розробити та подати на затвердження Ужгородській міській раді місцевий план управління відходами Ужгородської територіальної громади.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що Ужгородською окружною прокуратурою виявлено факт протиправної бездіяльності Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, що полягає у незабезпеченні розроблення та подання на затвердження Ужгородській міській раді місцевого плану управління відходами Ужгородської територіальної громади, всупереч наявній національній політиці щодо поводження з відходами. У відповідь на скерований міській раді запит прокурора було повідомлено про неможливість формування місцевого плану управління відходами через відсутність кінцевої точки складування/захоронення/переробки/сортування відходів. При цьому ситуацію з подальшою експлуатацією міського полігону твердих побутових відходів відповідачем визнано критичною. Однак вказане аргументування вважає надуманим, оскільки перший етап для розроблення плану не потребує визначення кінцевої точки складування/захоронення/переробки/сортування відходів, оскільки передбачає здійснення виключно підготовчих дій щодо розміщення інформації на офіційних веб-сайтах органів місцевого самоврядування, прийняття відповідного рішення та створення робочої групи.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Ужгородської міської ради щодо незабезпечення розроблення та подання на затвердження Ужгородській міській раді місцевого плану управління відходами Ужгородської територіальної громади; зобов`язано Виконавчий комітет Ужгородської міської ради розробити та подати на затвердження Ужгородській міській раді місцевий план управління відходами Ужгородської територіальної громади.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ВК Ужгородської МР оскаржив його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що місцеві плани управління відходами розробляються протягом одного року з дня набрання чинності регіональним планом управління відходами у відповідній області, тобто можливість виконання цієї вимоги та дата виникнення такого обов`язку безпосередньо пов`язані з обставиною набрання чинності регіональним планом управління відходами. Разом з тим, на даний час нового регіонального плану немає, а тому місцевий план не може бути розроблений та затверджений. Також відзначає, що рекуперація здійснюється на полігоні твердих побутових відходів оператором ТзОВ «Латекс», яка не є ні підзвітна, ні підконтрольна Ужгородській міській раді чи її структурним підрозділам.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, в ході вивчення інформації щодо стану додержання вимог природоохоронного законодавства на території м. Ужгорода Ужгородською окружною прокуратурою було встановлено, що Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради (далі Виконавчий комітет) місцевий план управління відходами на даний час не розроблений, а на офіційному сайті Ужгородської міської ради відсутня інформація щодо початку роботи над його проектом.

25 липня 2024 року Ужгородська окружна прокуратура в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» направила на адресу Ужгородського міського голови запит №07.53-107-5875вих-24, в якому просила надати інформацію щодо розроблення та затвердження місцевого плану управління відходами в м. Ужгороді або зазначити причини не розроблення такого.

У відповідь на такий запит листом №3659/02.4-19 від 13.08.2024 року Виконавчий комітет повідомив про неможливість формування місцевого плану управління відходами через відсутність кінцевої точки складування/захоронення/переробки/сортування відходів. Одночасно, ситуацію з подальшою експлуатацією міського полігону твердих побутових відходів відповідачем визнано критичною.

Вважаючи бездіяльність Виконавчого комітету, що полягає у незабезпеченні розроблення та подання на затвердження Ужгородській міській раді місцевого плану управління відходами Ужгородської територіальної громади, протиправною та такою, що порушує норми природоохоронного законодавства, прокурор звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що обов`язок щодо реалізації державної політики у сфері поводження з відходами на місцевому рівні покладено на місцеві ради та їх виконавчі органи. Останні, в свою чергу зобов`язані у встановлені законодавством строки розробити та затвердити місцевий план управління відходами.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища визначені Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991 року №1264-XII (далі - Закон №1264-XII).

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище, як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Статтею 6 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що з метою проведення ефективної і цілеспрямованої діяльності України по організації і координації заходів щодо охорони навколишнього природного середовища, забезпечення екологічної безпеки, раціонального використання і відтворення природних ресурсів на перспективу розробляються і приймаються державні цільові, міждержавні, місцеві програми.

Порядок розробки державних цільових екологічних програм визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції, зокрема, затверджують місцеві екологічні програм та створюють і визначають статус резервних, в тому числі й валютних, фондів для фінансування програм та інших заходів щодо охорони навколишнього природного середовища.

Статтею 19 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у галузі охорони навколишнього природного середовища в межах своєї компетенції, зокрема організують розробку місцевих екологічних програм.

Пунктами 54, 54-1 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції міських рад віднесено вирішення питань управління небезпечними відходами у складі побутових відходів відповідно до законодавства та затвердження місцевих планів управління відходами.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про відходи» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері поводження з відходами, віднесено, зокрема, і затвердження місцевих і регіональних програм поводження з відходами та контроль за їх виконанням.

Отже, аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що розробка, затвердження та забезпечення виконання Програми поводження з побутовими відходами є законодавчо визначеним обов`язком відповідача, який направлений на забезпечення екологічної безпеки.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» екологічна безпека є такий стан навколишнього природного середовища, при якому забезпечується попередження погіршення екологічної обстановки та виникнення небезпеки для здоров`я людей.

Екологічна безпека гарантується громадянам України здійсненням широкого комплексу взаємопов`язаних політичних, економічних, технічних, організаційних, державно-правових та інших заходів.

