Справа № 300/8666/23
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" травня 2025 р. справа № 300/8666/23
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Микитюка Р.В.,
за участю секретаря судового засідання - Лудчак А.В.,
представника позивача - Тугая І.М.,
представника відповідача - Гавадзина М.В.
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРИ ПЛЮС КО"
до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 31.10.2023 №№ 011302/0701, 011304/0701, 011307/0701, 011308/0701 та рішення від 31.10.2023 №011306/0701
ВСТАНОВИВ:
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРИ ПЛЮС КО" (далі також позивач, ТОВ "ТРИ ПЛЮС КО"), 18.12.2023 через систему "Електронний суд" звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (далі також - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 31.10.2023 №№011304/0701, 011302/0701, 011307/0701, 011308/0701 та рішення від 31.10.2023 №011306/0701.
Позовні вимоги мотивовані тим, що висновки, викладені в акті перевірки та прийняті податкові повідомлення-рішення №№011304/0701, 011302/0701, 011307/0701, 011308/0701 від 31.10.2023 та рішення від 31.10.2023 №011306/0701 є необґрунтованими та такими, що не відповідають обставинам справи.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.12.2023 дану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліку позовної заяви (т.1, а.с.5-7).
01.01.2024 представником позивача зазначений в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недолік усунуто, відтак ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.01.2024 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами загального позовного провадження (т.1, а.с.120-121).
05.04.2024 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшло до суду клопотання від 04.04.2024 про призначення судово-економічної експертизи (т.5, а.с.18-19).
На адресу суду, 01.05.2024 надійшло клопотання судового експерта, якій доручено виконання судової економічної експертизи, про уточнення питання та надання додаткових матеріалів (д.м., а.с.3).
Ухвалою суду від 07.05.2024 провадження у справі №300/8666/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРИ ПЛЮС КО" до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 31.10.2023 №№011304/0701, 011302/0701, 011307/0701, 011308/0701 та рішення від 31.10.2023 №011306/0701, - поновлено (д.м., а.с.4-5).
Ухвалою суду від 30.05.2024 клопотання судового експерта ПП "Конекс-ІНІ" І. Перевозової про уточнення питання та надання додаткових матеріалів задоволено.
Провадження у справі № 300/8666/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРИ ПЛЮС КО" до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 31.10.2023 №№011304/0701, 011302/0701, 011307/0701, 011308/0701 та рішення від 31.10.2023 №011306/0701, - зупинено до отримання висновку судово-економічної експертизи (д.м., а.с.23-26).
На адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про повторно витребування у відповідача належним чином засвідчених копій усіх документів, що подавалися позивачем під час проведення документальної планової виїзної перевірки "ТРИ ПЛЮС КО", за наслідками якої відповідачем винесено податкові повідомлення рішення від 31.10.2023 за №№011304/0701, 011302/0701, 011307/0701, 011308/0701 та рішення від 31.10.2023 №011306/0701 (д.м., а.с.47-49).
Ухвалою суду від 01.10.2024 провадження у справі №300/8666/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ТРИ ПЛЮС КО до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 31.10.2023 №№011304/0701, 011302/0701, 011307/0701, 011308/0701 та рішення від 31.10.2023 №011306/0701, - поновлено (д.м., а.с.72-73).
Ухвалою суду від 10.10.2024 клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРИ ПЛЮС КО" про витребування доказів задоволено.
Повторно витребувано від Головного управління ДПС в Івано-Франківській області належним чином засвідчених копій документів не наданих на виконання ухвали від 30.05.2024 про витребування належним чином засвідчених усіх документів, що подавалися позивачем під час проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "ТРИ ПЛЮС КО", за наслідками якої відповідачем винесено податкові повідомлення рішення від 31.10.2023 за №№011304/0701, 011302/0701, 011307/0701, 011308/0701 та рішення від 31.10.2023 №011306/0701, з урахуванням раніше поданих документів.
Провадження у справі №300/8666/23 за позовом ТзОВ "ТРИ ПЛЮС КО" до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 31.10.2023 №№011304/0701, 011302/0701, 011307/0701, 011308/0701 та рішення від 31.10.2023 №011306/0701, - зупинено до отримання висновку судово-економічної експертизи (д.с., а.с.86-88).
20.01.2025 на адресу суду надійшов висновок судово-економічної експертизи № 06/01-25 від 06.01.2025, складений за результатами проведення судової економічної експертизи експертами ПП "Конекс-ІНІ" (т.5, а.с.45-155).
Ухвалою суду від 30.01.2025 провадження у справі №300/8666/23 поновлено (т.5, а.с.156-158).
Протокольною ухвалою від 06.03.2025 року судом закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду (т.25, а.с.175-176).
