Справа № 711/2071/25
Суддя: Пономар В. О.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 711/2071/25
Провадження № 2-адр/712/4/25
26 травня 2025 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Пономаря В.О.,
за участю секретаря судового засідання Кеденко Я.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Скіць Емми Кароївни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу,
У провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.
Соснівським районним судом м. Черкаси 08.05.2025 ухвалено рішення, яким задоволено позовні вимоги у повному обсязі та стягнуто із ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь позивача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 968 грн 96 коп.
15.05.2025 до суду через систему «Електронний суд» представником позивача Скіць Е.К. подано заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з відповідача у розмірі 20 000 грн. В обґрунтування такої заяви представник позивача зазначила, що п. 4.1 договору про надання правничої допомоги від 15.01.2025 сторонами погоджено вартість послуг адвоката, яка встановлюється у фіксованому розмірі за професійну правничу допомогу, надану адвокатом у кожній судовій інстанції окремо та яка сплачується на підставі оформленого між сторонами акту наданих послуг. Згідно з таким актом № 1 від 12.05.2025 сторони погодили, що вартість наданих послуг (гонорар) адвоката у справі № 711/2071/25 становить по 20 000 грн у кожній судовій інстанції. Оскільки позов було задоволено в повному обсязі, то витрати позивача з оплати послуг адвоката потрібно покласти на відповідача.
Представником відповідача Тимошенком О.А. 22.05.2025 до суду подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, де останній зазначив, що розгляд справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження, а отже така справа відноситься до категорії справ незначної складності. Заявлена представником позивача сума витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірною з ціною позову та складає 80 % від останньої, а суд при визначенні суми відшкодування має виходити з критерію реальності адвокатських витрат, а саме із встановлення їх дійсності та необхідності. Додатково вказав, що представником позивача до акту наданих послуг № 1 від 12.05.2025 включено послуги, які фактично позивачу не надавались. Зокрема, в такому акті вказано послугу з отримання відповідей від органів влади, підприємств, установ, організацій, однак позивачем не обґрунтовано які саме відповіді і від яких юридичних осіб були отримані, а також участь адвоката у судових засіданнях, в той час як у рішенні суду від 08.05.2025 у справі № 711/2071/25 зазначено, що «в судове засідання, призначене на 17.04.2025, позивач та представник позивача не з`явилися, представник позивача подав заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, а також будь яких заяв щодо причин відсутності в судовому засіданні на адресу суду не направив. У судове засідання 08.05.2025 представник відповідача не з`явився, витребувані судом докази до суду не направив. Про місце, день, час судового засідання та обов`язковість виконання ухвали суду від 04.04.2025 повідомлений належним чином. Представник позивача Скіць Е.К. подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Виходячи з приписів ч. 3 ст. 268 КАС України суд ухвалив слухати справу за відсутності сторони відповідача», а, отже справа розглядалась за відсутності учасників справи, представник позивача не брала участі в судових засіданнях та подала заяву про розгляд справи у її відсутність. За таких підстав представник позивача просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.05.2025 вищезазначену заяву прийнято до розгляду та вирішено провести її розгляд без виклику сторін на наявними у справі матеріалами.
Дослідивши надані докази на підтвердження вимог позивача про відшкодування судових витрат суд дійшов таких висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно із ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як встановлено матеріалами справи, судове рішення було винесено 08.05.2025 року, заява про ухвалення додаткового рішення суду представником позивача було подано до суду через систему «Електронний Суд» 14.05.2025 року. До заяви про ухвалення додаткового рішення додано підтвердження про отримання 12.05.2025 представником позивача зазначеного рішення суду. На підставі наданих суду доказів, суд вважає за необхідне поновити строк для звернення з заявою про стягнення витрат на правничу допомогу.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Положеннями ч. 2-3 ст. 134 КАС України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Оскільки за наслідками розгляду справи по суті позовні вимоги були задоволені судом в повному обсязі, то витрати позивача на правову допомогу підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.
Натомість оцінюючи розмір заявлених стороною позивача вимог для компенсації витрат на правову допомогу суд звертає увагу на наступне.
Позивач просив компенсувати йому за рахунок державних асигнувань відповідача витрати з оплати правової допомоги адвоката в сумі 20 000 грн.
