Справа № 555/2818/24
Суддя: Мельничук Н. В.
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 555/2818/24
Номер провадження 2-а/555/17/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Мельничук Н. В.

при секретарі Кравчук С. Я.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Захарчука М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,, -

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позицій сторін.

ОСОБА_1 в обґрунтування позовної заяви вказав, що 11 листопада 2024 року він поїхав на роботу в м. Київ разом із своїм товаришем ОСОБА_2 на його автомобілі «Сітроен Берлінго». Близько 11 години в м. Звягель Житомирської області, на блок-посту їх зупинили працівники поліції. Замість працівників поліції до них підійшли особи у військовій формі, які представились працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 та попросили пройти з ним в приміщення блок-посту з метою перевірки, чи не перебувають вони в розшуку. В розшуку вони не перебували, однак їх не відпустили та повідомили, що вони зобов`язані проїхати в ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження військово-лікарської комісії. Всупереч його волі працівники ТЦК помістили його в мікроавтобус та доставили в місцеву поліклініку, чи можливо лікарню. При вході в поліклініку працівники ТЦК хотіли відібрати у нього мобільний телефон, однак він його заховав, а працівникам ТЦК повідомив, що забув його у автомобілі. Від проходження ВЛК він категорично відмовлявся, оскільки має проблеми зі здоров`ям, однак медичних документів, які підтверджують його захворювання, в тому числі амбулаторної картки, при собі не мав. В результаті його незаконно утримували в приміщенні поліклініки приблизно до 18-ої години. За цей час до нього неодноразово підходили різні особи, які представлялись працівниками СБУ, поліції, ТЦК та наполягали на проходженні ним ВЛК. Після 18-ої години його разом із ОСОБА_2 доставили до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де знову почали схиляти до проходження ВЛК. Не отримавши його згоди на проходження ВЛК, відносно нього оформили якісь документи, що саме, він не пам`ятає та завели в підвальне приміщення. В підвалі він перебував також увесь вівторок 12 листопада та середу 13 листопада. Маючи мобільний телефон, він таємно повідомив про своє місце перебування дружину ОСОБА_3 , яка в свою чергу звернулася за правничою допомогою до адвоката. Лише біля 21-ої години 13 листопада 2024 року його разом із ОСОБА_2 вивели з підвалу та повезли в Житомирську обласну лікарню, де повторно оформляли якісь документи про відмову від проходження ним ВЛК і лише після цього відпустили. Зустрівшись із дружиною та матір`ю йому стало відомо, що вони подавали заяви до поліції, прокуратури, ІНФОРМАЦІЯ_4 , до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області про його незаконне утримання. Шість разів викликали на місце їх незаконного утримання слідчо-оперативну групу, адже він таємно тримав при собі телефон і повідомляв дружину про місце перебування. Побачення з ним адвокатці ОСОБА_4 не дозволяли.22 листопада 2024 року адвокатка Осадчук Т.С. повідомила, що на її запит отримано від ІНФОРМАЦІЯ_2 копії протоколу та постанови в справі про адміністративне правопорушення відносно мене за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Так, 15 листопада 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_5 винесено постанову № 849 по справі про адміністративне правопрушення, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. Вказаною постановою встановлено, що ОСОБА_1 , 11.11.2024 (без зазначення часу) будучи військовозобов`язаним, знаходячись в ІНФОРМАЦІЯ_5 відмовився від отримання направлення на медичний огляд військово-лікарськоюї комісією з метою визначення ступеня придатності до військової служби під час мобілізації № 3460 від 11.11.2024 та відмовився проходити медичний огляд для визначення ступеня придатності до військової служби згідно з рішенням ВЛК, чим порушив вимоги ст. 65 Конституції України та абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.Оскаржувану постанову відповідача вважає протиправною .

ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

01 січня 2025 року було відкрито провадження у справі, справа була прийнята до розгляду та відкрите загальне позовне провадження у справі.

