Справа № 382/805/25
Суддя: Нарольський М. М.
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Яготинський районний суд Київської області
Справа 382/805/25
Провадження 2-а/382/13/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. Яготин

Яготинський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Нарольського М. М.,

при секретарі Матвієнко Ю. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 382/805/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання постанови протиправною та її скасування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП

- постанову від 11.04.2025 року за № 36, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 - підполковником ОСОБА_2 , про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП скасувати, закривши провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що відносно позивача відповідачами було складено протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та винесено відповідну постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідно до постанови винесеної ТВО начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки на позивача накладено адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 25 500 грн. Крім цього, вважає накладення стягнення неправомірним оскільки постанова про притягнення до адміністративної відповідальності була винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з?ясування усіх фактичних обставин у справі. Зокрема відсутність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за неявку за викликом до ТЦК та СП, у строк та місце, зазначені в повістці/розпорядженні/викликом. Повістку про виклик до ТЦК та СП, ним не отримано. Таким чином, обставини справи не свідчать про те, що повістка про його виклик вручалася позивачу. Отже, відсутні підстави вважати, що позивач належним чином був повідомлений про виклик до ТЦК та СП. В свою чергу, відсутність належного оповіщення про необхідність з?явитись до ТЦК та СП, виключає виконання ним обов?язку явки на визначену дату. Отже, в даному випадку в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Таким чином, справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення такої особи про місце і час розгляду справи щодо неї. Законодавство покладає обов?язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов?язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим. Відносно притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за відмову від проходження ВЛК, зазначає наступне. Позивач, також висловив готовність пройти ВЛК в інший день та попросив дати повістку на зручний час. Проте його силоміць доставили до ТЦК. У приміщенні ТЦК він просив пройти ВЛК у будь-який інший день та у будь-який зручний час, у той день він не міг цього зробити, через погіршення стану здоров?я та не дивлячись на благання і вмовляння його порозуміти, в кінці кінців працівниками ТЦК, на основі вказаних подій, було складено протокол про адміністративне правопорушення. Також зазначає, що він був готовий пройти ВЛК в інший день, але працівники ТЦК та СП не зважили на вказану обставину. Працівники ТЦК під патронатом поліції перевищили свої повноваження, доставивши його до ТЦК силоміць, без належного пояснення та врахування стану його здоров?я медичних показань, доводів та заперечень та порушення права на захист, передбачені Конституцією України та відповідними законами. Позивач не відмовлявся від проходження ВЛК, а лише просив перенести його на інший день, зважаючи на стан здоров`я. Більше того, після того, як працівники ТЦК виявили правопорушення, спочатку вони мають виявити факт порушення законодавства щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації. Це може стосуватися таких порушень, як невиконання особою обов?язків щодо мобілізації, наприклад: Неприбуття до військового комісаріату. Ігнорування повісток тощо. Працівники ТЦК під патронатом поліції неправомірно затримали його, оскільки він мав відповідні документи, що підтверджують особу, постановку на військовий облік, і ці дані знаходяться в електронній базі у системі "Дія", працівники ТЦК не мали правових підстав затримувати його та силоміць доставляти до ТЦК. Згідно з законодавством, особа може бути викликана до ТЦК лише через офіційне вручення повістки. Затримання без підстав та застосування сили є порушенням прав людини та може розглядатися як перевищення службових повноважень. Працівники ТЦК своїми діями також порушили права людини, а саме Конституції України, зокрема ст. 29, яка гарантує, що ніхто не може бути заарештований або затриманий без законних підстав. Використання сили проти громадянина також може порушувати права, передбачені іншими законодавчими актами. Тому, прошу скасувати постанову про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та визнати дії працівників ТЦК під час затримання та складання протоколу незаконним. Оскільки він не був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , ним не було порушено абз. 1 ч.1 та абз. 12 ч. 3 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію" під час дії особливого періоду, тому у відповідачів були відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення. Оскаржувана постанова не містить виклад обставин і суті адміністративного правопорушення, тобто не зазначено, що саме я скоїв , відсутній опис обставин, установлених під час розгляду справи, а наведені у постанові формулювання не містять конкретних даних часу, місця порушення Правил, що не відповідає вимогам, встановленим ст. 283 КУпАП. Матеріали справи не містять у собі, а ні копії військового квитка, а ні будь - яких доказів того, що він є призовником, військовозобов?язаною особою або резервістом. Відповідачі не надали жодних доказів вручення мені виклику (або викликів) до районного (об?єднаного районного), міського (районного у місті, об?єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. З врахуванням вищенаведеного, у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення відповідачами не надано.

