Справа № 380/822/25
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2025-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/822/25 пров. № А/857/6282/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Шевчук С.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року про відмову у відкритті провадження (суддя Кисильова О.Й., ухвалену у письмовому провадженні в м. Львів) у справі №380/822/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач), у якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо зазначення у довідці від 15.10.2024 № 1159/12/16080 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 для перерахунку пенсії позивача з 01.02.2023 надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби та премії у заниженому розмірі, зобов`язати відповідача скласти та подати до Головного управління ПФУ у Львівській області на позивача нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, в якій з урахуванням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 у справі № 380/27638/23 та рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.07.2024 у справі №380/13598/24, вказати розмір: надбавки за вислугу років 50% посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт у розмірі 3 395,00 грн; надбавки за особливості проходження служби в розмірі 65% посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, розрахованих виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 у розмірі 6620,25 грн; премії в розмірі 208% посадового окладу, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 у розмірі 10 878,40 грн.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка мотивована тим, що оскаржувана ухвала постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що предметом даного позову є дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо складення та подання до Головного управління ПФУ у Львівській області на позивача нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, з урахуванням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 у справі № 380/27638/23 та рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.07.2024 у справі №380/13598/24.

Приймаючи оскаржувану ухвалу у цій справі, суд першої інстанції відмовляючи у відкриті провадження у справі виходив з тих мотивів, що заявлені позивачем у цій справі вимоги безпосередньо спрямовані на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.07.2024 у справі № 380/13598/24.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із приписами частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їхній захист шляхом, зокрема: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункти 3, 4 частини першої цієї статті).

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував на тому, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності судового рішення, що набрало законної сили, ухваленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання судовим рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їхні правонаступники, не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову, як елементу його змісту, суд повинен перевірити на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

У постанові від 09.10.2018 у справі № 809/487/18 Верховний Суд зазначив, що підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову; це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем і відповідачем спірних правовідносин. Отже, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин і фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що кожна особа наділена правом на звернення до суду, якщо вважає, що суб`єкт владних повноважень своїми рішеннями, діями або бездіяльністю допустив порушення її прав. При цьому, таке право не є абсолютним. Так, у випадку встановлення судом наявності судового рішення, що набрало законної сили між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі.

Судом встановлено, що відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що за своєю суттю даний спір виник у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем, на думку позивача, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.07.2024 у справі № 380/13598/24.

Колегія суддів аналізуючи доводи апелянта встановила, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.07.2024 у справі № 380/13598/24, відповідач виготовив оновлену Довідку №1159/12/16080 від 15.10.2024 станом на 01.01.2023, в якій зазначено відсоткові розміри надбавки за особливості проходження служби на рівні, 65% та премії на рівні 208%.

В той же час позивач вважає, що у вказаній довідці математичний (грошовий) розрахунок розміру таких додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за особливості проходження служби та премії), а також надбавки за вислугу років - проведений невірно. Вказує, що у Довідці №1159/12/16080 від 15.10.2024 Відповідачем зазначено наступні розміри складових грошового забезпечення: посадовий оклад - 5 230,00 грн.; оклад за військовим званням - 1 560,00 грн.; надбавка за вислугу років (50%) - 2 230,00 грн. (замість 3 395,00 грн.); надбавка за особливості проходження служби (65%) - 4 348,50 грн. (замість 6 620,25 грн.); премія (208%) - 7 115,20 грн. (замість 10 878,40 грн.). Тобто, при підготовці Довідки №1159/12/16080 від 15.10.2024 Відповідачем вірно визначено відсотковий розмір надбавки за особливості проходження служби (65%) та премії (208%), в той час як вказаний відсоток в грошовому (числовому, гривневому) еквіваленті, розраховано невірно.

