Справа № 200/1720/25
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2025 року Справа№200/1720/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стойки В.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області (м. Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, щодо нерозрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абз. 3 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з 16.06.2023;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, донарахувати та сплачувати пенсію ОСОБА_1 у відповідності із статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", абз. 3 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з 16.06.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 16.06.2023 позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі ГУ ПФУ в Донецькій області) та отримує пенсію за віком відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV. Позивач вважає, що при призначенні пенсії відповідачем безпідставно не застосовано норми статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки він має 25 років підземного стажу роботи з повним робочим днем під землею, який в тому числі передбачений відповідними Списками № 1. На думку позивача, він набув необхідного стажу, що дає право на призначення пенсії у розмірі, передбаченому статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», що стало підставою для звернення до суду.

Відповідач заперечуючи проти позову, надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11.09.2023 по справі № 200/3256/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення певних дій задоволено частково. У лютому 2025 року відпрацьовано рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11.09.2023 по справі №200/3256/23 в повному обсязі відповідно до покладених судом зобов`язань.

Відповідач зазначає, що як убачається з рішення суду у справі № 200/3256/23 на відповідача не покладено зобов`язань щодо зарахування періодів роботи до стажу, що дає право на обчислення пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Фактичні обставини справи вказують на те, що спір щодо обчислення та донарахування розміру пенсії ОСОБА_1 з дати її призначення, а саме з 16.06.2023 згідно статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці» вирішено в судовому порядку в межах справи № 200/3256/23, а спірні у цій справі правовідносини виникли у зв`язку з виконанням відповідачем зазначеного вище судового рішення.

На підставі викладеного, відповідач просив закрити провадження у справі та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , виданим Покровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 25.05.1999.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області та отримує пенсію за віком відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV з 16.06.2023, що не є спірним між сторонами.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11.09.2023 по справі № 200/3256/23, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2025, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправними дії, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 23.06.2023 № 9 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.06.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з зарахуванням до пільгового стажу за ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Постанови КМУ від 31.03.1994 № 202 періодів відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_3 : на провідній посаді: з 04.12.2008 по 10.12.2008, з 20.05.2009 по 31.12.2012, з 01.01.2013 по 01.12.2014, з 01.05.2016 по 04.05.2016, з 13.07.2016 по 12.10.2016, з 17.05.2017 по 26.05.2017, з 05.09.2018 по 11.09.2018, з 01.01.2019 по 04.01.2019, з 01.05.2019 по 01.05.2019, з 01.05.2020 по 05.05.2020, з 01.08.2020 по 01.08.2020, з 01.02.2021 по 01.02.2021, з 01.08.2021 по 01.08.2021, з 01.03.2022 по 01.03.2022, з 01.04.2022 по 24.04.2022, з 01.05.2022 по 06.05.2022, з 01.09.2022 по 01.09.2022, з 01.01.2023 по 01.01.2023; та періодів: з 22.01.2000 по 01.02.2000, з 09.04.2001 по 09.05.2001, з 10.05.2001 по 15.05.2001, з 01.07.2003 по 06.07.2003, з 14.05.2007 по 04.12.2007, з 05.09.2018 по 11.09.2018.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відповідно до розрахунку стажу (форма РС-право) пільговий стаж складає більше 25 років.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо незастосування статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» при призначенні пенсії, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058- IV (далі Закон № 1058-IV) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IVпередбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частина третя статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Статтею 8 цього Закону визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до абзацу 3 частини першої статті 28 Закону № 1058-IV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи в розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Верховний Суд у постановах у справі №345/4616/16 від 20.11.2018, у справі №345/4570/16-а від 06.02.2019, у справі №345/4462/16-а від 05.12.2019 та інших дійшов висновку про те, що статтю 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» слід розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

Суд зазначає, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за Списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії, така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Суд зауважує, що статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» передбачено не окремий вид пенсії, а додаткову соціальну гарантію. При цьому розмір пенсії обчислюється відповідно до Закону № 1058-IV і під час такого обчислення враховуються відповідні доплати і підвищення, передбачені цим Законом.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 345/763/17.

При цьому, виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.07.2023 у справі №200/5813/20-а, від 18.04.2019 у справі №392/17/17, від 29.12.2021 у справі № 345/2562/17, від 21.01.2020 у справі № 640/4469/17, від 31.03.2020 у справі № 459/245/17, та Верховний Суд України, зокрема, у постанові від 28.01.2014 по справі № 21- 455а13, від 24.06.2014 року (справа №21-236а14).

Отже, дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» поширюється на працівників, які зайняті на підземних роботах повний робочий день за Списком № 1, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

До Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461, належать, зокрема, працівники: зайняті повний робочий день на підземних роботах; які обслуговують працівників, зайнятих на підземних роботах (медперсонал підземних пунктів охорони здоров`я, працівники підземного телефонного зв`язку тощо) (Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень).

Щодо наявності у позивача необхідного пільгового стажу роботи 15 років за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач має більше ніж 15 років пільгового стажу за Списком № 1 і ця обставина не заперечується відповідачем.

Таким чином, судом встановлено, що станом на дату звернення позивача із заявою про призначення пенсії, позивач мав достатній пільговий стаж за Списком № 1, що дає право для розрахунку розміру пенсії відповідно до приписів статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем при призначенні пенсії позивачу з 16.06.2023 протиправно не застосовано положення статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», тому позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо незастосування під час призначення, перерахунку та обчислення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача у розмірі 80% його заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш, як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, відповідно до положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з 16.06.2023, з урахуванням раніше виплачених сум.

При цьому суд зазначає, що позовна вимога зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області сплачувати призначену пенсію, заявлена позивачем щодо правовідносин, які ще не виникли - виплачувати пенсію (тобто на майбутнє).

А тому суд зауважує, що судовому захисту підлягають лише порушені права, відтак позовні вимоги, звернені на майбутнє, не можуть бути захищені у судовому порядку.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частини першої та третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов містить декілька вимог (дві) немайнового характеру, які хоча і частково, але підлягають задоволенню, тому розмір компенсації судових витрат суд визначає виходячи з кількості (а не розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог.

Такий механізм розподілу витрат зі сплати судового збору застосовано Верховним Судом у рішенні від 16 червня 2020 року у справі №620/1116/20.

Таким чином поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягає вся сума сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області (м. Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо незастосування під час призначення, перерахунку та обчислення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 80% його заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш, як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, відповідно до положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з 16.06.2023, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 26 травня 2025 року.

Суддя В.В. Стойка