Ухвалою від 29.04.2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду.

Від ІНФОРМАЦІЯ_4 надійшов відзив відповідно до якого ІНФОРМАЦІЯ_5 заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , вважають, що твердження позивача, викладені в позовній заяві є необґрунтованими та безпідставними, а вимоги такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування відзиву зазначено, що військовозобов?язаний ОСОБА_1 шляхом направлення через АТ "Укрпошта" рекомендованого поштового відправленням № 591 з описом вкладення, будучи належно оповіщеним про виклик на 14 год. 00 хв., 23.01.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_1 , (повістка № 1855941). Мета виклику: для уточнення облікових даних. Повістку сформовано за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів. В свою чергу відповідно до відомостей з офіційного сайту АТ "Укрпошта", що до трекінгу рекомендоване поштове відправлення № 591, військовозобов?язаному ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 , не вдалося вручити у зв?язку відсутністю його за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою АТ "Укрпошта" про причини повернення/доставки від 29.01.2025 року. Окрім цього встановлено, що військовозобов?язаний ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 , в особливий період, під час проведення мобілізації, отримавши направлення № 308385 на проходження медичного огляду в позаштатній ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 відмовився від проходження медичного огляду з метою визначення його придатності до військової служби, про дані про що містить протокол № 35 про адміністративне правопорушення від придатності до військової служби № НОМЕР_1 від 04.04.2025 року, аркуш попередження про кримінальну та адміністративну відповідальність за ухилення від проходження медичного огляду від 04.04.2025 року додаються). Підстав в нього для відстрочки немає та у визначеному законодавством порядку останній не заброньований. Під час вручення роздрукованого направлення військовозобов?язаному ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 , під особистий підпис було доведено вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду. ОСОБА_1 , був повідомлений про дату, час і місце розгляду даної адміністративної справи у строки, визначені ст. 277-2 КУпАП, про що свідчить відео фіксація при складанні протоколів від 04.04.2025 року, одночасно доказом повідомлення про дату, час і місце розгляду справи є особистий підпис в протоколах №35, №36 від 04.04.2025 року про отримання другого примірника протоколу в яких зазначено про дату, час і місце розгляду даної адміністративної справи. Але, не зважаючи, на вищевикладене та норми чинного законодавства України в умовах воєнного стану у особливий період громадянин ОСОБА_3 будучи належним чином оповіщеним не з?явився без поважних причин за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_6 , чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Окрім цього, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 , в особливий період, під час проведення мобілізації, не маючи права на відстрочку будучи не заброньованим, отримавши направлення № 308385 на проходження медичного огляду в позаштатній ВЛК при другому відділі ІНФОРМАЦІЯ_4 відмовився від проходження медичного огляду з метою визначення його придатності до військової служби, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Крім цього, зазначено, що відзив на позовну заяву та посилання на докази не було подано в строк поданий судом оскільки в період військового стану велика завантаженість ІНФОРМАЦІЯ_4 за для виконання планів із забезпечення проведення мобілізації. У зв`язку із цим просить поновити строк на подання відзиву.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Крім цього, після надходження відзиву позивач ознайомився із матеріалами справи, відповіді на відзив від нього не надходило. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням та розпискою. Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, надавши оцінку аргументам сторін, суд дійшов наступних висновків.

Із матеріалів справи встановлено, що згідно з протоколу про адміністративне правопорушення №35 від 04.04.2025 року, 04.04.2025 року о 15 год. 40 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_6 по АДРЕСА_1 , було встановлено, що громадянин ОСОБА_4 отримавши направлення №3083856 на проходження медичного огляду в позаштатній військо-лікарській комісії при ІНФОРМАЦІЯ_6 відмовився проходити медичний огляд ВЛК, при цьому порушивши абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та абз. 4 ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" не виконавши свій військовий обов`язок у зв`язку з чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Вказаний протокол складено в присутності ОСОБА_1 , який при його підписанні зазначив, що сьогодні не пройшов ВЛК у зв`язку зі станом здоров`я, взагалі від проходження не відмовляюся, на даний час перебуваю на лікуванні.