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, з підстав викладених в адміністративному позові, просив позов задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, з підстав викладених у відзиві на адміністративний позов та письмових поясненнях, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.
Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши подані сторонами письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відзив на позов та письмові пояснення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та спору по суті судом встановлено такі обставини.
На підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп. 75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.8 п.78.1 ст . 78, п.82.2 ст.82, п. 200.11, ст. 200, пп. 69.2, п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, та наказу ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 25.09.2023 №1622-п проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "ТРИ ПЛЮС КО". За результатами проведеної перевірки складено акт документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ТРИ ПЛЮС КО" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2017 по 31.03.2023, валютного законодавства за період з 01.01.2017 по 31.03.2023, з питань єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 31.03.2023, іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.03.2023 від 21.08.2023 №9526/09-19-07-01/35889354 (т.1).
На підставі зазначеного Акту перевірки відповідачем винесено: податкові повідомлення-рішення від 31.10.2023р. №011304/0701, №011302/0701, №011307/0701, №011308/0701 та рішення від 31.10.2023р. №011306/0701 (т.1, а.с.12-22).
Вважаючи вищевказані податкові повідомлення-рішення та рішення органу ДПС протиправними позивач звернувся з позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відповідності прийнятих податкових повідомлень-рішень та рішень вимогам законодавства, суд виходить із такого.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює та визначає ПК України.
Відповідно до статті 21 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (з наступними змінами та доповненнями) (далі - ПК України) посадові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами, не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.
Згідно підпункту 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Підпунктом 62.1.3 п. 62.1 ст. 62 ПК України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Так, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством (п. 44.1 ст. 44 ПК України).
При цьому, платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно з пунктом 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Положеннями підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України встановлено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
Наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 року № 727 затверджено Порядок оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків (далі Порядок № 727).
Згідно до пункту 3, 4, 5 розділу II Порядку 727, акт документальної перевірки має містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного законодавства, законодавства з єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (далі - податкове, валютне та інше законодавство, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи).
В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджує наявність зазначених фактів.
Згідно до підпункту 2 пункт 4 розділу III Порядку 727 у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно:
викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення;
викласти зміст порушень (у разі їх встановлення), в тому числі щодо правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування згідно з первинними документами, бухгалтерським обліком відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;
зазначити інформацію щодо фактів та обставин, які підтверджують та доводять наявність вини платника податків (з детальним їх описом; дослідженням, яке доводить, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, встановлених Кодексом, проте не вжив достатніх заходів для їх дотримання; документи та інформацію, яка підтверджує наявність вини платника податків), а також інформацію щодо наявності пом`якшуючих обставин або обставин, що обтяжують або звільняють від фінансової відповідальності платника податків;
зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та/або бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;
у разі відсутності первинних документів, документів податкового та/або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів;
у разі отримання під час перевірки копій документів, які підтверджують факт виявленого порушення, про це робиться запис із відображенням підстав для їх отримання, а також переліку цих документів;
у разі відмови платника податків, посадових осіб платника податків (керівника платника податків або уповноважених ним осіб) надати документи та/або копії документів посадовій особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків, посадової особи платника податків, уповноваженої здійснювати від його імені юридичні дії, та переліку документів (копій документів), які йому запропоновано подати, факт складання такого акта відображається в акті (довідці) документальної перевірки;
у разі надання платником податків, посадовими особами платника податків (керівником платника податків або уповноваженою ним особою) посадовим особам контролюючого органу письмових пояснень щодо встановлених порушень податкового законодавства та/або причин ненадання первинних та інших документів, що підтверджують встановлені порушення, або їх копій факти надання таких пояснень необхідно відобразити в акті документальної перевірки.
Таким чином, у випадку встановлення в ході проведення документальної перевірки порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контролюючий орган повинен скласти акт перевірки, у якому чітко описати виявлені порушення з посиланням на первинні документи, які його підтверджують.
Обов`язково наводиться в акті документальної перевірки інформація щодо фактів та обставин, які підтверджують та доводять наявність вини платника податків (з детальним їх описом; дослідженням, яке доводить, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, встановлених Податковим кодексом, проте не вжив достатніх заходів для їх дотримання; документами та інформацією, яка підтверджує наявність вини платника податків), а також інформація щодо пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності платника податків.
Текст Акта документальної перевірки повинен деталізовано відображати зміст та суть встановлених контролюючим органом порушень та відповідати встановленим висновкам про вчинене платником податків порушення.
Описова частина акта документальної перевірки повинна бути сформульована таким чином, щоб платник податків міг зрозуміти в чому, на думку податкового органу, полягає склад вчиненого правопорушення та, заперечуючи проти встановлених у висновках акта перевірки порушень, на підставі яких прийнято податкове повідомлення-рішення, мав змогу подати заперечення проти акта документальної перевірки чи звернутися до суду з позовом про оскарження прийнятих за наслідками такої перевірки рішень контролюючого органу.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2023 року у справі № 815/6819/14.
