Справа № 160/34544/24
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2025-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
30.12.2024 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просить визнати протиправними та скасувати:
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не погоджується з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями. Позивач вказує, що згідно Витягу з інформаційно-комунікаційної системи ДПС щодо стану розрахунків платника з бюджетом та сплати єдиного внеску за період з 01.01.2024 по 01.12.2024 немає зобов`язань та заборгованості перед бюджетом за податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості. Зазначає на недотриманні вимог складання оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а саме у графі керівник Головного управління ДПС в Дніпропетровській області зазначених податкових повідомлень рішень зазначено « ОСОБА_2 » та стоїть розчерк у графі «підпис» виконаний невідомою особою. Направлені документи контролюючим органом на адресу платника податків 04.12.2024, однак починаючи з 23.09.2024 керівником (виконуючий обов`язки начальника) Головного управління ДПС в Дніпропетровській області є Федаш Наталія. Цей факт викликає сумніви у позивача щодо особи, яка підписала податкові повідомлення-рішення отримані позивачем. Відбиток печатки юридичної особи на податкових повідомленнях рішеннях є не чітким та нечитабельним, отже не можливо визначити яким суб`єктом поставлено печатку. Розмежовані різні види будівель, які є об`єктом оподаткування, в рішенні органу місцевого самоврядування, яким затверджено ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на 2023 рік, відповідно до рішення Кам`янської міської ради від 02.11.2018 №1223-29/VII «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у місті», а тому відповідачем неправильно застосовані ставки податку до кожного виду будівель. Таким чином, на думку позивача, податкові повідомлення-рішення прийняті не у формі та спосіб, передбачений Податковим кодексом України та підлягають скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.01.2025 відкрито провадження в адміністративній справі; призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом.
23.01.2025 представником відповідача через автоматизовану систему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, вважає їх безпідставними з огляду на наступне. Відповідач вказує, що розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки ОСОБА_1 за 2023 рік проводився в автоматизованому режимі за даними інформаційно-комунікаційної системи ДПС України за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та у відповідності до вимог Податкового кодексу України. Для обчислення розміру податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки у 2023 році контролюючим органом використано розміри ставок згідно діючим Рішенням Кам`янської міської ради від 02.11.2018 №1223-29/VII «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у місті» (далі Рішення міської ради) встановлені ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для нежитлових будівель в розмірі 0,3% від мінімальної заробітної плати, для гаражів 0,25% від мінімальної заробітної плати. Позивач зазначає, що відповідачем не вірно в розрахунках до ППР зазначено тип об`єкту нерухомого майна для виробничих будівель, відповідач з цим не згоден, оскільки класифікація будівель та визначення розміру ставок контролюючи органом при обчисленні розміру податку на нерухоме майно проведено за рішенням Кам`янської міської ради від 02.11.2018 №1223-29/VII. ОСОБА_3 відповідно до наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 31.07.2020 №389 (зі змінами, внесеними наказом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 31.08.2022 року №394) уповноважений на підписання податкових повідомлень-рішень від 02.08.2024.
03.02.2025 представником позивача через автоматизовану систему «Електронний суд» подано до суду відповідь на відзив, в якій викладено правову позицію, яка є аналогічною до доводів, викладених в позовній заяві.
Згідно з ч.ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 є власником об`єктів нерухомого майна:
4. Виробнича будівля загальною площею 2263,4 кв.м., розташована за адресою АДРЕСА_4 (реєстраційний номер нерухомого майна 11252184). Право власності на 7/50 частин зазначеного нерухомого майна зареєстровано за позивачем на підставі договору купівлі-продажу від 05.07.2005, посвідченого нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Огнєвою Н.О. за реєстр. № 2077. Право власності на 3/125 частин зазначеного нерухомого майна зареєстровано за позивачем на підставі договору купівлі-продажу від 27.09.2005, посвідченого нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Жидковим В.Ю. за реєстр. №6145.
Зареєстроване право власності на вищезазначені об`єкти нерухомого майна за позивачем підтверджується інформаційною довідкою №407706796 від 11.12.2024.
06.12.2024 позивачем було отримано засобами поштового зв`язку податкові повідомлення-рішення про зобов`язання сплатити податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2023 рік, код платежу 18010300:
Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як встановлено приписами статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Спірні правовідносини врегульовані положеннями Податкового кодексу України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з ст. 10 ПК України до місцевих податків належать податок на майно та єдиний податок. Місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно та в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки).