Крім цього, згідно з протоколу про адміністративне правопорушення №36 від 04.04.2025 року, 04.04.2025 року о 16 год. 47 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_6 по АДРЕСА_1 , було встановлено, що громадянин ОСОБА_4 відповідно до п. 41 "Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період", затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 року № 560, будучи належним чином оповіщеним не прибув без поважних причин за викликом 23.01.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_6 , чим порушив абз. 4 ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" абз. 2 ч. 1, 3 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", у зв`язку з чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Вказаний протокол складено в присутності ОСОБА_1 , який при його підписанні зазначив, що дану повістку особисто не отримував і про її існування взагалі нічого не знав.

11.04.2025 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 згідно з ст. 284 КУпАП винесено постанову №36 в якій зазначено, що головним спеціалістом відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_8 державним службовцем ОСОБА_5 , 04.04.2025 року складено відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , протоколи № 35 та № 36 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Згідно ст. 235 КУпАП розгляд даної справи віднесено до компетенції керівника ІНФОРМАЦІЯ_9 . Протоколи про адміністративну відповідальність складено у відповідності до вимог Глави 19 КУпАП. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який притягається до адміністративної відповідальності, повідомлений про дату, час і місце розгляду даної адміністративної справи у строки, визначені ст. 277-2 КУпАП. Клопотань особи, яка притягається го адміністративної відповідальності, його законного представника або адвоката не надходило. Встановлено, що військовозобов?язаний ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 , в особливий період, під час проведення мобілізації, отримавши направлення № 308385 на проходження медичного огляду в позаштатній ВЛК при другому відділі ІНФОРМАЦІЯ_4 відмовився від проходження медичного огляду з метою визначення його придатності до військової служби, про дані про що містить протокол № 35 про адміністративне правопорушення від 04.04.2025 року. Крім цього, встановлено, що будучи належним чином оповіщеним військовозобов`язаний ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 , зазначені у повістці, а також визначені п. 24 "Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період" затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 року № 560" строки до ІНФОРМАЦІЯ_6 не прибув. Про поважні причини неявки не повідомляв та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 25 500 грн.

Із наданих стороною відповідача ІНФОРМАЦІЯ_4 доказів встановлено наступне.

Із повістки №1855941 від 10.01.2025 вбачається, що дана повістка адресована ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 за адресою АДРЕСА_2 , в якій зазначено, що "Вам належить з`явитися АДРЕСА_1 , 23.01.2025 о 14:00 годині для уточнення даних при ІНФОРМАЦІЯ_10 ". Дана повістка була направлена 14.01.2025 з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яка повернулася з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Із направлення №3083856 від 04.04.2025 року вбачається, що "направляється ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , для визначення придатності до військової служби. ВЛК відбудеться на базі закладу охорони здоров`я КНП Яготинської міської ради "Яготинська центральна міська лікарня" за адресою: Київська область, м. Яготин, вул. Незалежності, 71. В направленні міститься запис ОСОБА_1 "від проходження військової лікарської комісії відмовляюсь" під особистий підпис.

Також додано розписку ОСОБА_1 від 04.04.2025 року, в якій зазначено "Я, військовозобовязаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , попереджений ІНФОРМАЦІЯ_5 про те, що чинним законодавством України передбачено кримінальну та адміністративну відповідальність за ухилення від призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, а також за ухилення від військового обліку та/або навчальних (спеціальних) зборів.

Крім цього, до відзиву надано диск з відеозаписами.

Як вбачається із відеозапису "NOR_8888888_000000_3948_0014", ОСОБА_1 роз`яснено, що відносно нього складено адміністративний протокол №35 від 04.04.2025 року, про те, що ОСОБА_1 будучи попередженим про адміністративну відповідальність відмовився від проходження військово-лікарської комісії за направленням № 3083856 без поважних причин. Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 підтвердив, що він власноруч зробив запис в направленні про відмову від проходження військово-лікарської комісії. Далі ОСОБА_1 роз`яснюється про те, що він зобов`язаний проходити військово-лікарську комісію за направленням. Після чого, ОСОБА_1 на запитання "чи відмовляється він від проходження військово-лікарської комісії?" відповів "не відмовляюся", "щас не буду". Далі на запитання "чи відмовляється від даного направлення?" ОСОБА_1 відповідає "на сьогоднішній день, да". При цьому, жодних причин не зазначає. При цьому в направленні також міститься зроблений ним запис про відмову від проходження без зазнчення будь-яких причин взагалі.

