Справа № 388/1049/25
Суддя: Баранський Д. М.
Дата ухвалення: 2025-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 388/1049/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2025 року м. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Баранського Д.М., розглянув у спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом до відповідача та просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА № 4590867, винесену стосовно нього 26 квітня 2025 року, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Позов мотивує тим, що 26 квітня 2025 року стосовно нього складено постанову при притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач стверджує, що 26 квітня 2025 року о 19:06 годині адміністративне правопорушення не вчиняв. Подія відбувалась приблизно о 13:00 годині.

На вимогу працівника поліції зупинився на блокпосту. У свою чергу пояснив, що дорожній знак «Контроль» встановлений з порушенням пунктів 14.1.3, 14.2.9 ДСТУ 4100-2021, п. 3.41 ПДР України.

Не ухилявся від вимоги поліцейського пред`явити посвідчення водія. Вимагав у поліцейського надати докази його правопорушення. На вимогу поліцейського надав страховий поліс. До постанови про накладення адміністративного стягнення не додано жодного доказу його винуватості.

Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області надіслало до суду відзив на позовну заяву. Вважає, що відсутні підстави для задоволення позову. Просить відмовити у позові.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та просив його задовольнити. Пояснив, що поліцейський зупинив його безпідставно. Знаку «Контроль» не бачив, оскільки він був встановлений з порушенням законодавства. Перед цим знаком не було обмеження швидкості руху. Будь-який доказів вчинення правопорушення поліцейський не надав. Страховий поліс на вимогу поліцейського надав. Посвідчення водія дістав, однак поліцейський відмовився його оглядати.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснила, що в день коли відбулась подія разом з позивачем їхали в автомобілі. Приблизно о 14:00 годині були зупинені працівниками поліції. Перед знаком «Контроль» попередньо не було жодних знаків, які б обмежували швидкість руху. Позивач не відмовляв поліцейському у пред`явленні посвідчення водія. Одночасно вимагав надати документи з приводу дорожнього знаку «Контроль».

Суд, заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши зміст поданих заяв по суті, матеріали справи, дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Судом установлено, що постановою поліцейського відділення поліції № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Соменка А.А. від 26 квітня 2025 року серії ЕНА № 4590867 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме за те, що цього ж дня о 19:06:59 годині у с. Бережинка, траса Н-23, нульовий кілометр, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chery Tiggo 2», реєстраційний номер НОМЕР_1 та не виконав вимоги дорожнього знаку 3.41 «Контроль», не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії «В», чим порушив п. 8.4 «в», 2.1 ПДР України, згідно зі ч. 2 ст. 36 КУпАП порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП об`єднано, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Отже, за вищезазначені діяння з урахуванням положень ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у межах санкції ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідальність за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідальність за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно з пунктами 2.1, 8.4 «в» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306 (далі Правила дорожнього руху) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон);

ґ) чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат Зелена картка (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування Зелена картка.

Дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи: заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

«Контроль». Забороняється проїзд без зупинки перед контрольними пунктами (дорожня станція патрульної поліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо).

Застосовується лише за умови обов`язкового поетапного обмеження швидкості руху шляхом попереднього встановлення необхідної кількості знаків 3.29 та (або) 3.31 згідно з вимогами пункту 12.10 цих Правил.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідачем на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення будь-яких доказів не надано.

У свою чергу позивач ОСОБА_1 надав суду відеозапис з місця події, згідно з яким поліцейський повідомляв водієві про причину зупинки та місце в якому він мав зупинитися, вимагає надати для перевірки посвідчення водія. Поліцейський на вимогу водія надав для огляду своє службове посвідчення. Поліцейський вимагає у водія надати посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб. Водій у свою чергу намагається пояснити поліцейському, що дорожній знак на його переконання встановлений з порушенням законодавства. Також водій вимагає надати йому часу для виконання вимог поліцейського, просить пояснити поліцейського на якому фоні розміщений дорожній знак, просить зачекати поліцейського поки він зафіксує дорожній знак на відео. Вимагає у поліцейського підтвердити, що дорожній знак не розташований на жовтому фоні. Поліцейський повідомив водієві, що стосовно нього складе постанову про накладення адміністративного стягнення. Водій стверджує, що не відмовляється надати для перевірки посвідчення водія. Поліцейський знову вимагає надати посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб. Водій у свою чергу пояснює поліцейському, що на його переконання дорожній знак встановлено з порушення закону. Поліцейський вимагає надати посвідчення водія, а водій вимагає пояснити на якому фоні зображений дорожній знак. Водій вимагає у поліцейського часу для написання скарги з приводу його дій та стверджує, що після цього пред`явить необхідні документи. Поліцейський роз`яснив водієві його права. Водій у свою чергу надає поліцейському посвідчення водія, а поліцейський у свою чергу стверджує, що вже пізно бо ним розпочато розгляд справи. Водій просить на нього не тиснути та дати йому можливість подумати. Водій зателефонував на лінію 102 та розповів про обставини справи. Водій назвався ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Водій просив перенести розгляд справи, оскільки бажає скористатись правовою допомогою. Поліцейський повідомив водієві, що розгляд справи буде відбуватися о 19:00 годині у відділенні поліції № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області за адресою: вул. Кільцева, 34-б, м. Кропивницький. Поліцейський оглянув наданий водієм страховий поліс.

