Справа № 160/15119/25
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

28 травня 2025 року Справа 160/15119/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник С.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа Міністерство оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

23.05.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 22.05.2025 року через систему «Електронний суд» позовна заява ОСОБА_1 в особі представника Сергієнка Дмитра Миколайовича до військової частини НОМЕР_1 , третя особа Міністерство оборони України, в якій представник позивача просить суд:

- визнати протиправними дії командира військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 19.02.2025 року про звільнення з військової служби за сімейними обставинами відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», а саме: з підстав утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 19.02.2025 про звільнення з військової служби за сімейними обставинами відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», а саме: з підстав утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та прийняти за ним рішення, з урахуванням висновків суду.

Означені позовні вимоги вмотивовані тим, що ОСОБА_1 було призвано на військову службу за призивом під час мобілізації та на теперішній час військову

службу він проходить у військовій частині НОМЕР_1 . 19.02.2025 року до військової частини НОМЕР_3 за допомогою поштових послуг АТ «Укрпошта» було скеровано рапорт про звільнення ОСОБА_1 з військової служби у запас за сімейними обставинами відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (у зв`язку із перебуванням на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці). В рапорті від 19.02.2025 року позивач звертався до свого командування про звільнення його з військової служби з підстав наявності в нього трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яких, згідно до ст.180 Сімейного кодексу України (батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття) він утримує, зауваживши, що утримання дітей є його обов`язком, а не правом. До рапорту додавалися усі копії документів, підтверджуючі зазначений факт: паспорту ОСОБА_1 , вйськового квитка ОСОБА_6 , посвідчення багатодітної сім`ї, свідоцтва про народження ОСОБА_3 , свідоцтва про народження ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 . Отже, оскільки відповідачем військовою частиною НОМЕР_1 було отримано рапорт ОСОБА_1 від 19.02.2025 року та при цьому не було повідомлено позивача про результати розгляду рапорту про звільнення з військової служби від 19.02.2025 року, представником позиваа адвокатом Сергієнком Д.М. в інтересах ОСОБА_1 22.04.2025 року було направлено на адресу військової частини НОМЕР_1 адвокатський запит з вимогою повідомити про прийняте рішення по суті розгляду зазначеного рапорту. Ознначений адвокатський запит було отримано 24.04.2024 року військовою частиною НОМЕР_1 , але ніякої відповіді на момент складання цього позову мною не

отримано. На думку представника позивача, чинним законодавством України, чітко зазначений порядок звільнення особи військовослужбовця з військової служби, якого дотримувався позивач ОСОБА_1 скерувавши рапорт про звільнення з військової служби у запас за сімейними обставинами від 19.02.2025 року відповідачу. Такий рапорт містив: 1. Підстави для звільнення, а саме: наявність дітей віком до 18 років: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яких, згідно до ст.180 Сімейного кодексу України (батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття) він утримує, зауваживши, що утримання дітей є його обов`язком, а не правом; копії документів докази підстави для звільнення. 2. Думку військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю, а саме: відсутність позивача бажання продовжувати військову службу; 3. Районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Таким чином з повного ігнорування рапорту солдата ОСОБА_1 про звільнення за сімейними обставинами від 19.02.2025 року та адвокатського запиту від 22.04.2025 року вбачається, що військова частина НОМЕР_1 порушила норми Конституції України, Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, а також таким ігноруванням відповідач протиправно не дає позивачу ОСОБА_1 виконувати свій батьківський обов`язок, і обмежує права, свободи та інтереси його неповнолітніх дітей. Отже, на підставі зазначеного, та оскільки позивач станом на сьогодні не звільнений з військової служби за сімейних обставин, які зазначені в рапорті від 19.02.2025, року в ОСОБА_1 виникла необхідність звернення до суду з цим позовом.

За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.05.2025 року, зазначена вище справа була розподілена та 26.05.2025 року передана судді Пруднику С.В.

Приписами п. 3 ч. 1 ст. 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до п. п. 3 та 6 ч. 1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Позовна заява подана до суду з порушенням норм ст. ст. 160, 161 КАС України та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

За приписами частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вимоги позовної заяви повинні бути викладені чітко і зрозуміло, з урахуванням правил, встановлених процесуальним законодавством, і узгоджуватись з наданими суду повноваженнями за наслідками розгляду справи, та мають бути спрямовані на захист конкретних прав, свобод та інтересів позивача з зазначенням способу їх захисту, який не допускає неоднозначного, довільного тлумачення змісту позовних вимог і дозволить суду максимально якісно здійснити правосуддя.

Відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача (п. 9 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Позовна заява ОСОБА_1 містить зміст позовних вимог як до командира військової частини НОМЕР_1 , а не як до суб`єкта владних повноважень.

Суд зазначає, що обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача, саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що містяться в статті 160 КАС України. Суд також зауважує, що цей обов`язок не може бути перекладено на суд, оскільки саме позивач є зацікавленим в ефективному захисті своїх прав та ефективному здійснені судочинства за його позовною заявою.

При цьому, слід наголосити, що вимоги позовної заяви повинні бути викладені чітко і зрозуміло, з урахуванням правил, встановлених процесуальним законодавством і узгоджуватись з наданими суду повноваженнями за наслідками розгляду справи, та мають бути спрямовані на захист конкретних прав, свобод та інтересів позивача з зазначенням способу їх захисту, який не допускає неоднозначного, довільного тлумачення змісту позовних вимог і дозволить суду максимально якісно здійснити право суддя.

Недотримання позивачем даної вимоги, яка пред`являється до позовної заяви, не дозволяє суду в повній мірі здійснити підготовку справи до судового розгляду та з`ясувати позовні вимоги.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд керується також висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 26.09.2024 у справі №990/220/24.

Таким чином, вимоги позивача не відповідають наведеним приписам процесуального закону.

Відтак, позивачу слід подати до суду позовну заяву із доказами вручення іншим учасникам справи, оформлену у відповідності до вимог ст.ст.160, 161 КАС України із зазначенням кількісним складом відповідачів (вірне найменуванням відповідача (чів)).

Також, відповідно ч.5 ст.49 КАС України про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Отже, зміст наведених норм процесуального Закону свідчить на користь висновку, що саме суд уповноважений вирішувати питання про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача чи відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання (в залежності від порядку провадження- спрощене чи загальне), з власної ініціативи або за клопотанням учасників справи.

Згідно ч.4 ст.49 КАС України, у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, визначені ст. 167 КАС України.

Відтак, самостійне залучення позивачем до участі в справі третьої особи шляхом зазначення її в позовній заяві суперечить вимогам статей 49 та 160 КАС України, позаяк вступ третіх осіб до участі у справі відбувається за ухвалою суду.

У разі необхідності, позивач одночасно з поданням до суду позовної заяви може подати заяву про залучення третьої особи на стороні позивача чи відповідача. Втім, вказана заява повинна бути викладена окремо, з урахуванням положень ч.4 ст.49 КАС України, та додана до позову відповідно ч.5 ст.161 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

Вищенаведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам встановленим КАС України, а тому вона підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 160, ч.1 ст. 169, ст. ст. 248, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа Міністерство оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду:

- позовної заяви із доказами вручення іншим учасникам справи, оформлену у відповідності до вимог ст.ст.160, 161 КАС України із зазначенням кількісним складом відповідачів (вірне найменуванням відповідача (чів));

- заяви про залучення третьої особи (із зазначенням на стороні позивача або відповідача), викладеної з урахуванням положень ч.4 ст.49 КАС України.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини 2, частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про залишення позовної заяви з руху невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С. В. Прудник