Справа № 340/5370/24
Суддя: А.В. САГУН
Дата ухвалення: 2025-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/5370/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Кіровоградській області про стягнення вихідної допомоги та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- стягнути з Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Кіровоградській області на його користь вихідну допомогу у розмірі двох середньомісячних заробітних плат;

- стягнути з Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Кіровоградській області на його користь 200000 (двісті тисяч) грн. у відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування вимог зазначено, що наказом Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Кіровоградській області від 03.06.2024 року №207-к ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Кіровоградській області у перший робочий день після закінчення відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідачем, в порушення ч. 4 ст. 87 Закону України «Про державну службу» протиправно не виплачено вихідна допомога у розмірі двох середньомісячних заробітних плат.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву ( а.с.14-16), в якому просив відмовити в задоволенні вимог зазначивши, що позивач на сьогоднішній день не є звільненим, а є працівником Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Кіровоградській області, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому підстави для виплати йому вихідної допомоги наразі відсутні.

Позивачем надано до суду відповідь на відзив ( а.с. 35-36), в якому просив задовольнити вимоги.

Ухвалою судді від 16 серпня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою суду від 10 вересня 2024 року ухвалено зупинити провадження у справі № 340/5370/24 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Кіровоградській області про стягнення вихідної допомоги та моральної шкоди до набрання законної сили рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі № 340/4219/24.

Ухвалою суду від 28 травня 2025 року ухвалено поновити провадження у справі № 340/5370/24 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Кіровоградській області про стягнення вихідної допомоги та моральної шкоди.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Наказом Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Кіровоградській області від 03.06.2024 року №207-к ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Кіровоградській області у перший робочий день після закінчення відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідно до п.1 ч.1 ст. 87 Закону України «Про державну службу», як такого, що відмовився від переведення на запропоновану посаду, з виплатою компенсацій відповідно до чинного законодавства. ( а.с.4).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року у справі № 340/4219/24, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2025 року, вирішено адміністративний позов задовольнити частково; визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками від 03.06.2024 № 207-к "Про звільнення ОСОБА_1 "; у задоволені решти позовних вимог відмовити.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII ( далі по тесту Закон № 889-VIII) державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

За частиною другою статті 1 Закону № 889-VIII державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Відповідно до частин другої, третьої статті 5 Закону України № 889-VIII відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

За текстом частини першої статті 83 Закону України № 889-VIII державна служба припиняється: 4) за ініціативою суб`єкта призначення (стаття 87 цього Закону); .

Відповідно до ст.87 Закону України « Про державну службу» підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є:

1) скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу;

1-1) ліквідація державного органу;

2) встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування;

3) отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності;

4) вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.

Суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів.

Одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю.

Державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої цієї статті у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду.

4. У разі звільнення з державної служби на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті державному службовцю виплачується вихідна допомога у розмірі двох середньомісячних заробітних плат.

5. Наказ (розпорядження) про звільнення державного службовця у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, може бути виданий суб`єктом призначення або керівником державної служби у період тимчасової непрацездатності державного службовця або його відпустки із зазначенням дати звільнення, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, або першим робочим днем після закінчення відпустки.

У такому випадку оформлення і видача трудової книжки, а також розрахунок при звільненні проводяться протягом семи днів з дня звільнення.

Суд зазначає, що наказ Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Кіровоградській області від 03.06.2024 року №207-к про звільнення ОСОБА_1 пов`язує звільнення останнього з настанням певної події «перший робочий день після закінчення відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку».

Відповідач зазначає, що позивач на сьогоднішній день не є звільненим, а є працівником Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Кіровоградській області, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Позивачем не надано доказів виходу з відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Отже, суд приходить до висновку, що наказ відповідача від 03.06.2024 року №207-к не було реалізовано, в зв`язку з ненастанням події,, з якою пов`язано звільнення позивача.

Також, суд приймає до уваги скасування наказу відповідача від 03.06.2024 року №207-к рішенням суду.

Отже, враховуючи, що звільнення позивача не відбулося, відсутні підстави стягнення з відповідача вихідної допомоги у розмірі двох середньомісячних заробітних плат.

Щодо стягнення з Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Кіровоградській області на його користь 200000 (двісті тисяч) грн. у відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

В обґрунтування вимог позивач вказав, що не виплата вихідної допомоги призвела до позбавлення нормального і достойного способу життя, реалізації своїх звичок і бажань, погіршення відносин із знайомими людьми, погіршення стану здоров`я та інших негативних наслідків, можливості тимчасово до знаходження нової роботи придбавати необхідні дороговартісні ліки, внаслідок цього було завдано нестерпних душевних страждань, які, зокрема, виразилися у руйнуванні життєвих планів та соціальних зав`язків, негативному впливі на честь, гідність та ділову репутацію. До обтяжуючих обставин при визначенні розміру моральної шкоди позивач враховує, те що є особою з інвалідністю 2 групи та згідно до висновку про умови та характер праці зазначеному у Довідці до акту огляду МСЕК серії 12 ААГ № 388529 йому протипоказані значні та помірні психоемоційні навантаження.

Враховуючи, що судом встановлено відсутність підстав виплати позивачу вихідної допомоги у розмірі двох середньомісячних заробітних плат, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає до задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст.139, 246, 255, 292-297, 325, 382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Кіровоградській області (вул. Преображенська, 2, м. Кропивницький, 25006, ) про стягнення вихідної допомоги та моральної шкоди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду А.В. САГУН