Справа № 160/9573/25
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2025 року Справа № 160/9573/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіМаковської О.В.
за участі секретаря судового засіданняДубовика Г.Е.
представника позивача представника відповідача Яцика С.В. Сербулової К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КВАНТУМ САТІС» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «КВАНТУМ САТІС» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
В обгрунтування позову зазначено, що висновки відповідача є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, з огляду на те, що контролюючий орган не врахував усіх обставин, передбачених законом, які впливають на обчислення граничних строків розрахунків та нарахування пені. Позивач зазначає, що відповідачем не враховано факт звернення позивача до суду та наявність рішення на його користь, тобто обставину, яка відповідно до закону зупиняє перебіг граничних строків та нарахування пені. Зазначає, що податковий орган припустився суттєвої помилки в застосуванні закону не врахував юридичний факт зупинення строку розрахунків у зв`язку із прийняттям позову до розгляду міжнародним арбітражем. Позивач завертає увагу на те, що неврахування норми ч.7 ст.13 Закон України від 21.06.2018 №2473-VIII «Про валюту і валютні операції» (далі Закон №2473) та нарахування пені всупереч прямій забороні свідчить, на думку позивача, про порушення відповідачем принципу верховенства права і принципу законності в діяльності податкових органів. Вказує, що в Акті перевірки відсутній аналіз впливу арбітражного спору на перебіг строку розрахунків. Таким чином, позивач вважає, що Акт перевірки містить однобічний підхід та суперечить фактичним обставинам (існуванню рішення арбітражу та судового дозволу на примусове стягнення), а тому прийняте на його підставі податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 30.04.2025.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.04.2025 клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду через систему відеоконференцзв`язку задоволено. Допущено учасників процесу до участі у судовому засіданні, яке призначено на 30.04.2025, а також у подальші судові засідання, у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
Від ГУ ДПС у Дніпропетровській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог. В обгрунтування власної правової позиції зазначено, що до перевірки підприємство надало Рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду, створеного для розгляду конкретного спору «Про порушення провадження у справі» від 15.08.2024, відповідно про стягнення коштів за непоставлений товар в рамках контракту купівлі-продажу від 22.11.2022 №22102022. Згідно наданого Рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду від 15.08.2024 встановлено що Третейський суд сформовано на підставі Арбітражної угоди про розгляд спорів у міжнародному комерційному арбітражному суді від 08.01.2024. У ході перевірки не встановлено згідно якої саме Арбітражної угоди про розгляд спорів у міжнародному комерційному арбітражному суді сформовано Третейський суд.
Контролюючий орган зазначає. що до перевірки ТОВ «КВАНТУМ САТІС» не надано документального підтвердження несвоєчасного виконання умов зовнішньоекономічного контракту від 22.11.2024 №22102022 через дію форс-мажорних обставин.
Також відповідач акцентує увагу на тому, щ положення підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, яким зупинено перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не розповсюджуються на строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, що врегульовано законодавством у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду.
У відзиві відповідач також вказує, що неможливість виконання зобов`язання через форс-мажорні обставини позивачем не доведено та не підтверджено відповідними сертифікатами уповноважених органів.
Враховуючи наведене, контролюючий орган вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та скасуванню не підлягає.
Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій останній не погоджується з доводами контролюючого органу та зазначає, що імпортна операція позивача (передоплата 22.11.2022) підпадала під 180-денний строк, протягом якого нерезидент мав поставити товар або повернути валюту. Позивач вказує, що частина 3 статті 13 Закону №2473 передбачає: якщо НБУ встановлено граничний строк для імпортних операцій, поставка товару має здійснюватися у строк, визначений у договорі, але не пізніше встановленого НБУ граничного строку з дня здійснення авансового платежу. У даному випадку, контрактом також передбачалися строки поставок, які були порушені нерезидентом. Відповідно, після спливу 180 днів з моменту авансу, в позивача виник формальний обов`язок забезпечити повернення валютних цінностей або нести відповідальність за прострочення. Проте, сам лише факт прострочення не означає автоматичну і безумовну обґрунтованість нарахування пені. Необхідно врахувати особливі положення законодавства, які регулюють винятки, відстрочки та зупинення перебігу строків у разі настання певних обставин.
Щодо підстав для зупинення строків, то позивач у відповіді на відзив акцентує увагу на тому, що Закон №2473, як спеціальний закон у сфері валютних правовідносин, передбачає окремі випадки, коли відповідальність у вигляді пені не застосовується або її нарахування зупиняється. Зокрема, частина 7 статті 13 Закону №2473 встановлює, що у разі прийняття до розгляду судом або міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених зовнішньоекономічним договором, граничний строк розрахунків зупиняється з дня прийняття позовної заяви до розгляду і пеня за цей період не нараховується.