Як вбачається із відеозапису "NOR_3888888_000009_0338_0015" ОСОБА_1 надано протокол для ознайомлення, роз`яснено його права та обов`язки. Також вбачається, що ОСОБА_1 надав письмові пояснення в протоколі та підписав його.

Крім цього, як вбачається із відеозапису "NOR_8888888_000000_3727_0016" ОСОБА_1 роз`яснено що відносно нього складено протокол № 36 від 04.04.2025, про те, що ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим, не прибув без поважних причин за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_10 . ОСОБА_1 зазначив, що суть правопорушення йому зрозуміла. При цьому зазначив, що повістки не отримував. Будь-яких зауважень чи заперечень не висловив.

Також, як вбачається із відеозапису "NOR_8888888_000000_5529_0017" ОСОБА_1 роз`яснено права та обов`язки. Також повідомлено ОСОБА_1 про розгляд справи. Після цього він надав письмові пояснення в протоколі.

Оцінивши в сукупності надані сторонами докази, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

У статті 235 КУпАП зазначено, що військові комісаріати розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення військовозобов`язаними чи призовниками законодавства про військовий обов`язок і військову службу, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про неявку на виклик у військовий комісаріат (статті 210, 210-1, 211-211-6).

Від імені військових комісаріатів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право районні (міські) військові комісари.

Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-XII (далі Закон № 3543-XII) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

За визначенням, наведеним в абзаці 5 частини 1 статті 1 Закону №3543-XII особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17 березня 2014 року, коли оприлюднено Указ Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 Про часткову мобілізацію.

24 лютого 2022 року Верховною Радою України прийнято Закон України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні №2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року Про введення воєнного стану в Україні, відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та діє на теперішній час.

Статтею 210-1 КУпАП передбачено покарання порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 3 вказаної статті встановлено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період накладенням штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 22 Закону №3543-XII громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України-за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляд

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП закріплено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У розумінні ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхні представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За правилами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз положень статей КУпАП дає підстави для висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В свою чергу, відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності. До структури складу адміністративного правопорушення відносяться: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; та суб`єктивна сторона.

Суб`єктивна сторона - це внутрішня сторона проступку, психічний стан суб`єкта проступку, що характеризує його волю, яка виявляється в протиправній дії, його ставлення до дії, яку він вчинив.

Ознаками суб`єктивної сторони проступку є вина, мотив і мета правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення.

Крім діяння, ознаками об`єктивної сторони правопорушення є місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя здійснення діяння.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідач, як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності, у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, посилання на докази, якими він керувався при ухваленні відповідного рішення. Дотримання даних вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови у судовому порядку.

Згідно з п. 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

При цьому, статтею 251 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Отже, для притягнення військовозобов`язаного до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у разі неявки за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, орган (посадова особа) має встановити чи було належним чином повідомлено особу про такий обов`язок шляхом вручення повістки.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 04.04.2025, на підставі якого винесено оскаржувану постанову вбачається, що громадянину ОСОБА_1 14.01.2025 було надіслано за адресою зареєстрованого місця проживання повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_6 засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення, відповідно до якої йому належало з`явитися 23.01.2025 р. до ІНФОРМАЦІЯ_6 на 23.01.2025 року об 14:00 год. для уточнення даних. Відповідно до опису вкладення рекомендованого поштового відправлення (Форма 107П) № 591 в графі "Найменування документу" зазначено "Повістка". 31.01.2025 року повістка №1855941 була повернута до ІНФОРМАЦІЯ_6 з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок № 560, в редакції, чинній на час винесення оскаржуваної постанови від 11.04.2025).

Вищевказаний Порядок визначає, зокрема, процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних, організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби, процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

За приписами підпункту 1 пункту 27 Порядку №560, під час мобілізації громадяни викликаються з метою: до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів: взяття на військовий облік; проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

Пунктом 28 Порядку №560 передбачено, що виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).