При цьому, суд зауважує, що незважаючи на те, що акт документальної перевірки не є самостійним предметом судового оскарження, він є одним із доказів в адміністративній справі про визнання протиправним та скасування рішення контролюючого органу, прийнятого ним за наслідками проведеної перевірки.
Зокрема, в складених відповідачем актах перевірок вказано про заниження позивачем суми податку на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету, яке полягало в тому, що на розрахункові рахунки ТОВ "ТРИ ПЛЮС КО" протягом 2017-2019 надходили грошові кошти із призначенням "оплата за металобрухт", зокрема від наступних суб?єктів господарювання: ПП "Сталь Мет Контракт" (код 38182762), ТОВ "МІТАЛЛ СТІЛ" (код 40393908), ТОВ "ВТБ ГРУП" (код 40397991), ТОВ "ДЕКОНВ" (код 40394346), ТОВ "ВФК КРОНОС", ТОВ "Укрметко ЛТД" (код 37356274), ТОВ "АКС-КЕПІТАЛ" (код 42492515).
Відповідач вказує в акті, що кошти отримані від вказаних підприємств, не пов`язанi з постачанням товарів та відсутні дані у ТОВ "ТРИ ПЛЮС КО" щодо необхідності їх повернення у майбутньому. На думку відповідача наведені суб`єкти господарювання у період перерахування грошових коштів не мали достатніх трудових та матеріальних ресурсів, для здійснення діяльності, не звітували, або після декларування певних показників не подавали звітність, згідно судових ухвал проводили шляхом внесення недостовірних відомостей до офіційних документів, незаконне формування податкового кредиту та валових витрат від операцій з придбання металобрухту, організували схему ухилення від сплати податків. По факту діяльності вказаних контрагентів зареєстровано кримінальні провадження.
Вказані висновки актів перевірок не можна вважати обґрунтованими. Невиконання посадовими особами згаданих контрагентів або будь якими іншими суб`єктами господарювання будь яких вимог цивільного, господарського чи податкового законодавства або вимог щодо документального оформлення господарських операцій, не може впливати на документальне оформлення їх взаємовідносин з ТОВ "ТРИ ПЛЮС КО". Документальна перевірка ТОВ "ТРИ ПЛЮС КО" повинна здійснюватись дослідженням первинних документів саме цього підприємства, а не його контрагентів чи взагалі третіх осіб з якими у ТОВ "ТРИ ПЛЮС КО" немає господарських взаємовідносин. Методика проведення перевірки загальних положень податкового та іншого законодавства України, контроль за дотриманням якого покладено н а податкові органи, затверджена наказом Державної податкової служби України 09.06.2023 № 444 (далі - Методика проведення перевірки № 444) термін "процедура перевірки" вживаються у такому значенні: послідовність виконання конкретних дій для отримання доказів у процесі перевірки платника податків з метою встановлення своєчасності, достовірності, повноти нарахування т а сплати усіх передбачених Кодексом податків т а зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на податкові органи. Така перевірка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної т а іншої звітності, регістрів податкового т а бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському т а податковому обліку та пов`язані з нарахуванням і сплатою податків т а зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів т а податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Суд звертає увагу, що чинні нормативно-правові акти не передбачають зобов`язання платника податків контролювати наявність чи відсутність декларування контрагентами і третіми особами їх трудових відносин з їх персоналом. Так саме не містять зобов`язання контролювати наявність чи відсутність матеріальних ресурсів контрагентів і третіх осіб. Зобов`язання платника податків контролювати контрагентів і третіх осіб щодо подання останніми звітності також відсутні у чинних нормативно-правових актах. Порушення, допущені одним платником податків, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків. Чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів.
Правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 18 грудня 2018 року у справі № 816/1118/17, від 15 січня 2019 року у справі № 809/2918/13-а. (пункт 36.11. постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2022) полягають в тому, що невиконання контрагентами своїх податкових обов?язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та / або обізнаності платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.
Відповідно до частини восьмої статті 9 Закону № 996-XI відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи. Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що відповідальність, зокрема, за недостовірність відображених у первинних документах даних покладена саме на особу, яка склала та підписала ці документи. Відтак кожен з учасників господарської операції відповідає лише за ті відомості, які до первинного документа вносив він сам . Таким чином, у приписах частини восьмої статті 9 Закону № 996-XI знайшов відображення принцип індивідуальної відповідальності платника податків. Водночас немає жодних підстав перекладати на платника податків відповідальність за внесення до первинних документів недостовірних даних іншою особою. Інакше це буде суперечити принципу індивідуальної відповідальності та визначеним у статті 16 ПК України обов?язкам платника податків, до яких не віднесено те, що останній повинен дбати про правомірність податкового обліку контрагента (пункт 98-101 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2022).
