Справа № 240/16530/20
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2025-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/16530/20

29 травня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Курка О. П. Боровицького О. А.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Офісу Генерального прокурора та Житомирської обласної прокуратури про перегляд за виключними обставинами постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора та Житомирської обласної прокуратури про визнання протиправними та скасування рішення і наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку,

В С Т А Н О В И В :

у вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Офісу Генерального прокурора та Житомирської обласної, в якому просив про визнання протиправними та скасування рішення і наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 08.02.2021 позов задоволено повністю:

- визнано протиправним та скасовано рішення Третьої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, створеної у Офісі Генерального прокурора наказом Генерального прокурора №245 від 2 червня 2020 року "Про створення третьої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур", №54 від 24 червня 2020 року "Про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації за результатами складення іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора";

- визнано протиправним та скасовано наказ Прокуратури Житомирської області від 7 серпня 2020 року №179к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні Прокуратури Житомирської області та органів прокуратури Житомирської області;

- поновлено ОСОБА_1 в органах прокуратури на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Житомирської обласної прокуратури, яка перейменована з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні Прокуратури Житомирської області у зв`язку із зміною назви органу, з 20 серпня 2020 року;

- стягнуто з Житомирської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 20 серпня 2020 року до 8 лютого 2021 року у розмірі: 126983,71 грн.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2021 рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08.02.2021 скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 12.01.2022 касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2021 року у справі №240/16530/20 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора та Житомирської обласної прокуратури про визнання протиправними та скасування рішення і наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку повернуто особі, яка її подала.

05.03.2025 до Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2021 за виключними обставинами.

На обґрунтування поданої заяви позивач посилався на Рішення Конституційного Суду України від 18 грудня 2024 року №11-р(II)/2024 у справі №3-157/2023(290/23), яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), пункт 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами.

До суду надійшов відзив на заяву позивача, в якому відповідач вказує про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Крім того 26.05.2025 відповідачем заявлено клопотання про залишення заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення із такою заявою.

Стосовно клопотання відповідача суд зазначає наступне.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 363 КАС України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня офіційного оприлюднення відповідного рішення Конституційного Суду України.

Рішення Конституційного Суду України від 18.12.2024 № 11-р(II)/2024 оприлюднено на офіційному вебсайті Суду 19.12.2024.

Отже, строк на звернення до суду на підставі п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України закінчився 19.01.2025.

Заяву позивачем подано через відділення поштового зв`язку 26.02.2025.

Разом з тим, суд приймає пояснення позивача про те, що з 24.02.2022 запроваджено воєнний стан, який неодноразово був продовжений і містить обмеження Конституційних прав громадян, оскільки життя людей знаходиться у постійній небезпеці, територія країни щоденно перебуває у зоні бойового ураження ворогом, що призводить до обмеженого споживання електроенергії і неможливістю регулярно використовувати інтернет зв`язок, у позивача відсутня своєчасна можливість доступу до публічної інформації.

У зв`язку із чим, позивачу стало відомо про прийняте рішення Конституційного Суду України від 18.12.2024 № 11-p(II)/2024 у справі № 3-157/2023 (290/23) лише 16.02.2025.

За таких обставин, позивач позбавлений можливості на своєчасне звернення до суду щодо перегляду рішення у зв`язку із виключними обставинами відповідно до вимог ст. ст. 361, 362, 363, 365 КАС України.

При цьому суд враховує пояснення позивача щодо введення воєнного стану, а також враховує, що позивачем пропущено незначний термін (7 днів) на подання заяви.

Відтак клопотання відповідача про залишення заяви без розгляду задоволенню не підлягає.

26.05.2025 до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи сторін, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 частини п`ятої статті 361 КАС України визначено, що підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Приписами частини шостої статті 361 КАС України встановлено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Відповідно до частини першої статті 365 КАС України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.

Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення (частина друга статті 365 КАС України).

Зважаючи на підстави звернення ОСОБА_1 із заявою про перегляд постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2021 за виключними обставинами, колегія суддів враховує, що питання про перегляд за виключними обставинами судових рішень, які набрали законної сили, у зв`язку із встановленою Конституційним Судом України неконституційністю (конституційністю) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, вже було предметом розгляду Верховного Суду.

Об`єднана палата Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду розглядала зазначене питання в аспекті того, які судові рішення можуть переглядатися за виключними обставинами із указаної нормативної підстави. У постанові від 19 лютого 2021 року у справі №808/1628/18 об`єднана палата Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду висловила позицію, згідно із якою судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог не передбачає можливості його примусового виконання й тому не може вважатися "не виконаним" у розумінні пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, а значить, не може переглядатися за виключними обставинами з указаної нормативної підстави.