Відповідно до пункту 41 Порядку № 560 Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Як вбачається з матеріалів справи на ім`я ОСОБА_1 10.01.2025 сформовано повістку №1855941 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Повістка направлена засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням за №591 на адресу місця проживання позивача: АДРЕСА_2 .

Вказану адресу місця проживання особисто вказано позивачем й при зверненні до суду з позовом у даній справі.

Відповідно до копії довідки про причини повернення/досилання вбачається, що поштове відправлення повернуто відправнику з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою.

Так, відповідно до пункту 82 Правил надання послуг поштового зв`язку затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України №1071 від 10.10.2023, рекомендовані листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК.

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Так, відповідно до ксерокопії наданого відповідачем витягу про рух поштового відправлення № 591, вбачається, що поштове відправлення:

- прибуло до відділення 14.01.2025;

- невдала спроба вручення 16.01.2025;

- повернення відправнику, відсутність адресата за вказаною адресою 29.01.2025.

З наведеного вбачається дотримання порядку вручення повістки направленої поштовим відправлення №591, а саме дотримано процедури інформування одержувача про надходження рекомендованого листа та вичікування трьох робочих днів після такого інформування.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач переконався у належному повідомленні позивача про обов`язок з`явитися до ТЦК, а відтак останнім доведено наявності в його діях порушення ч. 1 ст. 22 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а відповідно і складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Крім цього, відповідно до п. 74 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16 травня 2024 року, передбачено, що резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті. Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 по справі №760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 по справі№536/583/17).

Із протоколу № 35 вбачається, що 04.04.2025 року о 15 год. 40 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_6 по АДРЕСА_1 , було встановлено, що громадянин ОСОБА_4 отримавши направлення №3083856 на проходження медичного огляду в позаштатній військо-лікарській комісії при ІНФОРМАЦІЯ_6 відмовився проходити медичний огляд ВЛК. Вказаний протокол складено в присутності ОСОБА_1 , який при його підписанні зазначив, що сьогодні не пройшов ВЛК в зв`язку із станом здоров`я, взагалі від проходження не відмовляюся, на даний час перебуваю на лікуванні.

Посилання позивача на відсутність складу адміністративного правопорушення через те, що він не відмовлявся від проходження ВЛК, а лише просив перенести на інший день через погіршення стану здоров`я, є безпідставними, оскільки із направлення №3083856 від 04.04.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 особисто зазначив "Від проходження військової лікарської комісії відмовляюся". Крім цього, в протоколі зазначив "сьогодні не пройшов ВЛК в зв`язку із станом здоров`я, взагалі від проходження не відмовляюся, на даний час перебуваю на лікуванні".

Разом із тим, позивачем не надано будь-яких медичних документів щодо стану здоров`я, так само і не надано докази проходження військово-лікарської комісії ні в інший будь-який, ні на день розгляду даної справи.

З огляду на вищевикладене у своїй скупності, суд дійшов висновку, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки останній будучи військовозобов`язаним, відмовився від проходження медичного огляду в особливий період, тим самим позивач порушив вимоги законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

З огляду на викладене, постанова №36 від 11.04.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 КУпАП, винесена ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 у межах своїх повноважень, зміст постанови відповідає вимогам ст. ст. 283-284 КУпАП, адміністративне стягнення накладено в межах санкції статті, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначених вище адміністративних правопорушень підтверджується належними доказами по справі.

Матеріали справи, в тому числі й досліджений відеозапис, не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників ІНФОРМАЦІЯ_9 було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками ТЦК (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) суду не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Щодо вимоги про визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_9 з винесення оскаржуваної постанови, суд зазначає, що вони не підлягають задоволенню також у зв`язку із тим, що повноваження суду при розгляді справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності зводяться до права на залишення без змін, скасування рішення або зміну заходу стягнення (ст. 286 КАС України).

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За вищевказаних обставин, аргументи позивача про необґрунтованість та безпідставність ухваленої оспорюваної постанови не знайшли свого підтвердження, а тому суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити повністю.

Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, витрати зі сплати судового збору належить віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 139, 242, 244-246, 257, 262, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідачі:

- ІНФОРМАЦІЯ_11 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ;

- ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення підписано 29.05.2025.

Суддя М. М. Нарольський