Справа № 640/20630/21
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2025-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року Справа № 640/20630/21 ЗП/280/561/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я. розглянувши в письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління ДПС у м.Києві (04116 м.Київ, вул. Шолуденка 33/12, ідентифікаційний код 44116011)

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Головного управління ДПС у м.Києві (надалі відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №4 від 08 липня 2021 року.

В обґрунтування позову посилається на те, що 26 червня 2014 року на підставі Акта перевірки ДПІ у Солом`янському районі ГУ Міндоходів у м.Києві було прийнято податкове повідомлення-рішення №, згідно якого позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 138 485,71 грн., у зв`язку із частковим скасуванням податкового-повідомлення рішення №, Головним управлінням ДПС у м.Києві було винесене нове податкове повідомлення-рішення №4 від 08.07.2021. Вказує, що позивач не погоджується з вище зазначеним податковим повідомленням-рішенням, оскільки воно є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Зазначає, що відповідно до довідки Банку від 16.10.2012 № 31-5-4/144 зазначений договір від 22.06.2007 року №0 про надання споживчого кредиту втратив чинність у зв`язку з виконанням Боржником усіх зобов`язань в повному обсязі, а саме повернено позику в сумі 199 000,00 доларів США. Стверджує, що ні акт перевірки, ні лист відповідь АТ "УкрСиббанк" від 15.11.2013 року №10-23/34363, який був використаний під час проведення перевірки не містив структури прощеного боргу. Зазначає, що відповідачем не доведено, що позивачу нараховане податкове зобов`язання у зв`язку із прощенням основної суми боргу. При цьому, що сума отриманого кредиту склала 199 000 доларів США, а сума, яка була сплачена банку позивачем - 248 085,05 доларів США. Зазначає, що оскільки позивач повністю виконала своє зобов`язання та повернула основну суму «позики», Банком було «прощено» саме нараховані відсотки, що не є додатковим благом в розумінні Податкового кодексу України, відповідно оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

ГУ ДПС у м.Києві позовні вимоги не визнало. У відзиві від 10.09.2021 посилається на те, що скасування, зокрема, судовим рішенням податкового повідомлення-рішення про збільшення суми грошових зобов`язань є підставою для складання контролюючим органом податкового повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання. Зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені на підставі акту позапланової перевірки ОСОБА_1 від 07.05.2014 року №2172/26-58-17-07-17-21 з урахуванням постанови ШААС від 08.06.2021 №826/11085/14, тобто: правомірність збільшення податкових зобов`язань підтверджене судовим рішенням (постанова ШААС від 08.06.2021 №826/11085/14), яке набрало законної сили, що не спростовується сторонами. Вказує, що податкове повідомлення-рішення від 08.07.2021 №4, носить штучний (процесуальний) характер, оскільки, інші підстави, ніж наведені у позові в межах справи №826/11085/14 не містить, в силу ст. 78 КАС України обставини збільшення податкових зобов`язань Черненок М.А. встановлені постановою ШААС від від 08.06.2021 №826/11085/14 та повторному доведенню не підлягають. На підставі викладеного, просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі №640/20630/21.

Супровідним листом від 15.01.2024 на виконання положень п. 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 2825-ІХ скеровано матеріали адміністративної справи №640/20630/21 до Запорізького окружного адміністративного суду за належністю.

Справа надійшла до Запорізького окружного адміністративного суду 17.03.2025.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2025 справу передано на розгляд головуючому судді Максименко Л.Я.

Ухвалою суду від 21.03.2025 прийнято справу №640/20630/21 до провадження та продовжити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Державною податковою інспекцією у Солом`янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питання дотримання вимог податкового законодавства з податку на доходи фізичних осіб ОСОБА_1 за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року, за результатами якої складений акт від 07 травня 2014 року № 2172/26-58-17-01-17-1.

За висновками акта перевірки контролюючим органом встановлено порушення позивачем вимог норм пункту 57.1 статті 57, підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163, підпункту 164.2.17 пункти 164.2, 164.1 статті 164, пункту 176.1 статті 176 Податкового кодексу України шляхом заниження суми загального оподатковуваного в 2012 році доходу на суму 652 959,84 грн. прощеного банком боргу.

На підставі акта перевірки 26 червня 2014 року відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення № , згідно якого ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 138 485,71 грн. (в т.ч. 110 788,57 грн. за основним платежем та 27 697,14 грн. за штрафними санкціями).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.10.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2021 року у справі 826/11085/14, зокрема, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 26.06.2014 № в частині визначення ОСОБА_1 грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 5150,42 грн. (п`ять тисяч сто п`ятдесят гривень 42 коп.), з яких 4120,34 грн. (чотири тисячі сто двадцять гривень 34 коп.) основного зобов`язання та 1030,08 грн. (одна тисяча тридцять гривень 08 коп.) штрафних санкцій.

З урахуванням рішення суду, Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення №4 від 08 липня 2021 року, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 133 335,29 грн. (в т.ч. 106 668,23 грн. за основним платежем та 26 667,06 грн. за штрафними санкціями).

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням №4 від 08 липня 2021 року позивач звернувся із вказаною позовною заявою до суду.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - Податковий кодекс України).