Верховний Суд у постанові від 17.09.2019 у справі №810/3806/18 зазначив, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх.
З матеріалів справи судом встановлено, що в якості доказів розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу ним надано: договір про надання правничої допомоги від 15.01.2025, детальний опис робіт (наданих послуг) від 12.05.2025, акт виконаних послуг № 1 від 15.01.2025 та квитанцію до прибуткового касового ордеру від 12.05.2025.
Надаючи оцінку вимогам позивача про відшкодування витрат на правову допомогу в контексті критеріїв співмірності та пропорційності таких витрат суд виходить з наступного.
Частинами 1 та 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
За змістом ч. 5, 7 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує і Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.
У своїй практиці Європейський суд з прав людини вказує, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009, справа «Баришевський проти України» від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: «East/West Alliance Limited» проти України» від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим; «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Також слід звернути увагу на положення ч. 9 ст. 139 та ч.1 ст. 133 КАС України, якими встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощ о. Суд може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат.
Аналіз змісту наданих стороною позивача доказів на підтвердження розміру витрат на правову допомогу свідчить, що відповідні витрати складаються з оплати послуг адвоката за вчинення наступних процесуальних дій, які обумовили витрати адвокатом його робочого часу:
- первинна консультація та правовий аналіз обставин спору, вивчення документів, оцінка судової перспективи;
- підготовка адвокатського запиту до ТЦК про отримання копії постанови, отримання відповідей від органів влади, підприємств, установ, організацій;
- аналіз судової практики у подібних справах, у тому числі практики Верховного Суду;
- розробка правової позиції у справі та її погодження з клієнтом;
- складання і подання позовної заяви відповідно до вимог КАС України;
- розрахунок судового збору, підготовка та подання квитанції про сплату;
- виготовлення додатків до позову, копій позову, подача документів через систему «Електронний суд» або безпосередньо в суд;
- участь адвоката у судових засіданнях (підготовка до виступу, дебати).
В той же час слід звернути увагу, що необґрунтованою є вимога щодо оплати послуг адвоката за отримання відповідей від органів влади, підприємств, установ, організацій, оскільки такі послуги фактично адвокатом не надавались та матеріали справи не містять підтвердження їх надання. Також необхідно зазначити, що позивач та його представник під час розгляду справи в судові засідання не з`являлись, натомість від останньої неодноразово надходити заяви про розгляд справи без її участі та участі позивача, а отже необґрунтованою також є вимога про стягнення витрат, пов`язаних із участю адвоката у судових засіданнях, її підготовки до виступу та судових дебатів. При цьому суд бере до уваги, що розмір гонорару адвоката визначений у фіксованому розмірі, а відтак у сторони позивача не було об`єктивних перешкод для подання доказів розміру витрат на правову допомогу до закінчення розгляду справи по суті.
Оцінюючи складність характеру спірних правовідносин, суд звертає увагу, що позовні вимоги стосуються скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. При цьому ціна позову складає 25 500 грн і по суті визначається штрафом, накладеним на позивача відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення № 297/М/2025 від 23.01.2025. За своєю сутністю такі спірні правовідносини не є складними.
Отже, оцінюючи обґрунтованість заяви позивача щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, об`єктивно необхідним на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, суд доходить висновку, що заявлена позивачем сума в розмірі 20 000 грн. є необґрунтованою, оскільки не співмірна з реальним обсягом правової допомоги, часом, витраченим на надання таких послуг, та не відповідає критерію реальності таких витрат. До того ж відповідна сума витрат (20 000 грн) складає 78,4 % від ціни позову (25 500 грн).
За таких обставин, беручи до уваги розмір ціни позову, складність справи, обсяг виконаних представником позивача робіт, докази на підтвердження понесених витрат, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог щодо компенсації витрат позивача на правову допомогу в межах суми 3 000 грн, оскільки такий розмір видається пропорційним та обґрунтованим з огляду на складність та об`єм справи.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 132-134, 139, 252, 255 КАС України, суд
Поновити ОСОБА_1 строк для звернення з заявою про стягнення витрат на правнучу допомогу.
Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Скіць Емми Кароївни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу- задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 , місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 грн.
Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 26.05.2025.

Суддя В.О. Пономар