Підпунктом 54.3.3. п. 54.3. ст. 54 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Згідно з п. 58.1. ст. 58 Податкового кодексу України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян).
Підстави та порядок обчислення та справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, передбачені статтею 266 ПК.
Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні особи, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Згідно пп. 266.1.2 п. 266.1 ст. 266 ПК України визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб:
а) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку;
б) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом;
в) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.
Згідно пп. 266.3.1 п. 266.3 ст.266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
Відповідно до пп. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Згідно пп. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним плавним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) періоду, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Положеннями пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України, встановлюються податкові пільги із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку (пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПК України).
Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити, визначені в абзаці першому цього підпункту, що надсилаються платнику податку, повинні містити щодо кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, зокрема, але не виключно, інформацію про адресу місцезнаходження об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості, його площу, ставки та надані фізичним особам пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (підпункт 266.7.2 пункт 266.7 статті 266 ПК України).
Платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо: об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку.
У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за своєю податковою адресою платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним) (підпункт 266.7.3 пункт 266.7 статті 266 ПК України).
Органи державної реєстрації прав на нерухоме майно зобов`язані у 15-денний строк після закінчення податкового (звітного) кварталу подавати центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами, станом на перше число відповідного кварталу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій, надає відомості у строки та в порядку, встановлені підпунктом 70.16.7-1 пункту 70.16 статті 70 цього Кодексу.
За пп. 266.7.4. п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України органи державної реєстрації прав на нерухоме майно зобов`язані у 15-денний строк після закінчення податкового (звітного) кварталу подавати центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами, станом на перше число відповідного кварталу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій, надає відомості у строки та в порядку, встановлені підпунктом 70.16.7-1 пункту 70.16 статті 70 цього Кодексу.
У разі подання платником податку контролюючому органу правовстановлюючих документів на нерухоме майно, відомості про яке відсутні у базі даних інформаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, сплата податку фізичними особами здійснюється на підставі поданих платником податку відомостей до отримання контролюючим органом відомостей від органів державної реєстрації прав на нерухоме майно про перехід права власності на об`єкт оподаткування, (підпункт 266.7.4 пункт 266.7 статті 266 ПК України).
У разі подання платником податку контролюючому органу правовстановлюючих документів на нерухоме майно, відомості про яке відсутні у базі даних інформаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, сплата податку фізичними особами здійснюється на підставі поданих платником податку відомостей до отримання контролюючим органом відомостей від органів державної реєстрації прав на нерухоме майно про перехід права власності на об`єкт оподаткування.
Як встановлено судом, за даними інформаційно-комунікаційної системи контролюючого органу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС Кам`янська ДПІ, як платник податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є власником ряду об`єктів нежитлової нерухомості:
- комплекс гаражних приміщень загальною площею 637,4 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 згідно договіру купівлі-продажу, серія та номер НСР322354, реєстр. № 1040 від 30.11.2023, частка власності 1/1;
- виробнича будівля загальною площею 1310,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 згідно договіру дарування, серія та номер НАО №837039, реєстр. № 1167 від 03.09.2015, частка власності 9/20 (589,77 кв.м.);
- виробнича будівля загальною площею 1310,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 згідно договіру дарування, серія та номер НАО №837037, реєстр. № 1162 від 02.09.2015, частка власності 11/20 (720,83 кв.м);
- виробнича будівля загальною площею 2263,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 згідно договіру купівлі-продажу, ВВС № 691613, реєстр. № 2077 від 05.07.2005, частка власності 7/50 (316,88 кв.м.);
- виробнича будівля загальною площею 2263,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 згідно договору купівлі-продажу, ВСМ № 962104, реєстр. № 6145 від 27.09.2005, частка власності 3/125 (54,32 кв.м.);
- нежиле приміщення загальною площею 135,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_5 з підвалом згідно договіру дарування, ВРР № 376264, реєстр. № 224 від 09.03.2015, частка власності 1/1;
- комплекс виробничих будівель загальною площею 1415,9 кв.м. за адресою АДРЕСА_3 згідно договору дарування №1321 від 25.12.2014, частка власності 1/1.