Згідно з підпунктами 163.1.1 та 163.1.2 пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до абзацу другого пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

За правилами підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (в редакції, чинній до 1 січня 2015 року) до оподатковуваного доходу включаються суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі статтею 605 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що додаткове благо визначається як дохід у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує дохід платника податку. Водночас, в разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку - боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.

Таким чином, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує дохід платника податку і включається в його оподатковуваний дохід.

Відсутність в підпункті «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України точності щодо визначення додаткового блага у вигляді суми боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, була усунена шляхом внесення змін Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VIII, який набрав чинності з 1 січня 2015 року.

Згідно з підпунктом «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (в редакції, чинній з 1 січня 2015 року) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Таким чином, законодавець під додатковим благом розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, нараховані за користування кредитом, прощені (анульовані) кредитором.

Наведене підтверджується і змінами, які в подальшому внесені до законодавства, зокрема, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань» від 09 квітня 2015 року №321-VIII, який набрав чинності 07 травня 2015 року, редакція підпункту 165.1.55 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України була доповнена абзацом другим, у зв`язку з чим сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності не підлягали включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

Судом встановлено, що спірне податкове повідомлення-рішення винесено контролюючим органом на підставі акту перевірки від 07 травня 2014 року № 2172/26-58-17-01-17-1, в якому контролюючим органом зроблено висновок про порушення позивачем вимог норм пункту 57.1 статті 57, підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163, підпункту 164.2.17 пункти 164.2, 164.1 статті 164, пункту 176.1 статті 176 Податкового кодексу України шляхом заниження суми загального оподатковуваного в 2012 році доходу на суму 652 959,84 грн. прощеного банком боргу, а також, з урахуанням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2021 у справі № 826/11085/14.

Водночас, позивач покликається на те, що нею було погашено основну суму боргу перед банком, а відповідачем не доведено, що банком прощено саме основну суму боргу.

З приводу таких доводів слід зазначити, що Окружним адміністративним судом міста Києва у рішенні від 29.10.2020 по справі № 826/11085/14, яке набрало законної сили згідно постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2021 у справі № 826/11085/14 було зроблено такий висновок: «…загальна сума основного боргу позивача за кредитним договором від 22.06.2007 №0 становила 199000,00 дол. США. Враховуючи те, що позивачем сплачено 118603,60 дол. США основного боргу, залишок основної заборгованості за кредитом склав 80396,40 дол. США. Саме вказану суму основного боргу анульовано третьою особою, про що вказано у повідомленні від 17.10.2012 №31-5-4/140.

Таким чином, суд вважає безпідставними доводи позивача про те, що нею погашено основну суму боргу за кредитним договором, оскільки як видно з матеріалів справи, сума, сплачена ОСОБА_1 третій особі у розмірі 248 085,05 дол. США включала крім основного боргу також відсотки за користування кредитом та комісію.

Отже, судом встановлено, що третьою особою прощено позивачу суму 81691,46 дол. США, що складає 652959,84 грн. по курсу НБУ станом на 17.10.2012, яка включає в себе 80 396,40 дол. США - основного боргу та 1295,06 дол. США - відсотків за користування кредитом…».

Тобто, рішенням суду, яке набрало законної сили вже встановлено те, що банком прощено позивачці суму, яка включає в себе як основний борг, так і відсотки за користування кредитом, тому, в силу положень ч. 4 ст. 78 КАС України, такі обставини не потребують повторного дослідження та доказування.

Вказаним рішенням суду було також визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 26.06.2014 № в частині визначення ОСОБА_1 грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 5150,42 грн. (п`ять тисяч сто п`ятдесят гривень 42 коп.), з яких 4120,34 грн. (чотири тисячі сто двадцять гривень 34 коп.) основного зобов`язання та 1030,08 грн. (одна тисяча тридцять гривень 08 коп.) штрафних санкцій, яке було прийняте на підставі акту перевірки від 07 травня 2014 року № 2172/26-58-17-01-17-1.

Тобто, фактично за результатами судового оскарження податкового повідомлення-рішення від 26.06.2014 №, судовим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.10.2020 по справі № 826/11085/14) грошове зобов`язання визначене такими податковим повідомленням-рішенням зменшено, що відповідно до пунктів 5, 7 Порядку №1204 є підставою для складання податкових повідомлень-рішень, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання.

Згідно п. 60.1.5 ст. 60 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Пунктом 60.4 статті 60 Податкового кодексу України визначено, що у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу.

Відтак, дії відповідача з винесення спірного податкового повідомлення-рішення, стали наслідком зменшення суми грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу від 26.06.2014 № рішенням суду. Тому такі дії вчинено в межах повноважень та у спосіб визначений законодавством.

При цьому, суд звертає увагу, що правомірність визначення позивачу грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб у відповідних розмірах на підставі Акту перевірки від 07 травня 2014 року № 2172/26-58-17-01-17-1 вже встановлено у справі №826/11085/14.

Суд також вказує, що інші аргументи та підстави, зазначені сторонами, не спростовують висновків суду, викладених вище, оскільки судом надано правову оцінку основним аргументам, на яких ґрунтувалися доводи та заперечення учасників справи та оцінено їх в розрізі норм чинного законодавства та встановлених обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч. 1 ст. 143 КАС України).

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат в порядку ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у м.Києві (04116 м.Київ, вул. Шолуденка 33/12, ідентифікаційний код 44116011) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі складено та підписано 29.05.2025.

Суддя Л.Я. Максименко