Вважаючи відповідні дії відповідача протиправними, позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із заявою в порядку ст. 382 КАС України про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 31.07.2024 у справі №380/13598/24.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 у справі №380/13598/24 відмовлено у задоволені заяви про встановлення судового контролю. Суд в дійшов висновку, що під час ухвалення рішення у справі №380/13598/24 питання про конкретну суму складових грошового забезпечення, які зазначені у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року, не вирішувалось. Предметом вказаної адміністративної справи був спір про наявність у позивача права на встановлення надбавки за особливості проходження служби у розмірі 65% та премії у розмірі 208%. Разом з тим, звертаючись із заявою про встановлення судового контролю у даній справі, позивач фактично подав новий позов.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із частиною 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказує, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У Рішенні Європейського суду з прав людини від 08.04.2010 у справа «Меньшакова проти України» (Заява № 377/02) у пункті 52 «Суд повторює, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі «право на суд», яке, згідно з практикою Суду, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на «розгляд» спору судом (Рішення у справі «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ЕСПЛ 2002-ІІ)».

У справі «Мушта проти України» (Заява № 8863/06) від 18.11.2010 в пункті 32 Європейський суд з прав людини нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Апеляційним судом встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31.07.2024 у справі №380/13598/24 позов задоволено повністю, визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо зменшення ОСОБА_1 у довідці від 29.04.2024 року №1159/12/6316 станом на 01.01.2023 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виданій на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 року у справі №380/27638/23, розміру надбавки за особливості проходження служби з 65% до 1% та премії з 208% до 10%, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 року у справі №380/27638/23, скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ОСОБА_1 довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року, в якій на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 року №260, вказати розміри: надбавки за особливості проходження служби - 65% посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; премії - 208% посадового окладу.

У справі №380/13598/24 судом не вирішувалося питання зазначення у довідках розмірів додаткових видів грошового забезпечення відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Натомість у справі, що розглядається, позивачем заявлено вимоги щодо зобов`язання відповідача зазначити у довідці, виданих на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 у справі № 380/27638/23 та рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.07.2024 у справі №380/13598/24, розміри додаткових видів грошового забезпечення надбавки за вислугу років 50% посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт у розмірі 3 395,00 грн; надбавки за особливості проходження служби в розмірі 65% посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, розрахованих виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 у розмірі 6620,25 грн; премії в розмірі 208% посадового окладу, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 у розмірі 10 878,40 грн.

Предметом судового спору у справі №380/13598/24 було питання видачі позивачу нової довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року, в якій на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 року №260, вказати розміри: надбавки за особливості проходження служби - 65% посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; премії - 208% посадового окладу.

Колегія суддів враховує, що спір у справі №380/13598/24 не стосувався конкретних розмірів видів грошового забезпечення і такі вимоги не заявлялися. Також судовим рішенням у справі №380/13598/24 не зобов`язано відповідача скласти та подати до Головного управління ПФУ у Львівській області на позивача нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, в якій з урахуванням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 у справі № 380/27638/23 та рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.07.2024 у справі №380/13598/24, вказати розмір: надбавки за вислугу років 50% посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт у розмірі 3 395,00 грн; надбавки за особливості проходження служби в розмірі 65% посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, розрахованих виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 у розмірі 6620,25 грн; премії в розмірі 208% посадового окладу, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 у розмірі 10 878,40 грн., тому є підстави стверджувати, що між позивачем та відповідачем наразі виникли нові правовідносини (новий спір) щодо правомірності/неправомірності обчислення грошового забезпечення та премії, тобто такі відносини, які були відсутні під час розгляду цієї справи..

Аналізуючи все вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що адміністративний позов по даній справі відрізняється від адміністративного позову, розглянутого по справі №380/13598/24 за предметом його розгляду, що зумовлює відсутність правових підстав для застосування судом першої інстанції приписів пункту 2 частини 1 статті 170 КАС України та відмови у відкритті провадження у справі, адже судом першої інстанції не досліджувалися суми складових грошового забезпечення, які зазначені у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 при виконанні рішення Львівського окружного адміністративного суду по справі №380/13598/24, як він зазначає у позовних вимогах та які підлягають оцінці судом, а тому наявні підстави для висновку про порушення судом норм процесуального права, через що дана ухвала підлягає скасуванню та справу слід направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вказана правова позиція апеляційного суду узгоджується із постановою Верховного Суду від 15.01.2025 у справі № 120/2500/24, яка в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України враховується апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.

Згідно із частиною 3 статті 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Підстав для розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції у апеляційного суду немає.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 320, 321, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року про відмову у відкритті провадження у справі №380/822/25 скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

С.М. Шевчук

Повний текст постанови складено 28.05.2025