Тобто позивач доходить висновку, що закон прямо надає резиденту право на судовий захист, з метою повернення валютних цінностей, і з моменту, коли відповідний орган (суд або арбітраж) приймає справу до провадження, нарахування пені припиняється на весь час розгляду справи. Позивач вказує, що він скористався своїм правом: звернувся з позовом до міжнародного комерційного арбітражу, який 29.07.2024 прийняв позовну заяву до розгляду. Відповідно до наведених норм, з 29.07.2024, на думку позивача, перебіг граничного строку розрахунків призупинився, а пеня за порушення строку за період арбітражного розгляду не повинна нараховуватися. Отже, твердження ГУ ДПС про те, що звернення до арбітражу не впливає на відповідальність, позивач вважає безпідставним та таким, що суперечить закону.
Позивач у відповіді на відзив вказує, що відповідач у відзиві, ігноруючи частину 7 статті 13 Закону №2473, помилково стверджує, що наявність арбітражного спору не звільняє від нарахування пені. Навпаки, спеціальний закон прямо передбачає відстрочку на час розгляду спору. Позивач вважає, що від дня порушення арбітражного провадження пеня останньому не повинна була нараховуватись, допоки арбітраж не закінчить розгляд справи.
Позивач зауважив, що законодавець врегулював і подальший режим відповідальності залежно від результату судового чи арбітражного спору. Так, якщо суд/арбітраж ухвалить рішення про відмову в позові або спор буде припинено без повернення валюти, тоді строк, що був зупинений, поновлюється і пеня нараховується за весь час прострочення, включно з періодом арбітражу. Натомість, якщо позов резидента буде задоволено і борг стягнуто, то сплачується лише та пеня, що була нарахована до дня прийняття позовної заяви до розгляду.
Таким чином, позивач вважає, що контролюючий орган зобов`язаний був врахувати приписи ч.7 ст.13 Закону № 2473 та не нараховувати пеню за період після 29.07.2024.
Щодо тверджень відповідача стосовно питання ідентифікації конкретної арбітражної угоди, яку не змогла здійснити перевірка, то позивач звертає увагу на те, що зазначене не впливає на правову природу та легітимність самого арбітражного процесу та його наслідки (зокрема, зупинення перебігу строків). Позивач вважає, що підставою для застосування ч.7 ст.13 Закону №2473 є сам факт прийняття позову МКАС до провадження, а не ідентифікація конкретної арбітражної угоди податковим органом під час перевірки.
На спростування доводів у відзиві відповідача про «ризиковість» поручителя ТОВ «Осто-Груп», то позивач у відповіді на відзив вказує, що аргумент про «ризиковість» контрагента є некоректним, оскільки не спростовує право позивача на захист у встановлений законний спосіб і жодним чином не обґрунтовує правомірність нарахування пені всупереч спеціальним нормам закону.
В підготовче засідання 30.04.2025 з`явився представник відповідача. Представник позивача в підготовче засідання не з`явився у зв`язку з чим, розгляд справи відкладено на 14.05.2025.
В підготовче засідання 14.05.2025 з`явився представник відповідача. Представник позивача в підготовче засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Представник відповідача не заперечувала проти закриття підготовчого провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.05.2025 закрито підготовче провадження, призначено адміністративну справу до судового розгляду по суті на 21.05.2025.
В судове засідання 21.05.2025 сторони з`явились та надали свої пояснення по суті позовних вимог та щодо їх заперечень. Представник позивача просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача відмовити у задоволенні позову.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.
Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «КВАНТУМ САТІС» є юридичною особою зареєстрованою 30.10.1995, основний вид діяльності: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.
З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що ТОВ «КВАНТУМ САТІС» є стороною зовнішньоекономічного договору (контракту) з іноземним контрагентом-нерезидентом на поставку товарів. Згідно з умовами контракту, нерезидент зобов`язаний був здійснити оплату поставленого товару до визначеного строку. Позивач виконав свої зобов`язання за контрактом (поставив товар), однак нерезидент порушив строк оплати та утворилась заборгованість перед позивачем.
Відповідно до угоди від 08.01.2024 про вирішення спорів, які можуть виникати з підстав невиконання, неналежного виконання, виконання не в повному обсязі зобов`язань за контрактом купівлі-продажу №22102022 від 22.11.2022, спір між позивачем та нерезидентом був переданий на розгляд Міжнародного комерційного арбітражного суду (далі МКАС) Позивач, керуючись Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та Законом України «Про третейські суди», ініціював арбітражний розгляд з метою стягнення з нерезидента суми заборгованості.
З матеріалів справи вбачається та відповідачем не заперечується, що МКАС прийняв позовну заяву до розгляду 29.07.2024.