Відповідно, сам факт існування потенційної загрози екологічній безпеці через невиконання відповідачем Програми в частині вжиття заходів, які стосуються погіршення екологічної обстановки та виникнення небезпеки для здоров`я людей, вже є підставою для захисту судом законних інтересів держави, які стосуються забезпечення екологічної безпеки.

Правові, організаційні, економічні засади діяльності щодо запобігання утворенню, зменшення обсягів утворення відходів, зниження негативних наслідків від діяльності з управління відходами, сприяння підготовці відходів до повторного використання, рециклінгу і відновленню з метою запобігання їх негативному впливу на здоров`я людей та навколишнє природне середовище регламентуються нормами Закону України «Про управління відходами» від 20.06.2022 року №2320-IX (далі Закон №2320).

Пунктом 38 ч. 1 ст. 1 Закону №2320 передбачено, що управління відходами це комплекс заходів із збирання, перевезення, оброблення (відновлення, у тому числі сортування, та видалення) відходів, включаючи нагляд за такими операціями та подальший догляд за об`єктами видалення відходів.

Відповідно до статті 49 Закону №2320 передбачено, що плани управління відходами розробляються на національному, регіональному та місцевому рівнях, а також на рівні підприємств, організацій та установ.

Національний, регіональні та місцеві плани управління відходами розробляються на основі даних, отриманих у результаті статистичних спостережень, адміністративних даних центральних та місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, а також даних обліку та звітності, наданих підприємствами, установами, організаціями.

Проекти національного, регіональних та місцевих планів управління відходами підлягають стратегічній екологічній оцінці та після їх затвердження оприлюднюються шляхом розміщення на офіційному веб-сайті органу, що їх затверджує.

Пунктом 3 ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст.26 Закону №2320 визначено, що розроблення та реалізація місцевих планів управління відходами віднесено до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, а їх затвердження - до повноважень сільських, селищних, міських рад.

Згідно із статтею 52 Закону №2320, регіональні плани управління відходами розробляються для кожної області протягом року після набрання чинності Національним планом управління відходами. Порядок розроблення та затвердження регіональних планів управління відходами затверджується Кабінетом Міністрів України.

Регіональні плани управління відходами розробляються та затверджуються Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними державними адміністраціями, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями. Проекти регіональних планів погоджуються із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері управління відходами, та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Регіональний план управління відходами охоплює всю територію відповідної області, міста Києва чи Севастополя, Автономної Республіки Крим.

Регіональні плани управління відходами є основою для розроблення місцевих планів управління відходами.

Місцеві плани управління відходами розробляються та затверджуються для кожної територіальної громади.

Порядок розроблення, погодження та затвердження місцевих планів управління відходами затверджується Кабінетом Міністрів України.

Місцеві плани управління відходами розробляються протягом одного року з дня набрання чинності регіональним планом управління відходами у відповідній області.

Колегія суддів звертає увагу, що Постановою Кабінету Міністрів України №947 від 05.09.2023 року затверджено Порядок розроблення, погодження та затвердження місцевих планів управління відходами (далі Порядок).

Пунктами 2, 3 вказаного Порядку визначено, що місцевий план управління відходами - документ державного планування, що містить комплекс взаємозв`язаних завдань і заходів, узгоджених за строками та ресурсним забезпеченням з усіма заінтересованими виконавцями, спрямованих на забезпечення сталого управління відходами в населених пунктах в межах території територіальної громади з урахуванням принципів співробітництва органів місцевого самоврядування, сформованих на підставі оцінки поточного стану сфери управління відходами та вже розроблених моделей.

Місцевий план розробляється розробником на виконання п. 1 ч. 2 ст. 26 Закону №2320. Розробником є виконавчі органи сільських, селищних, міських рад.

Пунктами 5, 8 Порядку передбачено, що розробник: розміщує на офіційних веб-сайтах органів місцевого самоврядування інформацію про початок роботи над проектом місцевого плану, яка повинна включати інформацію про утворення робочої групи; строки подання заявок на долучення до робочої групи; строки і форму подання пропозицій до проекту місцевого плану; утворює робочу групу для підготовки пропозицій до проекту місцевого плану та узгодження позицій до них, до складу якої можуть входити за згодою представники суб`єктів місцевого розвитку; розробляє проект місцевого плану з урахуванням пропозицій робочої групи; проводить громадські обговорення проекту місцевого плану, у тому числі в онлайн-форматі відповідно до статті 12 Закону України «Про стратегічну екологічну оцінку»; доопрацьовує проект місцевого плану за результатами громадських обговорень; оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті звіт про результати розгляду пропозицій суб`єктів місцевого розвитку до проекту місцевого плану.

Місцевий план затверджується сільськими, селищними, міськими радами для кожної територіальної громади.

Таким чином, обов`язок щодо реалізації державної політики у сфері поводження з відходами на місцевому рівні покладено на місцеві ради та їх виконавчі органи. Останні, в свою чергу зобов`язані у встановлені законодавством строки розробити та затвердити місцевий план управління відходами

Судом встановлено, що Закарпатської обласною державною адміністрацією розроблено Регіональний план управління відходами Закарпатської області до 2030 року, який затверджений розпорядженням голови Закарпатської обласної державної адміністрації від 21.12.2021 року №1051.

При цьому, місцевий план управління відходами відповідач на даний час не розробив, жодних дій, передбачених п. 5 Порядку, не вчиняв.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду попередньої інстанції про те, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, відтак підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Ужгородської міської ради залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року у справі №260/6984/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді В. Я. Качмар
Т. В. Онишкевич