Висновки про відсутність у контрагентів трудових та матеріальних ресурсів зроблено контролюючим органом на підставі аналізу зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації, однак така податкова інформація носить виключно інформативний характер. Така інформація сама собою не доводить та не може свідчити про наявність податкових правопорушень, на які посилається відповідач (пункт 114 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2022).
У правовій позиції Верховного Суду викладену в постанові від 22.06.2022 справі № 400/988/20, (№ K/9901/4593/21) "Так у постанові від 03.09.2019 у справі № 810/3790/17 Верховний Суд вказав, що висновки про відсутність у контрагентів (по "ланцюгу" постачання) трудових та матеріально - технічних ресурсів контролюючим органом зроблено виключно на підставі аналізу зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації, наявної в базі даних ДФС, проте податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень, на які посилається контролюючий орган.
Стаття 73 Податкового кодексу України унормовує порядок отримання податкової інформації контролюючими органами: (п.73.3.) Контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про надання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. (п. 73.5.) З метою отримання податкової інформації, необхідної у зв?язку з проведенням перевірок, контролюючі органи мають право здійснювати зустрічні звірки даних суб`єктів господарювання щодо платника податків.
Під час зустрічної звірки: здійснюється зіставлення даних, отриманих від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин, з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з`ясування повноти їх відображення в обліку платника податків; забезпечується отримання податкової інформації, необхідної для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" випадках, передбачених підпунктом 39.5.2.13 підпункту 39.5.2 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу.
Порядок проведення контролюючими органами зустрічних звірок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1232, де п. 7 передбачається, що за результатами проведеної зустрічної звірки складається довідка.
Отже, ГУ ДПС в Івано-Франківській області не скористалось своїм правом на отримання податкової інформації, що передбачено підпунктами 20.1.2, і 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу І, та пунктами 73.3 і 73.5 статті 73 глави 7 розділу ІІ Податкового кодексу України та п. 7 Порядку проведення контролюючими органами зустрічних звірок, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1232.
Отже, всупереч вимогам Податкового кодексу України і Методики проведення перевірки загальних положень податкового та іншого законодавства України, контроль за дотриманням якого покладено на податкові органи (затверджена наказом Державної податкової служби України 09.06.2023 № 444) ревізорами ДПС у Івано-Франківській області не перевірено правомірність відображення у первинних документах, фінансовій і податковій звітності взаємовідносини ТОВ "ТРИ ПЛЮС КО" з контрагентами.
Також в актах перевірок зазначається, що податковим органом виявлено надходження на розрахункові рахунки ТОВ "ТРИ ПЛЮС КО" протягом 2017 грошових коштів від засновника ОСОБА_1 і з призначенням платежу "поповнення статутного капіталу" на суму що перевищує зареєстрований розмір такого статутного капіталу Товариства.
У матеріалах справи на диску наявна банківська виписка по рахунку НОМЕР_1 Відділення "Івано-Франківське регіональне управління" АТ "Полтава-банк", де відслідковуються дебетові операції з призначенням платежу "Повернення незареєстрованого статутного капіталу", а саме: 03.05.5018 у розмірі 500 000,00 грн, 08.05.2018 у розмірі 60 170,00 грн.
Отже оплата незареєстрованого статутного капіталу повернута підприємством засновнику ОСОБА_1 у розмірі не менш ніж 560 170,00 грн.
Відповідно до пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України надано визначення і терміну "Безповоротна фінансова допомога", і терміну "Поворотна фінансова допомога": "Безповоротна фінансова допомога" - сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; "Поворотна фінансова допомога" - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов?язковою до повернення.
У матеріалах справи наявні Договори про надання поворотної фінансової допомоги № 28/3 від 23.03.2019 і № 08/8 від 08.08.2019 укладені між ТОВ "ТРИ ПЛЮС КО" і ОСОБА_1 у якості "Засновника", де сторонами узгодили: (п. 1.1.) Засновник бере в Підприємства поворотну фінансову допомогу та зобов?язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, переданих даним Договором.
У матеріалах справи на диску наявна банківська виписка по рахунку НОМЕР_1 Відділення "Івано-Франківське регіональне управління" АТ "Полтава-банк", код банку 331489, де відслідковуються дебетові операції з призначенням платежу "Виплата поворотно-фінансової допомоги", а саме:
Отже, висновки відповідача розглядати поповнення статутного капіталу засновником ОСОБА_1 як "безповоротна фінансова допомога" у розумінні пп.14.1.257 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, нормативно і документально не підтверджуються.