Міжнародний комерційний арбітражний суд розглянув справу та ухвалив рішення від 15.08.2024, яким задовольнив позовні вимоги ТОВ «КВАНТУМ САТІС» у повному обсязі.
Даним рішенням на користь позивача присуджено стягнення заборгованості за контрактом в розмірі 343 094,61 долара США 61 цент за непоставлений товар за Контрактом купівлі-продажу №22102022 від 22.11.2022.
В подальшому, 09.10.2024 позивач звернувся до Київського апеляційного суду із заявою про надання дозволу на примусове виконання рішення арбітражу (видачу виконавчого листа).
Ухвалою Київського апеляційного суду від 09.01.2025 у справі №824/135/24 визнано та надано дозвіл на виконання рішення МКАС. Видано виконавчий лист на примусове виконання рішення МКАС про стягнення на користь ТОВ «Квантум Сатіс» сплачених коштів у розмірі 343 094,61 долара США 61 цент за непоставлений товар за Контрактом купівлі-продажу №22102022 від 22.11.2022.
Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвала від 09.01.2025 набрала законної сили 27.02.2025. Доказів оскарження ухвали суду матеріали справи не містять.
Про вказані обставини позивач повідомив контролюючий орган листом від 27.11.2024 №27-11/24 з наданням копій рішення МКАС від 15.08.2024 та судової повістки до Київського апеляційного суду щодо розгляду питання про примусове виконання рішення міжнародного арбітражу.
Отримання вказаних документів відповідачем не заперечується.
Також судом встановлено, що ГУ ДПС у Дніпропетровській області у зв`язку з отриманням податкової інформації від Національного банку України щодо виявлення фактів порушення валютного законодавства, на підставі наказу від 30.10.2024 №5419-п проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача за період діяльності з 22.11.2022 по 22.11.2024. Мета перевірки дотримання вимог валютного законодавства України при виконання умов зовнішньоекономічного контракту від 22.11.2022 №22102022.
За результатами перевірки складено Акт від 06.12.2024 №3892/04-36-07-14-04/23649559, який зафіксовано порушення ч.3 ст.13 закону №2473 при виконанні умов зовнішньоекономічного контракту від 22.11.2022 №22102022, в частині несвоєчасного надходження та ненадходження товару від нерезидентів на адресу ТОВ «Квантум Сатіс», за що на підставі ч.5 ст.13 Закону №2473 нараховується пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД.
Не погодившись з даним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та відповідальність за порушення ними валютного законодавства визначено Законом України від 21.06.2018 №2473-VIII "Про валюту і валютні операції".
Відповідно до статті 1 Закону №2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунку за операціями з експорту та імпорту товарів.
Відповідно до пункту 2 статті 13 Закону України №2473-VIII у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.
Згідно з положенням пункту 3 статті 13 Закону України №2473-VIII у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).
Відповідно до пункту 21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України №5 від 02.01.2019, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
За окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку (абзац 1 частини 4 статті 13 Закону №2473).
У разі якщо виконання договору, передбаченого частинами 2 або 3 статті 13 Закону №2473, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною 1 цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини 5 цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких (абзац 1 частини 6 статті 13 Закону № 2473).
Згідно з частиною 7 статті 13 Закону №2473 у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.
У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про відмову в позові повністю чи частково в частині майнових вимог або про відмову у відкритті провадження у справі чи про залишення позову без розгляду, а також у разі визнання документа про стягнення заборгованості з боржника-нерезидента таким, що не підлягає виконанню, недійсним, незаконним тощо та (або) закриття (припинення) провадження без зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України за таким документом строк, встановлений відповідно до цієї статті, поновлюється і пеня за його порушення нараховується за кожний день прострочення, включаючи період, на який цей строк було зупинено.
У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про задоволення позову сплаті підлягає лише пеня, нарахована до дня прийняття позовної заяви до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем.
Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України №2473-VIII порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару)
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що дата звернення резидента з позовом до суду про стягнення з нерезидента заборгованості за контрактом або дата відправлення позову поштою є датою прийняття позовної заяви судом, внаслідок чого зупиняється нарахування пені за порушення строків здійснення розрахунків в іноземній валюті та пеня за їх порушення не сплачується.
Вказані висновки верховного Суду враховуються судом при розгляді даної справи на підставі ч.5 ст.242 КАС України, згідно з якою при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до частини 2 статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
За приписами статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування своєї позиції, не довів правопорушення позивача у сфері валютного законодавства, а тому приймаючи оскаржуване рішення, діяв протиправно, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, непропорційно, зокрема без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи, і цілями, на досягнення яких спрямоване таке рішення.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Враховуючи положення статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 24 224,00 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 73, 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КВАНТУМ САТІС» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 29.05.2025.

Суддя О.В. Маковська