У цій постанові також вказується на те, що рішення Конституційного Суду України не змінює правового регулювання спірних правовідносин та не доводить факту допущення судом помилки при вирішенні спору, адже на час виникнення спірних правовідносин і на час прийняття рішення суду першої інстанції положення відповідної норми були чинними та підлягали застосуванню.

Аналогічна правова позиція щодо застосування приписів пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України підтримана об`єднаною палатою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в ухвалах від 21 грудня 2022 року в справі №140/2217/19 та від 22 грудня 2022 року в справі №805/1312/16-а.

Такий же підхід Верховний Суд застосував і під час розгляду заяв про перегляд за виключними обставинами судових рішень у справі №600/1450/20-а (ухвала від 13 квітня 2023 року), у справі №200/5229/20-а (ухвала від 27 квітня 2023 року) та у справі №420/1255/21 (ухвала від 03 травня 2023 року).

Дещо схожий підхід до перегляду судових рішень за виключними обставинами з мотивів встановленої Конституційним Судом України неконституційності (конституційності) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, раніше висловила також Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 18 листопада 2020 року в справі №4819/49/19. З уваги на текстуальний виклад пункту 1 частини третьої статті 459 Кримінального процесуального кодексу України (в якому немає застереження "якщо рішення суду ще не виконане") - на підставі якого у справі №4819/49/19 і розглядалося питання про можливість перегляду остаточного судового рішення за виключними обставинами - в цій постанові акцентується на тому, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, має значення, перш за все, як рішення загального характеру, яким визначається правова позиція для вирішення наступних справ, а не як підстава для перегляду справи із ретроспективним застосуванням нової правової позиції і зміни таким чином стану правової визначеності, вже встановленої остаточним судовим рішенням.

Таким чином, дотримуючись окресленої правової позиції Верховного Суду щодо перегляду судових рішень, які набрали законної сили, з підстави, визначеної пунктом 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що постанова Сьомого апеляційного дміністративного суду від 24.11.2021, щодо перегляду якої за виключними обставинами звернувся ОСОБА_1 , є судовим рішенням, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог, відповідно, це судове рішення не підлягає примусову виконанню, тому - у значенні пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України - не може переглядатися за виключними обставинами.

Крім того відповідно до частини другої статті 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Аналогічне положення міститься у статті 91 Закону України від 13 липня 2017 року №2136-VIII "Про Конституційний Суд України" (далі - Закон №2136-VIII).

Водночас у частині першій статті 97 Закону №2136-VIII визначено, що Конституційний Суд України у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання, а також зобов`язати відповідні державні органи забезпечити контроль за виконанням рішення, додержанням висновку.

Аналіз норм розділу ХІІ Конституції України ("Конституційний Суд України") та Закону №2136-VIII дає підстави для висновку про те, що рішення Конституційного Суду України має пряму (перспективну) дію в часі та застосовується щодо тих правовідносин, які тривають або виникли після його ухвалення. Якщо правовідносини тривалі та виникли до ухвалення рішення Конституційним Судом України, проте продовжують існувати після його ухвалення, то на них поширюється дія такого рішення Конституційного Суду України.

Таким чином, рішення Конституційного Суду України поширюється на правовідносини, які виникли після його ухвалення, а також на правовідносини, які виникли до його ухвалення, але продовжують існувати (тривають) після цього. Водночас чинним законодавством визначено, що Конституційний Суд України може безпосередньо у тексті свого рішення встановити порядок і строки виконання ухваленого рішення.

У резолютивній частині Рішення Конституційного Суду України від 18 грудня 2024 року №11-р(II)/2024 у справі №3-157/2023(290/23) визначено, що пункт 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами утрачає чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Виходячи з імперативних приписів Конституційного Суду України щодо втрати чинності пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, на момент звернення до суду з заявою про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 28 липня 2022 року у справі №160/5839/20, зазначена норма є чинною.

Зазначене в сукупності не може бути підставою для перегляду (зміни) правової позиції суду в спорі, щодо якого постановлене остаточне судове рішення.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2021 у справі №240/16530/20.

Керуючись ст.ст. 325, 328, 329, 361, 369 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

у задоволенні клопотання Офісу Генерального прокурора про залишення заяви без розгляду відмовити.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Курко О. П. Боровицький О. А.