Відповідно необґрунтованими є висновки акту в частині того, що: ТОВ "ТРИ ПЛЮС КО" слід було включати до доходу кошти отримані від ОСОБА_1 перерахування яких не пов?язано із внесенням таких коштів до статутного капіталу.
Аналіз витрат позивача здійснено судовими експертами під час складення висновку судової бухгалтерської експертизи, проведеної за ухвалою суду. Щодо документального оформлення витрат, які вплинули на формування собівартості реалізованої продукції, експертиза встановила наявність:
Договір оренди № 7 від 01 жовтня 2016 року укладений "Орендодавцем" ПАТ "Івано-Франківське спеціалізоване управління механізації будівництва" та "Орендарем" ТОВ "ТРИ ПЛЮС КО", де узгоджено, щ о Орендодавець передає, а Орендар приймає у володіння та користування, а також зобов?язуватись сплачувати орендну плату в порядку передбаченому даним договором, наступний механізм: Кран баштовий КБ-308 (п. 1.1). Використання механізму в господарських цілях на спеціалізованому підприємстві по заготівлі та переробці металобрухту чорних та кольорових металів.
У матеріалах справи є додаткові угоди № 1 від 01.10.2017 і № 2 від 30.03.2018 до Договору оренди № 7 від 01 жовтня 2016 року. Додатковою угодою № 2 від 30.03.2018 до Договору оренди № 7 затверджено що розмір місячної орендної плати у розмірі 6 000 грн (шість тисяч гривень 00 коп). У матеріалах справи на диску наявні акти приймання виконаних робіт надання послуг) укладені ТОВ "ТРИ ПЛЮС КО" у якості "Замовника" з ПАТ "Івано-Франківське СУМБ" у якості "Виконавця" яким сторонами документально оформлено надання послуг оренди протягом 2017 - 2019 років згідно договору оренди № 7 від 14 травня 2012 року.
За даними актів приймання виконаних робіт (надання послуг), наявних у матеріалах справи на диску, ТОВ "ТРИ ПЛЮС КО" за 2017 - 2019 роки понесені витрати на оренду сумарно у розмірі 143 000 грн, у тому числі ПДВ у розмірі 23 833,34 грн. Наявні у матеріалах справи акти приймання виконаних робіт (надання послуг) підписані від імені уповноважених осіб обох суб?єктів господарювання та засвідчені печатками ТОВ "ТРИ ПЛЮС КО" і ПАТ "Івано-Франківське СУМБ".
У матеріалах справи наявні звірки взаємних розрахунків між ТОВ "ТРИ ПЛЮС КО" і ПАТ "Івано-Франківське СУМБ" за періоди з 01.01.2016 по 31.12.2016, з 01.01.2017 по 31.12.2017, з 01.01.2018 по 31.12.2018, з 01.01.2019 по 31.12.2019 підписані від імені уповноважених осіб обох суб?єктів господарювання і засвідчені печатками ТОВ "ТРИ ПЛЮС КО" і ПАТ "Івано-Франківське спеціалізоване управління механізації будівництва", де згруповані акти здавання-приймання робіт і інформація про оплату грошових коштів за надання механізмів в оренду. Основна облікова інформація, що сторонами документально затверджена звірками взаємних розрахунків, наявними у матеріалах справи на диску, згрупована у таблиці 1.15. Отже, за даними регістрів бухгалтерського обліку, що наявні у матеріалах справи на диску, обліковується отримання ТОВ "ТРИ ПЛЮС КО" у якості "Замовника" від ПрАТ "Івано-Франківське СУМБ" у якості "Виконавця" надані послуги з оренди приміщення, відшкодування витрат на водовідведення і водопостачання, витрат електроенергії і реактивної електроенергії сумарно за період з 01.01.2016 по 31.12.2019 у розмірі 192 890,00 грн та оплата замовником цих послуг сумарно за період у розмірі 196 890,00 грн.
У матеріалах справи на диску наявні договір оренди № 10 від 01 жовтня 2016 року та додаткові угоди № 1 від 24.03.2017, № 2 від 29.09.2017 і № 3 від 30.03.2018 до договору оренди № 10 від 01 жовтня 2016 року укладені ПрАТ "Івано-Франківське управління виробничо-технологічної комплектації" і ТОВ "ТРИ ПЛЮС КО" де узгоджено, що Орендодавець передає, а Орендар приймає у володіння та користування, а також зобов?язується сплачувати оренду плату в порядку передбаченому даним договором, наступне майно: Виробничий підкрановий майданчик площею орієнтовно 3500 м2 (п. 1.1). адреса, за якою знаходиться майно: вул. Левинського, 2А, м. Івано-Франківськ (п. 1.2). Облаштування приймального пункту спеціалізованого підприємства по заготівлі та переробці металобрухту чорних та кольорових металів (п.2.1). Розмір місячної орендної плати становить 8 650 грн (вісім тисяч шістсот п`ятдесят гривень 00 коп) починаючи із жовтня 2016 року (п.5.1). Додатковою угодою № 1 від 24.03.2017 затверджено розмір місячної орендної плати становить 10 350 грн починаючи із квітня 2017 року (п. 5.1).