За змістом п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Верховний Суд неодноразово зазначав, зокрема у постанові від 24 січня 2019 року (справа № 428/2769/17), що у разі відсутності в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, наданий відповідачем відеофайл не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

За змістом ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У цій справі ОСОБА_1 по суті стверджує, що дорожній знак «Контроль» було встановлено з порушенням пунктів 14.1.3, 14.2.9 ДСТУ 4100-2021, п. 3.41 ПДР України, а тому саме за цих обставин він його не побачив. Відповідач у свою чергу заперечуючи проти позову будь-яких доказів на спростування цих обставин не надав.

Верховний Суду у постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 127/12081/17 зазначив, що неналежна організація дорожнього руху не може бути підставою для притягнення особи до адмінвідповідальності за порушення ПДР.

Окрім цього, позивач надавав поліцейському посвідчення водія, однак той не бажав його оглядати, оскільки вважав, що розпочав розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Необхідно зазначити, що коли між водієм та поліцейським внаслідок по суті свавільних та незаконних дій поліцейського, який не міг спростувати доводи водія щодо неналежної організації дорожнього руху, виникає конфліктна ситуація, то поліцейський повинен пам`ятати про свої обов`язки, зокрема: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини. Коли поліцейський вимагає у водія пред`явити посвідчення водія, а водій таке посвідчення не пред`являє, при цьому вимагає з боку поліцейського вчинення дій, спрямований на підтвердженням порушення ним Правил дорожнього руху, на що водій також має прав, то поліцейський у такому випадку повинен чітко попередити водія, що невиконання водієм вимог про пред`явлення посвідчення водія буде мати наслідком притягнення його до адміністративної відповідальності. Зміст відеозапису підтверджує, що водій не відмовлявся надати поліцейському для огляду посвідчення водія, таке посвідчення для огляду надав, однак поліцейський у свою чергу пояснив, що розпочав процедуру притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Потрібно звернути увагу, що у справі про адміністративне правопорушення процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності відбувається з моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення, а закінчується винесенням відповідної постанови про накладення адміністративного стягнення. У цьому конкретному випадку протокол про адміністративне правопорушення не складався, а водій до винесення постанови про накладення адміністративного стягнення на вимогу поліцейського надав для перевірки посвідчення водія.

Окремо також необхідно звернути увагу, що за постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 4590867 від 26 квітня 2025 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за діяння, що ним вчинено 26 квітня 2025 року о 19:06:59 годині. Водій стверджує, що подія між ним та поліцейським відбувалась о 13:00 годині, а іншої події не було. Поліцейський доказів з приводу вчинення водієм діяння, що має склад адміністративного правопорушення о 19:06:59 годині 26 квітня 2025 року не надав, а також не посилається на такі докази у змісті постанови про накладення адміністративного стягнення. Тобто по суті поліцейський притягнув водія до адміністративної відповідальності за відсутності доказів, що є неправомірним.

За ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, рішення відповідача підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 132 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на вищезазначене, оскільки позивач у цій справі поніс судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 484,40 грн, відповідно ці судові витрати підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 122, 126, 251, 252, 268, 278-280, 285, 287, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статями 19, 20, 72-79, 132, 134, 139, 241, 242, 244-246, 250, 271, 286 КАС України суд,

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА № 4590867, винесену 26 квітня 2025 року поліцейським відділення поліції № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Соменком Антоном Анатолійовичем про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі чотириста двадцять п`ять гривень. Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (вул. В. Чміленка, 41, м. Кропивницький, 25006, ідентифікаційний код: 40108709) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) 484,40 грн (чотириста вісімдесят чотири гривні сорок копійок) понесених судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Долинського районного суду Д. М. Баранський