Справа № 380/17347/24
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2025-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/17347/24 пров. № А/857/13436/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Глушка І.В., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши в електронній формі у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року у справі № 380/17347/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дії та бездіяльності протиправними (рішення першої інстанції ухвалене суддею Кузаном Р.І. в м. Львові в порядку письмового провадження), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач, ГУ ПФУ) в якому просить:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ щодо визначення дати призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років - з 23.01.2024;

- зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років на підставі пункту «а» частини першої статті 12 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ), з 29.04.2020.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив відповідач, який покликаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2024 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.12.2023 у справі № 380/18600/23 визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ від 30.06.2022 № 313/6 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 ; зобов`язано ГУ ПФУ призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ, виходячи з вислуги років 23 роки 08 місяців 07 днів. Рішення Львівського окружного адміністративного суду набрало законної сили 23.01.2024. Враховуючи зазначене, позивачу призначено пенсію з 23.01.2024. Таким чином, зазначає що пенсія позивачу призначена на виконання судового рішення відповідно до зобов`язань покладених судовим рішенням.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши та обговоривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29.09.2017 № 509-ос майора ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас у зв`язку із закінченням строку контракту та наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ( НОМЕР_1 прикордонний загін) ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.10.2017 № 251-ос ОСОБА_1 виключено із списків особового складу, усіх видів забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представником ОСОБА_1 29.04.2021 скеровано до відповідача заяву із додатками про підготовку і подання до ГУ ПФУ документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Листом № 115-10865/0/6-21 від 06.05.2021 Адміністрація Державної прикордонної служби України повідомила про відмову в підготовці та направленні необхідних для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на умовах, визначених статтею 12 Закону № 2262-ХІІ, документів, обґрунтовуючи таку відмову відсутністю у позивача права на призначення пенсії за вислугу років.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 у справі № 380/8994/21 визнано протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_3 (військової частини НОМЕР_2 ) в оформленні та поданні до ГУ ПФУ у Львівській області документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ та зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 (військову частину НОМЕР_2 ) оформити та подати до ГУ ПФУ документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, згідно пункту «а» статті 12 Закону № 2262-XII.

Позивач 29.04.2021 звернувся до ГУ ПФУ із заявою про призначення пенсії за вислугу років.

Відповідач 30.06.2022 прийняв рішення № 313/6 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону № 2262-ХІІ позивачу.

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.12.2023 у справі № 380/18600/23 визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ від 30.06.2022 № 313/6 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 ; зобов`язано ГУ ПФУ призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ, виходячи з вислуги років 23 роки 08 місяців 07 днів.

У відповідь на звернення представника позивача щодо виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.12.2023 у справі № 380/18600/23 відповідач надав протокол про призначення пенсії за пенсійною справою , сформований пенсійним органом 28.03.2023, відповідно до якого пенсія ОСОБА_1 призначена ГУ ПФУ з 23.01.2024 (дата набрання рішенням законної сили).

18.06.2024 представник позивача звернувся до відповідача з заявою, в якій просив призначити позивачу пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-XII з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією, а саме з 29.04.2020, про що надати відповідне документальне підтвердження з зазначенням дати призначення та виплати такої.

У відповідь листом від 04.07.2024 № 16938-17721/В-52/8-1300/24 ГУ ПФУ у задоволенні вказаної заяви відмовило, покликаючись на те, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.12.2023 у справі № 380/18600/23 на ГУ ПФУ не покладено зобов`язань щодо призначення пенсії ОСОБА_1 з дати, а саме з 29.04.2020.

Не погоджуючись з такими діями відповідача щодо призначення позивачу пенсії за вислугу років з 23.01.2024, а не з 29.04.2020, позивач звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

Оцінюючи спірні правовідносини, що виникли між сторонами, апеляційний суд виходить з наступних міркувань.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, регулює Закон № 2262-ХІІ.

Приписами пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-»д», «ж», «з» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.12.2023 у справі № 380/18600/23 позивачу призначено пенсію відповідно п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з вислуги років 23 роки 08 місяців 07 днів з 23.01.2024.

Спірним у цій справі є дата призначення пенсії, оскільки позивач вважає, що пенсія йому має бути призначена з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією, а саме з 29.04.2020, відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ.

Відповідно до статті 48 Закону № 2262-XII заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику роз`яснюється, які документи він повинен надати додатково. При наданні ним цих документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно з пунктом «б» частини першої статті 50 Закону № 2262-XII пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів «а», «в» статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення.

Пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 2 листопада 2006 р. № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» та Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою правління ПФУ від 30 січня 2007 № 3-1 (далі - Порядок № 3-1).

Відповідно до пункту 2 Розділу І Порядку № 3-1 заява про призначення пенсії за вислугу років подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом або відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (заява про призначення/перерахунок пенсії), до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, Міністерства юстиції України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Служби судової охорони, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, Національної поліції України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Управління державної охорони України (далі - уповноважений орган (структурний підрозділ)), за останнім місцем служби.

Уповноваженим органом (структурним підрозділом) заява про призначення пенсії з необхідними документами до органу, що призначає пенсію, може надсилатись поштою.

Згідно з пґукнктом 11 Розділу І Порядку № 3-1 днем звернення за призначенням пенсії є день подання до органу, що призначає пенсію, заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення уповноваженим органом (структурним підрозділом).

Відповідно до пункту 1 Розділу ІІІ І Порядку № 3-1 уповноважений орган (структурний підрозділ) у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і подання про призначення пенсії і направляє до органу, що призначає пенсії.

Пунктом «б» частини першої статті 50 Закону № 2262-XII встановлено, що право на призначення пенсії у позивача виникло з наступного дня після його звільнення зі служби 07.10.2017. Тож враховуючи, що позивач до уповноваженого органу Адміністрації Державної прикордонної служби України (як встановлено Порядком № 3-1) з заявою про підготовку та подання до ГУ ПФУ документів для призначення пенсії за вислугу років звернувся 29.04.2021, то пенсія йому має бути призначена з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією, тобто з 29.04.2020.

Однак, згідно з протоколом про призначення пенсії за пенсійною справою , сформованим пенсійним органом 28.03.2023, пенсія ОСОБА_1 призначена ГУ ПФУ з 23.01.2024.

Таким чином, з урахуванням вимог статей 48 та 50 Закону № 2262-ХІІ позивач має право на призначення пенсії з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією, тобто з 29.04.2020.

З врахуванням наведеного, судом першої інстанції підставно задоволено позовні вимоги.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним та скасуванню не підлягає.

Згідно частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Наведені висновки суду є вичерпні, а доводи апелянта - безпідставні.

Апеляційний суд переглянув оскаржуване судове рішення і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 370 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року у справі № 380/17347/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Постанову разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді І. В. Глушко
Н. М. Судова-Хомюк