У матеріалах справи на диску наявні акти здавання-приймання робіт укладені ТОВ "ТРИ ПЛЮС КО" у якості "Замовника" з ПрАТ "Івано-Франківське УВТК" у якості "Виконавця", яким сторонами документально оформлено надання послуг оренди приміщення, витрати на водовідведення і водопостачання, витрати електроенергії і реактивної електроенергії. За даними актів здавання-приймання робіт, наявних у матеріалах справи на диску, ТОВ "Три плюс ко" за 2017 - 2019 роки понесені витрати сумарно у розмірі 416 912,71 грн, у тому числі ПДВ у розмірі 69 485,45 грн. Наявні у матеріалах справи на диску акти здавання-приймання робіт підписані від імені уповноважених осіб обох суб?єктів господарювання та засвідчені печатками ТОВ "ТРИ ПЛЮС КО" і ПрАТ "Івано-Франківське УВТК".
Акт приймання металів кольорових та чорних (вторинних) ПАТ "Укртрансгаз" (Богорочанська ДТГ) підписаний від імені уповноважених осіб що прийняли і здали брухт чорних металів та від імені представників підприємства-постачальника відповідальних за вибухобезпечність, хімічну безпечність і за радіаційну безпечність та засвідчений печатками ТОВ "ТРИ ПЛЮС КО" у якості "Одержувача" і Філія "Агрогаз" ПАТ "Укртрансгаз" (Богорочанська ДТГ) у якості "Постачальника".
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов?язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов?язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.
Згідно з положеннями пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов?язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов?язаних з визначенням об?єктів оподаткування та/або податкових зобов?язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов?язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, щ о визначені абзацом першим цього пункту.
Статтею 1 Закону Про бухгалтерський облік визначено загальне поняття та характеристика документу на підставі якого виникає право та обов?язок в платника податків на формування показників податкової, бухгалтерської та фінансової звітності. Таким документом є первинний документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після ї ї закінчення. Вимоги до первинного документу встановлені ст. 9 цього ж Закону та повинні мати такі обов?язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов?язань, власному капіталі підприємства.
Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 унормовує що (п. 2.1) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи). (п. 2.3.) Первинні документи повинні мати такі обов?язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у грошовому та за можливості у натуральних вимірниках), посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: печатка, ідентифікаційний код підприємства, установи з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
ПП. 1.2 п. 1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку надано визначення термінів: первинні документи - це документи, створені у паперовій або в електронній формі, які містять відомості про господарські операції;
регістри бухгалтерського обліку (облікові регістри) - це носії інформації, складені у паперовій або в електронній формі, призначені для хронологічного, систематичного або комбінованого накопичення, групування та узагальнення інформації з первинних документів, що прийняті до обліку. Регістри бухгалтерського обліку (облікові регістри) можуть бути у вигляді відомостей, ордерів, книг, журналів тощо.
Таким чином, проведення будь-якої господарської операції підприємства фіксується та підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік. Відповідно д о ч. 2 ст.3 Закону "Про бухгалтерський облік", на даних бухгалтерського обліку базуються фінансова, податкова, статистична т а інші види звітності.
Отже, первинні документи по відображенню господарської операції є підставою й для податкового обліку.
Докладно описані судом вище акти здачі-приймання робіт, акти приймання виконаних робіт (надання послуг), акти приймання металів кольорових та чорних (вторинних), накладні, видаткові накладні на брухт чорних і кольорових металів, Товарні накладні що укладались між ТОВ "ТРИ ПЛЮС КО" з його контрагентами - ПрАТ "Івано-Франківське управління виробничо-технологічної комплектації", ПрАТ "Івано-Франківське УВТК", ПАТ "Івано-Франківське СУМБ", ТОВ "Дніпромет", ТОВ "Електролюкс Україна", ТОВ "Івано-Франківський Вторчермет", ТОВ "ЖИТЛОБУД -1", ТОВ "Капіталбудінвест", ТДВ "Івано-Франківськзалізобетон", Філія "Агрогаз" ПАТ "Укртрансгаз" (Богорочанська ДТГ), ПП "ВТОРПЛАСТ +", ТзОВ "Кріон-ЛХЗ", ТОВ "ТІМТЕК", ТОВ "Карпаттехноальянс" є належним чином складеними первинними документами які налічують обов?язкові реквізити, що надають їм юридичну силу і доказовість та які є підставою для формування регістрів бухгалтерського обліку на підставі якої складається фінансова і податкова звітність.