Відповідно до пп. 266.7.2 та пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПК України, ГУ ДПС в автоматичному режимі сформовані податкові повідомлення-рішення форми «Ф» з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а саме:
Розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки ОСОБА_1 за 2023 рік проводився в автоматизованому режимі за даними інформаційно-комунікаційної системи ДПС України за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та у відповідності до вимог Податкового кодексу України.
Для обчислення розміру податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки у 2023 році контролюючим органом використано розміри ставок згідно діючим рішенням Кам`янської міської ради від 02.11.2018 №1223-29/VII «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у місті» встановлені ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для нежитлових будівель в розмірі 0,3% від мінімальної заробітної плати, для гаражів 0,25% від мінімальної заробітної плати.
Аналізуючи кожне податкове повідомлення-рішення, судом встановлено наступне.
Позивач вважає, що площа гаражу складає 431,1 кв.м, натомість контролюючий орган обчислює податок на об`єкт нерухомого майна гараж, розташований за адресою АДРЕСА_1 площею 637,40 кв.м згідно інформації у стовбцях 5, 6 «Детальний розрахунок суми/сум».
Суд звертає увагу, що відповідачем розраховано суму податку до вказаного об`єкту нерухомого майна за найнижчою ставкою з урахуванням даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно об`єкт нерухомого майна, відповідно до яких вказане приміщення є Комплексом гаражних приміщень, відтак відповідно до рішення Кам`янської міської ради від 02.11.2018 №1223-29/VII «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у місті» класифікується як гараж.
Згідно Роз`яснення щодо визначення термінів житлових та нежитлових приміщень Міністерства будівництва, архітектури та ЖКГ України від 01 грудня 2006 року, при визначенні житлових і нежитлових приміщень потрібно керуватися державними будівельними нормами ДБН В.2.2-15-2005 "Житлові будинки. Основні положення" та ДБН В.22-9-99 "Громадські будинки та споруди", а також нормативними вимогами державних наглядових органів із забезпеченням проектами стійкості будівель, надійності їх експлуатації, протипожежної безпеки, екологічних та санітарно-гігієнічних правил і норм щодо складових частин комплексу та їх функціональної належності.
Згідно з додатком Б "Терміни та визначення понять" ДБН В.2.2-15-2005 "Житлові будинки. Основні положення": Житлове приміщення - опалюване приміщення, розташоване у наземному поверсі, призначене для цілорічного проживання і яке відповідає санітарно- гігієнічним вимогам щодо мікроклімату і повітряного середовища, природного освітлення, допустимих рівнів нормованих параметрів відносно шуму, вібрації, ультразвуку та інфразвуку, електричних та електромагнітних полів та іонізованого випромінювання. Нежитлове приміщення - приміщення в структурі житлового будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин.
Згідно з п. 2.50 розділу "Нежитлові поверхи (приміщення)" ДБН В.2.2-15-2005 у першому, другому та цокольних житлових будинків допускається розміщувати приміщення адміністративні, магазинів роздрібної торгівлі, громадського харчування, побутового обслуговування тощо згідно з переліком та відповідними вимогами щодо загальної площі та кількості відвідувачів.
Позивач зазначає, що орган місцевого самоврядування у рішенні Кам`янської міської ради від 02.11.2018 №1223-29/VII «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у місті» також розмежовує «Будівля нежитлові» на різні типи будівель для яких встановлені різні ставки податку для фізичних осіб від 0,250 до 0,400 в залежності від найменування об`єктів нерухомого майна.
Орган місцевого самоврядування у рішенні Кам`янської міської ради від 02.11.2018 №1223-29/VII «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у місті» також розмежовує «Будівля нежитлові» на різні типи будівель для яких встановлені різні ставки податку для фізичних осіб від 0,250 до 0,400 в залежності від найменування об`єктів нерухомого майна. Комплекс виробничих будівель загальною площею 1415,9 кв.м., який складаються з: А-1 арматурна майстерня площею 1069,9 кв.м.; Б-1 трансформаторна підстанція №4, площею 21,1 кв.м.; В-1 будівля побутових приміщень площею 324,9 кв.м. має чітке визначення типу відповідно до ДБН В.2.2-15-2005, а не є просто «Комплекс», як визначив контролюючий орган та навмання застосував ставку податку 0,30 згідно інформації у стовбці 9 «Детальний розрахунок суми/сум».