24 січня 2025 року представник відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 подав до суду відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого вказав, що 11.11.2024 року під час уточнення військово-облікових даних встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є військовозобов`язаним, перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 (Березне) з 04.12.2019 року, картотека: картотека вільних залишків, підкартотека: непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додається).Згідно п. 3 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаний та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Відповідно до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, не має відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, не перебуває на спеціалізованому обліку (бронь), підлягає призову на військову службу під час мобілізації. 11.11.2024 року військовозобов`язаному ОСОБА_1 повідомлено про необхідність проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби. Позивачу було запропоновано отримати направлення №3459 від 11.11.2024 року, яке зареєстровано в журналі реєстрації направлень на ВЛК. Однак, військовозобов`язаний ОСОБА_1 від походження ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 відмовився. 11.11.2024 позивач подав заяву начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 , що він відмовляється від проходження військово-лікарської комісії та проходження медичного огляду за направленням ІНФОРМАЦІЯ_2 №3459від 11.11.2024 року, в причинах відмови вказав: «від ВЛК відмовляюсь із-за того, що не маю при собі лікарські рішення, по моїм хворобам». 11.11.2024 посадовими особами складено акт щодо відмови позивача від отримання направлення №3459 від 11.11.2024 року на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення ступеня придатності до військової служби під час мобілізації та відмови проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби, в якому позивачу доведено вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації та строк завершення медичного огляду громадянину під підпис, в поясненнях вказав, що відмовляється від проходження ВЛК в зв`язку :«з відсутністю медичної картки, та довідок та аналізів про стан мого здоров`я». У своїй заяві 11.11.2024 позивач поставив підпис, що він ознайомлений з вимогами законодавства щодо військового обліку, мобілізаційної підготовки та мобілізації, та передбаченою законом відповідальністю за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, в тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням ІНФОРМАЦІЯ_2 .Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. 11.11.2024 офіцером ВОМР ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 було складено протокол №469 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст.210-1 КУпАП, відповідно до якого 11.11.2024 о 18 год. 50 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 позивач відмовився отримувати направлення на медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби під час мобілізації №3459 від 11.11.2024 та відмовився проходити медичний огляд для визначення ступеня придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення вчинене ОСОБА_1 останньому було роз`яснено права передбачені ст.268 КУпАП, в тому числі, що під час розгляду справи він має право на юридичну допомогу адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, що підтверджується підписом ОСОБА_1 в протоколі. Будь-яких клопотань, заяв про бажання скористатися юридичною допомогою ОСОБА_1 під час складання протоколу не заявляв, про що свідчить відсутність зауважень в поясненнях ОСОБА_1 в протоколі. В протоколі №469 від 19.11.2024 року позивач в поясненнях власноручно вказав: «Я, ОСОБА_1 не можу надати документи лікарів та моїх хворіб не маючи їх при собі». Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся 15.11.2024 о 12:00 год. без участі особи, яка притягалася до відповідальності, оскільки ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, хоча був належно повідомлений про місце та час розгляду справи під особистий підпис. Клопотань щодо відкладення розгляду справи ОСОБА_1 не подавав. Дані факти підтверджуються записом у протоколі про адміністративне правопорушення від 11.11.2024 №469 та постановою від 15.11.2024 №849. 15.11.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 було винесено постанову № 849 за справою про адміністративне правопорушення, в якій вказано, що ОСОБА_1 11.11.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовився від отримання направлення на проходження військово-лікарської комісії з метою встановлення ступеня придатності до військової служби № НОМЕР_1 від 11.11.2024 та відмовився проходити медичний огляд для визначення ступеня придатності до військової служби. Таким чином, ОСОБА_1 в порушення ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період та накладено штраф у сумі 17000, 00 гривень. Щодо відмови від проходження ВЛК з посиланням на відсутність медичних документів. Згідно з абз.3 п.3.4 розділу 3 Положення лікарі, які включаються до складу ВЛК із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в ЕСОЗ та з іншими медичними документами, які надає військовозобов`язаний, що характеризують його стан здоров`я, а також вносять до ЕСОЗ відповідні медичні записи на підставі отриманої інформації. З цього слідує, що у лікарів ВЛК є доступ до ЕСОЗ для отримання необхідних медичних даних військовозобов`язаного.У разі незгоди із направленням на медичний огляд ВЛК позивач мав право оскаржити його у встановленому чинним законодавством порядку.Щодо твердження позивача, що направлення відбувалося в умовах незаконного затримання та незаконного утримання. Предметом спору у справі є вимоги позивача про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення № 849 від 14.11.2024, якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за відмову від зобов`язання проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби, тобто за порушення ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». У разі порушення прав чи інтересів службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 при здійсненні ними своїх повноважень, пов`язаними з мобілізацією, судовий захист таких прав здійснюється в порядку адміністративного судочинства, шляхом звернення до компетентного адміністративного суду з відповідним позовом, а у разі вчинення щодо нього протиправних дій, що містять ознаки кримінальних