Витрати ТОВ "ТРИ ПЛЮС КО", докладно описані вище, належать до категорії витрат, що формують собівартість реалізованих товарів, робіт, послуг і зменшують оподатковуваний дохід платника, оскільки вони понесені у процесі господарської діяльності, яка документально підтверджується.
Згідно з пунктом 44.2 статті 44 Податкового кодексу України для обрахунку об?єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України передбачено, що об?єктом оподаткування є: прибуток і з джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку ), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
Відповідно до пункту 138.1 статті 138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об?єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу. Витрати операційної діяльності включають: собіватість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об?єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку; витрати банківських установ .
Згідно з п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об??єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов?язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
Таким чином, беручи до уваги усі вищевказані обставини не підтверджуються висновки ГУ ДПС в Івано-Франківській області, викладені в акті перевірки в частині що за результатами документальної перевірки не підтверджено правомірність відображення за період з 01.01.2017 по 31.03.2023 у р. 2050 "собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)" звіту про фінансові результати (відсутні підстави для відображення відповідних сум у складі витрат) в результаті чого завищено показники у рядку 2050 "собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг )" звіту про фінансові результати, відповідно підлягає скасуванню податкове повідомлення-рішення від 31 жовтня 2023 року № 011304/0701.
У акті перевірки № 9526/09-19-07-01/38889354 від 21.08.2023 стверджується, що документальною плановою перевіркою встановлено заниження сум податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету в сумі 2 341 111 грн.
Правові відносини щодо формування податкового кредиту з податку на додану вартість регулюються Податковим кодексом України, ведення бухгалтерського обліку по податкових операціях встановлено Законом України від 16.07.1999 № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (зі змінами і доповненнями ).
Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковим кредитом визнається сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов?язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.
Згідно з підпунктом "а" пункту 198.1, пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг. Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
В силу пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається і з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв?язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.
Відповідно до пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України платник податку зобов?язаний нарахувати податкові зобов?язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість у разі якщо вони призначаються для їх використання або починають використовуватися в неоподатковуваних ПДВ операціях або в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 Податкового кодексу України).
Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв?язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Згідно з пунктами 200.1, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов?язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При від?ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200- 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Відповідно до положень п. 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 ( далі - Порядок №1246), після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та /або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 ПК України; наявності помилок під час заповнення обов?язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України; наявності суми податку н а додану вартість відповідно д о пунктів 2001.3 і 2001.9 статті 2001 ПК України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01.07.2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
За результатами таких перевірок формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування та відповідно до п.14 квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та /або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.
Згідно п.17 Порядку №1246, у разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.
Суд враховує те, що при реєстрації податкової накладної контролюючий орган здійснює масштабну перевірку. Якщо контролюючий орган в ході перевірки не знаходить порушень і податкова накладна не відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків господарської операції та оцінки ступеня ризиків платника податків, серед яких є і перевірка номенклатури товарів, в такому випадку податкова накладна приймається д о реєстрації та реєструється, а платнику податків надсилається засобами електронного зв?язку підтвердження про реєстрацію - квитанція. Платник податків, якому надіслано Квитанцію, як підтвердження реєстрації податкової накладної, фактично пройшов перевірку законності формування податкового зобов?язання ним, як продавцем, та законність формування податкового кредиту його контрагентом-покупцем, який зазначений у зареєстрованій податковій накладній, а отже, неможливо припускати, що має місце незаконність дій або підміна номенклатури у платника податків, якого контролюючий орган вже перевірив та підтвердив законність цієї дії.
При дослідженні нарахування та сплати податку на додану вартість відповідачем повинна була проводитись порівняння показників податкової звітності з зареєстрованими у Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) податковими накладними та розрахунками коригування до них. У матеріалах справи наявні податкові накладні за 2017 2019 рокі які долучені за клопотанням представника позивача (від 04.03.2024 вх. №6878/24).
Як зазначено в постанові П?ятого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2019 у справі № 814/1532/18 "Для поліпшення ефективності боротьби з ухиленням від оподаткування запроваджено новий механізм. Який дозволяє автоматично аналізувати податкову накладну на наявність ризиків та зупинення її реєстрації в ЄРПН ще на стадії реєстрації…. На думку колегії суддів, з указаного роз?яснення слідує "фіктивний" податковий кредит має відсікатись саме на етапі реєстрації податкової накладної. Наслідком цього також повинно бути припинення або прийняття скорочення кількості перевірок та спорів щодо "нікчемності правочинів"".
Отже, на момент проведення перевірки у ревізорів ГУ ДПС у Івано-Франківській області була наявна вся інформація щодо формування ТОВ "ТРИ ПЛЮС КО" податкового кредиту у повному обсязі.
Слід врахувати пункт 23 підрозділу 2 "Особливості справляння податку на додану вартість" розділу ХХ Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УI (зі змінами та доповненнями) який унормовує: "Тимчасово до 1 січня 2027 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів, а також паперу та картону для утилізації (макулатури та відходів) товарної позиції 4707 згідно з УКТ ЗЕД. Переліки таких відходів та брухту чорних і кольорових металів затверджуються Кабінетом Міністрів України".
Отже процитована вище зазначена норма Податкового кодексу України чітко унормовує факт звільнення від оподаткування податком на додану вартість операції з постачання відходів та брухту чорних і кольорових металів, а також паперу та картону для утилізації (макулатури та відходів) товарної позиції 4707 згідно з УКТ ЗЕД.
Окрім витрат на придбання металобрухту і відходів за 2017 - 2019 роки ТОВ "ТРИ ПЛЮС КО" понесені витрати на оренду приміщення, машини, обладнання і устаткування та відшкодування витрат на водовідведення і водопостачання, витрати електроенергії і реактивної електроенергії. Також за документами наявними у матеріалах справи документально підтверджуються витрати ТОВ "ТРИ ПЛЮС КО" на організацію охорони праці та безпеки промислового виробництва.
З метою встановлення правильності висновків зроблених контролюючим органом в актах перевірки, Івано-Франківським окружним адміністративним судом 09.04.2024 призначено судово-економічну експертизу, на вирішення якої, поставлено запитання:
30.05.2024 судом уточнено зміст запитань до експерта, а саме: в запитанні №1 добавлено цифрове значення, після слів "податку на прибуток" - 3813777 грн; в запитанні №2 добавити цифрове значення, після слів "податку на додану вартість" - 1928138 грн.
20.01.2025 на адресу суду надійшов висновок судово-економічної експертизи № 06/01-25 від 06.01.2025, складений за результатами проведення судової економічної експертизи експертами ПП "Конекс-ІНІ".
Даний висновок відповідає вимогам ст.101 КАС України, містить усі необхідні відомості, які передбачені законодавством, в тому числі, попередження (обізнаність) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, ґрунтується на повному та ретельному дослідженні матеріалів, наявних в матеріалах справи та додатково наданих експерту на підставі ухвали суду (з метою повноти експертного дослідження), з урахуванням правильного застосування норм податкового законодавства.
Таким чином, висновок експерта є належним доказом, оскільки містить інформацію про предмет доказування, у даній справі, отриманий у встановленому процесуальним законом порядку, тобто є доказом, на підставі якого встановлені дійсні обставини справи.
За висновками експерта, згідно наданих на дослідження документів,
З підстав докладно описаних у дослідницькій частині, докумен тально та нормативно не підтверджуються висновки ГУ ДПС в Івано- Франківській області, викладені в акті про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ "ТРИ ПЛЮС КО" податкового та валютного законодавства, єдиного внеску на загальнообов`язкове держа вне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 31.03.2023 № 9526/09-19-07-01/38889354 від 21.08.2023 та в акті № 11 158/09-19-07- 01/35889354 від 10.10.2023 щодо заниження ТОВ "ТРИ ПЛЮС КО" податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету.
Отже висновки викладені контролюючим органом в актах перевірки є безпідставними.
Щодо висновків зроблених в акті перевірки про допущення позивачем порушення п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, яке полягало в не складенні та не реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних на реалізацію ТМЦ за липень 2018 року та за серпень 2019 року, суд зазначає, що такі є обґрунтованими, а податкове повідомлення рішення №011307/0701 від 31.10.2023 є законним та не підлягає скасуванню.
Не підлягає задоволенню і позовна вимога про скасування рішення від 31.10.2023 №011306/0701, оскільки, позивачем не спростовано порушення ним пп.4 п.2 ст.6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а саме несвоєчасно подано звітність про суми нарахованого єдиного соціального внеску за травень 2018року, яку подано до органів ДПС 21.06.2018.
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході розгляду справи не довів правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах та жодних доказів на обґрунтування прийнятих оскаржуваних рішень не надав. Натомість, доводи та аргументи позивача, якими останній обґрунтовував позовні вимоги, знайшли підтвердження за наслідками розгляду справи по суті, а тому позовну заяву належить задовольнити частково.
Окрім того, надаючи оцінку доводам сторін, суд враховує, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно.
Принцип добросовісності - загально правовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність може розглядатися як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків.
За таких обставини, адміністративний позов підлягає до часткового задоволення.
Частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
У зв`язку з цим, стягненню на користь позивача підлягає частина сплаченого судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 31.10.2023 №011302/0701, №011304/0701, №011308/0701.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Сторонам рішення надіслати через підсистему "Електронний суд".
Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.

Рішення складене в повному обсязі 29 травня 2025 р.