Орган місцевого самоврядування у рішенні Кам`янської міської ради від 02.11.2018 року №1223-29/VII «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у місті» також розмежовує «Будівлі нежитлові інші» на різні типи будівель до складу яких входять: 1271. «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства»; 1272. «Будівлі для культової та релігійної діяльності»; 1273. «Пам`ятки історичні та такі, що охороняються державою»; 1274. «Будівлі інші, не класифіковані раніше»: казарми, в`язниці, лазні, пральні тощо.
Позивач зазначає, що жодний з вищезазначених типів нерухомого майна не входить до складу нерухомості належної позивачу на праві приватної власності за адресою: АДРЕСА_4 , якими є приміщення машинного залу та складу, що підтверджується договором купівлі-продажу від 05.07.2005 р. посвідченого нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Огнєвою Н.О. за реєстр. № 2077 та договору купівлі-продажу від 27.09.2005 р. посвідченого нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Жидковим В.Ю. за реєстр. № 6145.
Суд зазначає, що відсутність в рішенні Кам`янської міської ради від 02.11.2018 №1223-29/VII «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у місті» конкретної назви нежитлової будівлі, належної позивачу на праві власності, не є підставою для звільнення позивача від сплати податку.
Відповідачем вірно розраховано суму податку зі ставки 0,3, враховуючи, що ставка для всіх будівель під назвою «будівлі нежитлові інші», які перелічені позивачем в позовній заяві, становить 0,3.
Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення. При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
Стосовно тверджень позивача про підписання податкових повідомлень-рішень невстановленою особою, суд зазначає, що наказом ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 31.08.2022 №394 «Про делегування повноважень» начальнику Кам`янського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Дніпропетровській області ОСОБА_4 делеговано повноваження на виконання певних функцій, передбачених ПКУ, законодавством з питань сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, законодавством з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Таким чином, ОСОБА_3 відповідно до наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 31.07.2020 №389 (зі змінами, внесеними наказом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 31.08.2022 №394) уповноважений на підписання податкових повідомлень-рішень від 02.08.2024.
Тверджень щодо відсутності підпису ОСОБА_4 на наказі від 31.07.2020 №389 (зі змінами, внесеними наказом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 31.08.2022 №394) для можливості ідентифікації з підписом на податкових повідомленнях-рішеннях є необґрунтованим, оскільки позивачем не надано доказів звернення до правоохоронних органів із заявою про підроблення підпису посадової особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд робить висновок про часткове задоволення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.
Судом при прийнятті рішення встановлено, що позивачем при поданні позовної заяви було заявлено шість вимог майнового характеру за оскарження шести податкових повідомлень-рішень.
Проте позивачем було сплачено судовий збір лише за 1 вимогу майнового характеру.
Суд зазначає, що оскільки кожне таке рішення є окремим предметом спору, то судовий збір у такому випадку не може бути меншим ніж його мінімальний розмір, передбачений Законом України «Про судовий збір» за подання позову майнового характеру, у зв`язку з чим фактично позивач повинен сплатити судовий збір не від загальної суми усіх рішень, обрахованої шляхом простого складання сум, а за кожне рішення окремо.
Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.04.2022 у справі №280/2266/21.
Предметом даного адміністративного позову є 6 вимог майнового характеру 6 податкових повідомлень-рішень, судовий збір за звернення з позовом про оскарження яких складає 968,96 грн за кожне рішення, з урахуванням понижуючого коефіцієнту за звернення до суду через автоматизовану систему «Електронний суд». Загальна сума судового збору мала складати 5813,76 грн.
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в загальному розмірі 1211,20 грн, що документально підтверджується квитанцією від 27.12.2024.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 968,96 грн (за одне скасоване судом податкове повідомлення-рішення) підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Враховуючи, що судом за результатами розгляду справи відмовлено у задоволенні позовних вимог за 5 податковими повідомленнями-рішеннями, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України суму судового збору за подання до суду позивачем позовної заяви за п`ять вимог майнового характеру у розмірі 4620,56 грн (968,96 х 5) з урахуванням понижуючого коефіцієнту за звернення до суду через автоматизовану систему «Електронний суд» та переплати судового збору (1211,20 грн 968,96 грн).
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області судові витрати з оплати судового збору за подачу позовної заяви до суду у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.
Стягнути на користь Державного бюджету України з ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 4620 (чотири тисячі шістсот двадцять) грн 56 коп.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський