Справа № 380/6571/25
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2025-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 рокусправа № 380/6571/25

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кузана Р.І. розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БЗТ-Україна» до Енергетичної митниці про визнання дій протиправними, зобов`язати вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «БЗТ-Україна» (79029, м. Львів, вулиця Окружна, будинок 57А, кімната 417; ) (далі позивач, ТОВ «БЗТ-Україна») в особі арбітражного керуючого Пурія Р.П. звернулося до суду з позовом до Енергетичної митниці (04215, м.Київ, вул.Світлицького, 28-а, ) (далі відповідач, Енергетична митниця) в якому просить:

- визнати протиправною відмову Енергетичної митниці щодо нездійснення підготовки та подання висновку про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «БЗТ-Україна» надміру сплачених сум митних платежів за результатами розгляду заяви № ЕМ/2025/4 від 10.01.2025;

- зобов`язати Енергетичну митницю (код ЄДРПОУ ВП: 44029610) підготувати та подати до органу Державної казначейської служби України висновок про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «БЗТ-Україна» () надміру сплачених сум митних платежів в розмірі 533 005,48 грн. (п`ятсот тридцять три тисячі п`ять гривень 48 копійок).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «БЗТ-Україна» як декларантом подано до Енергетичної митниці ряд тимчасових митних декларацій (перелік яких наведено у додатку до позовної заяви), якими задекларовано для митного оформлення товар, що ввозився на територію України та сплачено митні платежі із ввезених на митну територію України товарів (продукції) на депозитний рахунок, відкритий в Державній казначейській службі України на ім`я Держмитслужби (єдиний рахунок). Після фактичного перевезення товарів, оформлювались та подавались через електронний кабінет митні декларації по типу ДТ (додаткова декларація до тимчасової декларації). Внаслідок чого у ТОВ «БЗТ-Україна» виникла сума надміру сплачених митних платежів, а саме податку на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції) в розмірі 533 005,48 грн. (п`ятсот тридцять три тисячі п`ять гривень 48 копійок).

В подальшому ТОВ «БЗТ-Україна» звернулось до Енергетичної митниці із заявою від 10.01.2025 за вих. № ЕМ/2025/4 про повернення надміру сплачених сум, а саме податку на додану вартість (вид платежу - 028) у розмірі 533 005,48 грн за тимчасовими митними деклараціями згідно з переліком.

Проте, Енергетична митниця листом від 27.01.2025 №7.6-2/15-01/13/461 повідомила ТОВ «БЗТ-Україна» про відсутність правових підстав для повернення коштів з бюджету. Відповідач вказав, що митне оформлення зазначених позивачем у листі №ЕМ/2025/4 декларацій було завершене у червні 2020 року - грудні 2021 року, а тому закінчився передбачений законодавством граничний строк для подання заяви про повернення надміру сплачених платежів.

Вважаючи протиправною відмову Енергетичної митниці у поверненні надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість у загальному розмірі 533 005,48 грн, під час здійснення повноважень ліквідатора ТОВ «БЗТ-Україна» арбітражний керуючий Пурій Р.П. звернувся з позовною заявою до суду.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали шляхом подання документа про сплату судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру.

На адресу суду 10.04.2025 надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 15.04.2025 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №380/6571/25; розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач 18.04.2025 подав клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивачем 24.04.2025 подано заперечення проти розгляду справи №380/6571/25 у загальному позовному провадженні із викликом сторін.

Ухвалою від 28.05.2025 суд відмовив у задоволенні клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Від відповідача на адресу суду 25.04.2025 надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач просив відмовити у задоволенні позову повністю. На обґрунтування заперечення зазначає, що граничний строк для подання заяви щодо повернення коштів завершився. Крім того, позивачем до заяви не було додано документи, що підтверджують суму помилково та/або надміру сплачених митних, інших платежів, а саме митних декларацій.

Також вказав, що за результатами моніторингу Єдиного державного реєстру судових справ встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м.Києві за процесуального керівництва Київської міської прокуратури здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000184 відносно ТОВ «БЗТ-Україна» за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 Кримінального кодексу України. Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 11.08.2022 накладено арешт на майно та кошти, які належать ТОВ «БЗТ-Україна».