правопорушень - до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Призов громадянина на військову службу під час мобілізації не є позбавленням особи права на свободу, а є обов`язком громадянина України, передбачений ст.65 Конституції України, відтак, не є незаконним затриманням або утриманням особи. Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_8 вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та безпідставними, а позовну заяву такою, яка задоволенню не підлягає.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Захарчук М.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю , просив задовольнити позов .

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяв, в якій просить справу розглядати без його участі, просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі згідно поданого відзиву .

ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Судом встановлено, що 15 листопада 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_5 винесено постанову № 849 по справі про адміністративне правопрушення, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. Вказаною постановою встановлено, що ОСОБА_1 , 11.11.2024 (без зазначення часу) будучи військовозобов`язаним, знаходячись в ІНФОРМАЦІЯ_5 відмовився від отримання направлення на медичний огляд військово-лікарськоюї комісією з метою визначення ступеня придатності до військової служби під час мобілізації № 3460 від 11.11.2024 та відмовився проходити медичний огляд для визначення ступеня придатності до військової служби згідно з рішенням ВЛК, чим порушив вимоги ст. 65 Конституції України та абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, в01инна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція частини третьої статті 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчинено в особливий період, і вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-ХІІ встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до абзацу четвертого частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни України зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до приписів частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, визначає, зокрема, організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби.

Пунктом 74 вказаного Порядку встановлено, що резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.

Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки та строк завершення медичного огляду.

Відповідно до п. 3.1 глави 3 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України 14.08.2008 № 402 (далі - Положення) медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП ВЛК ТЦК та СП на збірних пунктах районних (міських) ТЦК та СП або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ТЦК та СП.

Згідно з п. 3.4 глави 3 розділу II Положення перед оглядом військовозобов`язаних їм проводиться загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, серологічний аналіз крові на: антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту «В» (HbsAg), загальні антитіла до вірусу гепатиту «С» (anti-HCV), реакція мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном або загальні антитіла до блідої трепонеми (RW); визначається група крові та резус-належність, проводяться рентгенологічне обстеження органів грудної клітки, ЕКГ. Особам старшим 40 років обов`язково проводиться вимір внутрішньоочного тиску, дослідження крові на цукор. Інші дослідження проводяться за показаннями.

Направлення для проведення вказаних лабораторних та інструментальних досліджень може здійснюватися лікарями із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які залучаються для проведення медичного огляду військовозобов`язаних.

Лікарі, які включаються до складу ВЛК із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в ЕСОЗ та з іншими медичними документами, які надає військовозобов`язаний, що характеризують його стан здоров`я, а також вносять до ЕСОЗ відповідні медичні записи на підставі отриманої інформації.

Під час дії правового режиму воєнного стану кожний військовозобов`язаний прибуває на медичний огляд ВЛК з результатами рентгенологічного обстеження органів грудної клітки.

ЕКГ виконується після 40-річного віку та за наявності медичних показань. Інші лабораторні та інструментальні дослідження виконуються за показанням.

Відповідно до п. 3.5 глави 3 розділу II Положення військовозобов`язаний під час проведення медичного огляду зобов`язаний надати членам ВЛК ТЦК та СП медичну карту амбулаторного хворого за формою № 025/о, затвердженою наказом МОЗ України від 14 лютого 2012 року № 110 «Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за № 661/20974 (далі - форма № 025/о), виписки з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, поранень тощо, якщо така інформація відсутня в ЕСОЗ.

Відповідно до пп. 2.8.6 п. 2.8 глави 2 розділу I Положення строки проведення медичних оглядів, а також лабораторних та інструментальних досліджень, включно з необхідністю направлення на додаткові методи дослідження, лабораторні обстеження, визначаються з урахуванням необхідності отримання повної та об`єктивної інформації про стан здоров`я людини, та не можуть становити більше 14 днів.

Таким чином, під час проходження ВЛК ОСОБА_1 зобов`язаний був мати при собі та надати членам ВЛК медичну карту амбулаторного хворого, медичні документи, які характеризують мій стан здоров`я мого, результати рентгенологічного обстеження органів грудної клітки. Наявні у нього медичні документи, яких він не мав на той час при собі, підтверджують наявність у нього захворювання: наслідки перинатального ураження ЦНС (анмнестично) у вигляді вираженої вегето-судинної дисфункції з помірними клінічними проявами, розладами ліквородинаміки, частими ангіо-дистонічними пароксизмами, частими дефалгіями, помірним астенічним синдромом.

З викладених фактичних обставин справи можна прийти до висновку, що направлення ОСОБА_1 на ВЛК відбувалось в умовах незаконного затримання, незаконного утримання в підвальному приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 на протязі майже трьох діб, за відсутності можливості скористатись правовою допомогою. У випадку, якби ОСОБА_1 погодився пройти ВЛК, вона була б проведена під пильним супроводом працівників ТЦК на протязі кількох хвилин.

Пунктом 1 "Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів" (додаток 2 до "Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів") передбачено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні перебувати на військовому обліку та прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Таким чином, Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначають лише три типи документів, при отриманні яких у військовозобов`язаного виникає обов`язок прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 , та такими документами є: мобілізаційне розпорядження, повістка, розпорядження.

На військовому обліку ОСОБА_1 перебуває в ІНФОРМАЦІЯ_9 ( АДРЕСА_2 ). Жодних мобілізаційних розпоряджень, повісток чи розпоряджень для прибуття до ТЦК та СП (тим більше до ІНФОРМАЦІЯ_10 ) для проходження ВЛК ОСОБА_1 не отримував, в розшуку не перебуває.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про те, що до нього додається «направлення на ВЛК», а в оскаржуваній постанові відповідачем проігноровано те, що «направлення на ВЛК» не є тотожнім таким документам як «мобілізаційне розпорядження, повістка, розпорядження».

Отже, складаючи даний протокол посадова особа відповідача фактично визнала, що ОСОБА_1 не був вручений належний документ (мобілізаційне розпорядження, повістка, розпорядження) оскільки в інакшому випадку в протоколі мало би бути зазначено назву врученого документа. Дана обставина не була взята відповідачем до уваги під час прийняття оскаржуваної постанови.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 18.07.2020 у справі № 216/5226/16-а, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з вище вказаним, постанову по справі про адміністративне правопорушення, винесену 15 листопада 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_5 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17 000 грн слід скасувати, а провадження по адміністративній справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» № 3621-ІХ від 21 березня 2024, який набув чинності 04 травня 2024 скасовано статус «обмежено придатний».

Частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» №3621-ІХ від 21 березня 2024 року (в редакції на час виникнення правовідносин) визначено, що громадяни України, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом, протягом дев`яти місяців з дня набрання чинності цим Законом підлягають повторному медичному огляду з метою визначення придатності до військової служби.

З наведеного вбачається, що у строк до 04 лютого 2025 включно позивач був зобов`язаний пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.

Отже, у позивача був наявний час для проходження повторного медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби до 04 лютого 2025 року, тому направленгня його на ВЛК 11 листопада 2024 року є безпідставним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.77,205,241-246,286,268-271 КАС України,Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»,Конституцією України, суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати протиправною та скасувати постанову N? 849 по справі про адміністративне правопорушення, винесену 15 листопада 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_5 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 Кодексу про адміністративні правопорушення України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н. В. Мельничук