В обґрунтування заперечень проти позову відповідач також зазначив, що кінцевим бенефіціаром ТОВ «БЗТ-Україна» є державне підприємство Республіки Білорусь «Республіканське Торгове Унітарне Підприємство «Бєлзарубєжторг». Відповідно до п.п.1 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 №187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації» для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією російської федерації установлено до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, мораторій (заборону) на виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є російська федерація або, зокрема, юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, якої є російська федерація, громадянин російської федерації, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства російської федерації.

Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №18 від 24.02.2022 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» зупинено здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками резидентів російської федерації/Республіки Білорусь, за рахунками юридичних осіб (крім банків), кінцевими бенефіціарними власниками яких є резиденти російської федерації/Республіки Білорусь.

З цих підстав відповідач просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Позивач 01.05.2025 подав відповідь на відзив, в якому заперечив проти доводів відповідача та підтримав позицію, викладену в позовній заяві. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ТОВ «БЗТ-Україна» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за № 41076013 та з 11.07.2017 перебуває на обліку в ГУ ДПС у Львівській області як платник податків. Адреса місцезнаходження: 79029, Львівська область, місто Львів, вул. Окружна, 57А, к.417. Основним видом економічної діяльності позивача є: 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами.

Протягом 2020-2021 років ТОВ «БЗТ-Україна» здійснювало діяльність з імпортування нафтопродуктів та заявляло їх до митного оформлення шляхом подання митних декларацій по типу ТФ (тимчасова митна декларація) на товари, ціна яких визначається за встановленою формулою.

Зокрема, позивачем з метою митного оформлення подано тимчасові митні декларації: №UA903040/2020/040459 від 29.11.2020; №UA903040/2020/040685 від 01.12.2020; №UA903040/2020/044936 31.12.2020; №UA903040/2020/013719 від 20.05.2020; №UA903040/2020/020067 від 08.07.2020; №UA903040/2020/026617 від 23.08.2020; №UA903040/2020/027782 від 30.08.2020; №UA903040/2020/026401 від 21.08.2020; №UA903040/2021/208647 від 03.09.2021; №UA903040/2021/209170 від 08.09.2021; №UA903040/2021/206273 від 18.08.2021; №UA903040/2021/209352 від 09.09.2021; №UA903040/2021/209430 від 09.09.2021; № UA903040/2021/217459 від 03.11.2021; №UA903040/2021/222397 від 04.12.2021; № UA903040/2021/220909 від 26.11.2021; №UA903040/2021/220770 від 25.11.2021; №UA903040/2021/219894 від 20.11.2021; №UA903040/2021/221572 від 30.11.2021; №UA903040/2021/222452 від 05.12.2021; №UA903040/2021/222517 від 05.12.2021, за якими сплачено відповідні митні платежі за попередньо визначеною митною вартістю імпортованого товару.

За вказаною процедурою декларування ціна в зовнішньоекономічному договорі визначається за формулою і на дату декларування невідома. Завершення митного оформлення здійснюється шляхом подання кінцевих декларацій із зазначенням точних відомостей про товари.

Надалі, після фактичного перевезення товару, позивачем оформлено та подано через електронний кабінет митні декларації по типу ДТ (додаткова декларація до тимчасової декларації). Зокрема, позивачем подано до митного органу додаткові митні декларації: UA903040/2021/000300 від 05.01.2021; UA903040/2021/000301 від 05.01.2021; UA903040/2021/000308 від 05.01.2021; №UA903040/2020/016558 від 10.06.2020; №UA903040/2020/021360 від 16.07.2020; №UA903040/2020/034177 від 16.10.2020; №UA903040/2020/034179 від 16.10.2020; №UA903040/2020/034180 від 16.10.2020; №UA903040/2021/214292 від 13.10.2021; №UA903040/2021/214293 від 13.10.2021; №UA903040/2021/214910 від 18.10.2021; №UA903040/2021/214912 від 18.10.2021; №UA903040/2021/214913 від 18.10.2021; №UA903040/2021/218098 від 09.11.2021; №UA903040/2021/225654 від 28.12.2021; №UA903040/2021/225660 від 28.12.2021; UA903040/2021/225665 від 28.12.2021; №UA903040/2021/225944 від 30.12.2021; №UA903040/2021/225947 від 30.12.2021; №UA903040/2021/225952 від 30.12.2021; №UA903040/2021/225959 від 30.12.2021. Копії вказаних митних декларацій долучено до матеріалів справи.

Зі змісту вказаних митних декларацій типу ТФ та типу ДТ суд встановив, що в графі 9 цих митних декларацій ТОВ «БЗТ-Україна» вказане як «Особа, відповідальна за фінансове врегулювання».

У зв`язку із тим, що кінцеві ціни за імпортовані нафтопродукти виявились нижчими, в додаткових митних деклараціях позивачем відображено суму надміру сплачених митних платежів, а саме податку на додану вартість (вид платежу - 028) на загальну суму 533005,48 грн.

З огляду на викладене, ТОВ «БЗТ-Україна» 10.01.2025 звернулось із заявою №ЕМ/2025/4 про повернення надміру сплачених сум митних платежів, а саме податку на додану вартість (вид платежу 028) в розмірі 533 005,48 грн за митними деклараціями згідно з переліком та додатками, долученими до заяви.

Енергетична митниця листом від 27.01.2025 №7.6-2/15-01/13/461 повідомила позивача, що відповідно до Порядку повернення авансових платежів (передоплати) і помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 №643, повернення надміру сплачених митних платежів здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня їх виникнення, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб`єкта господарської діяльності.

В листі відповідач вказав, що митне оформлення зазначених у листі-заяві від 10.01.2025 №ЕМ/2025/4 декларацій було завершене у червні 2020 року-грудні 2021 року. Отже, граничний строк для подання заяви щодо повернення коштів завершився. Також зазначив, що за отриманої від правоохоронних органів інформацією здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000184 відносно ТОВ «БЗТ-Україна» за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111- 2, ч. 3 ст. 110-2 Кримінального кодексу України. Відтак, Енергетичною митницею відмовлено у поверненні надміру сплачених коштів.

Не погоджуючись з такими діями відповідача ТОВ «БЗТ-Україна» звернулось до суду з даним позовом.

Фактичні обставини та зміст спірних правовідносин підтверджується наявними у справі доказами та не заперечується сторонами.

Суд враховує, що відповідач не заперечує факту сплати позивачем до бюджету податку на додану вартість під час митного оформлення імпортованого товару, а також сам розмір надміру сплаченого позивачем податку. Спір у цій справі виник у зв`язку з відмовою відповідача в поверненні позивачу надміру сплаченого при імпортуванні нафтопродуктів податку на додану вартість в сумі 533005,48 грн у зв`язку з пропуском строку подання заяви про повернення такого. Відповідач вважає, що позивачем пропущено встановлений законодавством 1095-ти денний строк на повернення надміру сплачених до бюджету платежів.

Вирішуючи адміністративний спір по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (далі - МК України) та іншими законами України.

Відповідно до пп. «в» п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з ввезення товарів на митну територію України.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Відповідно до статті 24 МК України кожна особа має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність митних органів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси. Митне законодавство передбачає можливість виникнення правової ситуації, пов`язаної з помилковою та/або надмірною сплатою митних платежів. Визначення того, що належить розуміти як помилково та/або надміру сплачені митні платежі, у МК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) відсутнє, але міститься в податковому законодавстві.

Так, згідно з підпункту 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), правила якого застосовуються до відносин, пов`язаних зі справлянням митних платежів, як надміру сплачені грошові зобов`язання розуміють суму коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Митне та податкове законодавство не містить переліку причин, через які може статись помилкова та/або надмірна сплата сум платежів. Оскільки визначення розміру (суми) митних платежів здійснюється шляхом дій над кількісними числовими показникам (одиницями) виміру, не виключено, що операції з ними з якихось причин можуть призвести до неправильного (хибного) розрахунку чи обчислення сум платежів. Важливо, що в основі таких дій не було умисних протиправних дій суб`єктів правовідносин, діяльність яких пов`язана із визначенням і справлянням митних платежів.

Порядок, умови та процедура повернення помилково та/або надміру сплачених платежів законодавчо врегульовані.

Відповідно до норм Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 МК України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу (Пункт 43.1 статті 43).

Статтею 301 МК України передбачено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Повернення сплачених сум митних платежів здійснюється у валюті України. Якщо сплата або стягнення митних платежів здійснювалося в іноземній валюті, повернення сум митних платежів здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 3-1 цього Кодексу, на день, коли відбулася їх сплата. Повернення не здійснюється: якщо сума митних платежів, що підлягає поверненню, не перевищує 20 гривень; в інших випадках, встановлених Податковим кодексом України.

Пунктом 43.3 статті 43 Податкового кодексу України передбачено, що обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Згідно з пунктом 43.4 статті 43 Податкового кодексу України платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на рахунок платника податків у банку, небанківському надавачу платіжних послуг; на єдиний рахунок (у разі його використання); на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, небанківському надавачу платіжних послуг.

Згідно з пунктом 43.2 статті 43 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Пункт 43.5 статті 43 Податкового кодексу України визначає, що контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/ або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету. Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані, або з єдиного рахунку. (пункт 43.6 статті 43 Податкового кодексу України).

Наказом Міністерства Фінансів України від 18.07.2017 затверджено Порядок повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів № 643 (далі - Порядок №643).

Вказаний Порядок визначає процедури під час повернення суб`єктам господарювання та/або фізичним особам (далі - платники податків) коштів авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів, контроль за справлянням яких здійснюють Держмитслужба та митниці Держмитслужби, та пені, у тому числі у випадках, зазначених у частинах дев`ятій, десятій статті 55, частині шостій статті 244, частині п`ятій статті 299, частинах третій, п`ятій статті 301 Митного кодексу України, статті 43 Податкового кодексу України, частині першій статті 9 глави V Додатка A до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 рік), частині третій статті 11 глави II Митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП 1975 року.

Відповідно до пунктів 3-5, 8 Розділу ІІІ Порядку № 643, у заяві зазначаються:

1) сума коштів до повернення за видами митних, інших платежів та пені;

2) причини виникнення такої суми коштів;

3) найменування юридичної особи та код за ЄДРПОУ, або прізвище, ім`я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);

4) напрям(и) перерахування суми коштів:

а) на поточний рахунок платника податку в установі банку із зазначенням реквізитів;

б) для виплати готівкою (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою);

в) для подальших розрахунків як авансові платежі (передоплата) або грошова застава:

на депозитний рахунок 3734;

на депозитний рахунок 3734 іншої митниці;

на банківський рахунок 2603 (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою);

г) для погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів незалежно від виду бюджету;

5) реквізити митної декларації (іншого документа, що її замінює) або уніфікованої митної квитанції, за якими помилково та/або надміру сплачені суми митних платежів.

До заяви додаються: документи, що підтверджують суму помилково та/або надміру сплачених митних, інших платежів та пені; виконавчий лист суду та/або рішення суду, що набрало законної сили (за наявності), щодо повернення сум відповідних митних платежів; документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяви щодо повернення надміру сплачених митних платежів (за наявності).

Відповідно до пп. 6, 7 Порядку №643, якщо за результатами розгляду заяви митницею Держмитслужби встановлено наявність підстав для повернення коштів, працівник Підрозділу формує електронний висновок про повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені (далі - електронний висновок) за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку, який подається керівнику (заступнику керівника) митниці Держмитслужби для прийняття рішення щодо повернення відповідної суми коштів. На кожний сформований електронний висновок, за яким прийнято рішення про повернення, накладаються кваліфіковані електронні підписи керівника (заступника керівника) структурного підрозділу, що сформував електронний висновок, керівника (заступника керівника) митниці Держмитслужби та кваліфікована електронна печатка такого органу. Сформовані електронні висновки з накладеними кваліфікованими електронними підписами та кваліфікованими електронними печатками митниці Держмитслужби у строк не пізніше 17:00 шостого робочого дня до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви до митниці Держмитслужби в автоматичному режимі надсилають до Казначейства для виконання. Електронні висновки про повернення платежів, належних місцевим бюджетам, та платежів, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами (крім акцизного податку з ввезеного на митну територію України пального), надсилають до Казначейства для виконання за умови їх погодження з відповідними місцевими фінансовими органами.

Системний аналіз статей 301 МК України та 43 Податкового кодексу України, приписів розділу ІІІ Порядку № 643 дає підстави для висновку, що контролюючий орган повинен підготувати висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, що викладена у постановах від 21.04.2021 по справі №814/1214/16, від 25.05.2023 по справі №520/5061/2020.

Згідно з п. 8 Порядку №643 у разі якщо заявник не виконав вимог пунктів 1-3 цього розділу, надав недостовірні дані та/або має податковий борг (крім випадків визначення у заяві напряму перерахування коштів на погашення податкового боргу), готується та надсилається йому письмова (в паперовому вигляді або електронній формі) обґрунтована відмова, у тому числі за допомогою засобів ІТС Держмитслужби.

Отже, відповідно до Порядку № 643, виключний перелік підстав для відмови митного органу у наданні відповідного висновку про повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних та інших платежів, передбачений пунктом 11 розділу ІІІ цього Порядку, зокрема, такими підставами є: невиконання вимог пунктів 1-3 розділу ІІІ цього Порядку; надання недостовірних даних; наявність податкового боргу.

Перевіряючи рішення суб`єкта владних повноважень на відповідність вимогам частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, зокрема, має перевірити чи прийнято воно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

З матеріалів справи суд встановив, що позивач 10.01.2025 у встановленому законодавством порядку звернувся до митниці з заявою №ЕМ/2025/4 про повернення надміру сплачених коштів, до якої додав повний пакет документів, визначений Порядком № 643.

Суд критично оцінює доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, щодо недолучення позивачем у якості додатків до заяви від 10.01.2025 №ЕМ/2025/4 митних декларацій типу ТФ та ДТ, оскільки як випливає зі змісту цієї заяви, ТОВ «БЗТ-Україна» подано відповідачу копії тимчасових та додаткових митних декларацій по 21 примірнику. Наведене також підтверджується листом відповідача від 27.01.2025 №№ 7.6-2/15-01/13/461 у якому відсутня вказана обставина, як підстава для відмови у поверненні коштів. Інших доказів відповідачем не надано.

Крім того суд враховує, що позивачем до заяви долучено також докази відсутності у нього податкового боргу, зокрема витяг з інформаційної системи органів ДПС щодо стану розрахунків платника ТОВ «БЗТ-Україна» з бюджетом та цільовими фондами станом на 10.01.2025.

Щодо доводів відповідача про те, що граничний строк для подання заяви щодо повернення коштів завершився, оскільки митне оформлення зазначених у листі-заяві від 10.01.2025 № ЕМ/2025/4 декларацій було завершене грудні 2021 року, суд зазначає таке.

Розділом ІІІ Порядку №643 передбачено, що повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня їх виникнення.

Аналогічного змісту норма викладена в п.102.5 ст.102 Податкового кодексу України.

Верховний Суд у постановах від 18.06.2019 у справі № 826/3490/18 та від 27.04.2020 у справі № 640/7371/19 сформував висновок, відповідно до якого датою виникнення надміру сплаченої суми в розумінні пункту 43.3 статті 43 ПК України вважається саме дата подання податкової декларації за звітний період, а не дата фактичного перерахування авансових внесків до Державного бюджету (дата відповідних платіжних доручень).

З матеріалів справи суд встановив, що сума надміру сплаченого позивачем податку на додану вартість, що є предметом спору у цій справі, визначена позивачем в поданих митному органу додаткових митних деклараціях від 10.06.2020, 16.07.2020, 16.10.2020, 05.01.2021, 13.10.2021, 18.10.2021, 09.11.2021, 28.12.2021, 30.12.2021.

Позивач 10.01.2025 звернувся із заявою №ЕМ/2025/4 про повернення надміру сплачених сум податку на додану вартість.

Суд враховує, що Законом України від 17 березня 2020 року № 533-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 18 березня 2020 року, до Податкового кодексу України внесено зміни, зокрема, підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» доповнено пунктами 52-1 52-5.

Відповідно до абзацу десятого пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України на період з 18 березня по 31 травня 2020 року зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Законом № 591-IX до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України внесені зміни, які набрали чинності 29 травня 2020 року. Згідно з внесеними змінами в абзаці десятому слова та цифри «по 31 травня 2020 року» замінено цифрами та словами « 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Крім того, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року №2120-IX (набрав чинності з 17 березня 2022 року) статтю 102 доповнено пунктом 102.9 такого змісту: «На період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи».

В подальшому пункт 102.9 статті 102 виключено на підставі Закону № 3219-IX від 30 червня 2023 року, який набрав чинності 01 серпня 2023 року.

Отже, в період з 18 березня 2020 року по 30 червня 2023 року, строк давності, передбачений статтею 102 Податкового кодексу України, був зупинений з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а в період з 17 березня 2022 року по 01 серпня 2023 року - у зв`язку з дією правового режиму воєнного, надзвичайного стану.

Подібний правовий висновок щодо застосування положень статті 102 ПК України викладений у постанові Верховного Суду від 13.12.2023 у справі №240/34220/22.

З урахуванням вказаних норм законодавства щодо зупинення строку давності, передбаченого статтею 102 ПК України, суд дійшов висновку, що позивачем подано заяву про повернення надміру сплачених митних платежів в межах визначених законодавством строків, а тому відмова відповідача у задоволенні заяви позивача з цих підстав є необґрунтованою.

Щодо наведених відповідачем у відзиві на позовну заяву доводів про наявність мораторію на виконання грошових зобов`язань перед позивачем відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №187 від 03.03.2022 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації» суд зазначає таке.

Відповідно до п.п.1 п.1 Постанови КМ України №187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації» для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією російської федерації установити до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, мораторій (заборону) на виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є російська федерація або такі особи (далі - особи, пов`язані з державою-агресором):

громадяни російської федерації, крім тих, що проживають на території України на законних підставах;

юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства російської федерації;

юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, якої є російська федерація, громадянин російської федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства російської федерації;

юридичні особи, утворені відповідно до законодавства іноземної держави, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, яких є російська федерація, громадянин російської федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства російської федерації, - у випадку виконання зобов`язань перед ними за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті.

Аналіз змісту вказаної норми законодавства дає підстави дійти висновку, що Урядом запроваджено обмеження в проведенні розрахунків чи стягнення коштів на користь фізичних та юридичних осіб, кінцевими бенефіціарними власниками яких є лише російська федерація, громадяни чи юридичні особи цієї держави. Тобто, введенний Постановою №187 мораторій не поширюється на суб`єктів господарювання, учасниками яких є громадяни чи юридичні особи Республіки Білорусь.

Суд також враховує, що ухвалою Господарського суду Львівської області від 20.11.2024 відкрито провадження у справі №914/2773/24 про банкрутство ТОВ «БЗТ-Україна».

Згідно з частиною першою статті 59 Кодексу України з процедур банкрутства із дня ухвалення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовуються арешти, накладені на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається; припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, члени виконавчого органу (керівник) банкрута звільняються з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (органу, уповноваженого управляти майном) майна банкрута.

Постановою суду від 18.02.2025 у справі №914/2773/24 ТОВ «БЗТ-Україна» визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором ТОВ «БЗТ-Україна» призначено арбітражного керуючого Пурія Р. П. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 159 видане 31.01.2013 Міністерством юстиції України; адреса: а/с 2434, м. Львів, 79057).

Цією ж постановою скасовано всі арешти, накладені на майно ТОВ «БЗТ-Україна» чи інші обмеження щодо розпорядження його майном. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном ТОВ «БЗТ-Україна» не допускається.

18.02.2025 на офіційному веб-сайті Касаційного господарського суду у складі Верховного суду оприлюднено повідомлення про визнання ТОВ «БЗТ-Україна» (код за , адреса: вул. Окружна, буд. 57А, кім. 417, м. Львів, 79029) банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Зі змісту постанови Господарського суду Львівської області від 18.02.2025 у справі № 914/2773/24 про банкрутство позивача суд встановив, що кредиторами позивача є лише три юридичні особи: ТзОВ «ОККО-Бізнес Партнер», ТзОВ «НК Фаворит Ойл» та ТзОВ «Вілстоун». При цьому, загальний обсяг кредиторських вимог значно перевищує загальну дебіторську заборгованість позивача, в тому числі заборгованість бюджету за помилково чи надміру сплаченими платежами.

Відповідно до частини першої статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства ліквідатор з дня свого призначення здійснює, серед іншого, такі повноваження: приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу; заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, здійснює інші повноваження, передбачені КУПБ.

Згідно з частиною першою статті 62 Кодексу України з процедур банкрутства, усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси.

Тому, надміру сплачені митні платежі є активом боржника у справі про банкрутство (яким є позивач), який підлягає включенню в ліквідаційну масу і повинні бути спрямовані на погашення вимог кредиторів відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства. Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 14.09.2021 у справі № 908/1671/16, від 08.12.2021 у справі №911/2498/18.

Таким чином, у разі повернення позивачу з бюджету надміру сплачених ним митних платежів, такі кошти не можуть бути використані учасниками ТОВ «БЗТ-Україна», а включаються до складу ліквідаційної маси та будуть розподілені між кредиторами та на оплату заборгованості по заробітній платі.

З цих підстав суд вважає необґрунтованими покликання відповідача на норми Постанови Національного Банку України №18 від 24.02.2022 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», як на підставу для відмови у поверненні надміру сплачених митних платежів.

Щодо доводів відповідача про наявність арешту на майно ТОВ «БЗТ-Україна» в рамках кримінального провадження №0000184 то суд враховує пояснення позивача та долучені ним докази. Зокрема, ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 20.05.2025 у справі №752/9451/22 скасовано арешт, накладений ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 11.08.2022 у справі №752/9451/22 в кримінальному провадженні 0000184 від 10.05.2022 на майно, яке належить ТОВ «БЗТ-Україна» в частині банківських рахунків та коштів, які знаходяться на них.

Крім цього, відповідачем не надано суду доказів завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000184, оголошення в межах цього провадження підозри, вручення обвинувального акту чи винесення судом вироку, які би підтверджували наявність вини у діях посадових осіб позивача. Тому, сам факт розслідування правоохоронними органами кримінального провадження відносно посадових осіб позивача не доводить правомірності дій відповідача щодо відмови у поверненні надміру сплачених до бюджету платежів.

Отже, відповідачем не доведено наявності жодної із підстав для відмови у поверненні позивачу надміру сплачених митних платежів в розмірі 533005,48 грн.

Водночас, позивач підтвердив факт надмірної сплати коштів, у зв`язку з чим у митниці виник обов`язок скласти відповідний висновок з направленням його до органу Держказначейства для виконання.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 14.05.2019 у справі №810/1941/16.

За таких обставин суд доходить висновку, що відповідач не виконав процедурних обов`язків щодо алгоритму дій, покладених на нього вищезазначеними нормами законодавства, зокрема Порядком № 643, безпідставно проігнорувавши обов`язок у підготовці відповідного висновку з метою повернення позивачу надміру сплачених платежів. А тому, з урахуванням норм статей 9 та 245 Кодексу адміністративного судочинства України, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача.

Повернення помилково та/або надміру сплачених митних платежів з Державного бюджету України є виключними повноваженнями митних органів та органів державного казначейства, а тому суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення таких платежів.

Водночас, рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача прийняти висновок про повернення з Державного бюджету України на користь позивача надміру сплачених митних платежів та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 28.01.2020 у справі №815/4804/16, від 28.02.2019 у справі №826/4987/16.

Враховуючи те, що митним органом за результатами отриманої заяви позивача не було вжито заходів та вчинено дій, визначених Порядком № 643, а тому наявні підстави для зобов`язання останньої їх вчинити.

Окрім того, слід зазначити, що у даному випадку, відповідач не наділений правом свободи розсуду (дискрецією) у вирішенні питання щодо повернення позивачеві надміру сплачених до бюджету митних платежів у розмірі 533 005,48 грн, оскільки судом встановлена бездіяльність відповідача у не поверненні таких коштів. Відтак, належним і ефективним способом захисту порушеного права є саме спонукання відповідача - суб`єкта владних повноважень вчинити такі дії, що є дотриманням гарантій того, що таке остаточне рішення суду буде виконане у відповідності до вимог ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір у розмірі 7 995,08 грн.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

Вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Енергетичної митниці (код ЄДРПОУ ВП: 44029610) щодо підготовки та подання висновку про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «БЗТ-Україна» () надміру сплачених сум митних платежів за результатами розгляду заяви № ЕМ/2025/4 від 10.01.2025.

Зобов`язати Енергетичну митницю (04215, м.Київ, вул.Світлицького, 28-а, ) підготувати та подати до органу Державної казначейської служби України висновок про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «БЗТ-Україна» (79029, м. Львів, вулиця Окружна, будинок 57А, кімната 417; ) надміру сплачених сум митних платежів в розмірі 533 005,48 грн (п`ятсот тридцять три тисячі п`ять гривень 48 копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Енергетичної митниці (04215, м.Київ, вул.Світлицького, 28-а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БЗТ-Україна» (79029, м. Львів, вулиця Окружна, будинок 57А, кімната 417; ) 7 995,08 грн сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.І. Кузан