Справа № 240/21183/23
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м. Житомир справа № 240/21183/23

категорія 102010000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Майстренко Н.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Господар" Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Комунального підприємства "Господар" Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Комунального підприємства «Господар» Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області щодо ненадання відповіді на запит від 07.02.2023;

- зобов`язати Комунальне підприємство «Господар» Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області надати відповідь на запит від 07.02.2023 у повному обсязі запитуваної інформації.

- стягнути з відповідача пронесені ним судові витрати на правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що звернувся із запитом до відповідача, в якому просив надати інформацію в письмовому вигляді про те, чи сплачувало Комунальне підприємство «Господар» Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області та в якому розмірі земельний податок за користування земельною ділянкою за кадастровим номером :04:000:0280 площею 128,5143 га в період з 01.01.2022 по 31.12.2022. Однак відповідач відповіді на звернення не надсилав. Вказану бездіяльність відповідача вважає протиправною, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою судді Липи В.А. відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до розпорядження керівника апарату Житомирського окружного адміністративного суду "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи" та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями, у зв`язку з призовом з 04.07.2024 судді Липи В.А. на військову службу, дану справу передано на розгляд судді Майстренко Н.М.

Ухвалою судді Майстренко Н.М. від 23.07.2024 прийнято до провадження адміністративну справу. Розгляд справи розпочато спочатку за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення її учасників.

На адресу суду від представника Комунального підприємства "Господар" Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач проти заявлених вимог заперечує та просить відмовити в позові. В обґрунтування відзиву відповідач вказав, що заперечує, що ним було допущена бездіяльність щодо розгляду запиту ОСОБА_1 від 07.02.2023, оскільки 14.02.2023 у строк, передбачений Законом України "Про доступ до публічної інформації", на адресу, вказану ним у його ж запиті, було направлено відповідь за вих. №60 від 14.02.2023 на запит. Надання відповіді на запит за вх. №07 від 08.02.2023 та здійснення його відправлення підтверджується наступними доказами: відповіддю на запит за вих. №60 від 14.02.2023; журналом вихідної кореспонденції Комунального підприємства "Господар" Брусилівської селищної ради, яким підтверджено створення та відправлення відповіді на запит за вих. №60 від 14.02.2023; описом вкладення у цінний лист, яким підтверджено відправлення відповіді на запит за вих. №60 від 14.02.2023 на поштову адресу, вказану позивачем у запиті - 12642, Житомирська обл., с. Биків, вул. Житомирська, 167; накладною та фіскальним чеком, якими підтверджено відправлення вказаного цінного листа на поштову адресу, вказану позивачем у запиті - 12642, Житомирська область, с. Биків, вул. Житомирська, 167.

Таким чином, КП "Господар" Брусилівської селищної ради було повністю дотримано порядок та строки розгляду запиту на публічну інформацію та надання на нього відповіді, встановлені Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Водночас, відповідачем зазначено, що у подальшому поштове відправлення №955, в якому містилась відповідь на запит за вих. №60 від 14.02.2023, було повернуто відправнику із зазначенням підстави - адресат відсутній за вказаною адресою.

Крім того, відповідачем зазначено, що Закон України "Про доступ до публічної інформації" встановлює обов`язок надати відповідь на запит у строки, встановлені Законом. Встановлення місцезнаходження та пошук особи, яка звернулась із запитом на публічну інформацію, Законом не передбачені.

При цьому, відповідач вказує, що позивач у своїй позовній заяві зазначає про те, що йому було відомо про направлення поштою відповідачем відповіді на запит на його адресу.

За таких обставин, твердження позивача про ненадання відповідачем відповіді на його запит не відповідають дійсності, що унеможливлює задоволення його позовних вимог.

Стосовно відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн відповідач заперечує та вказує, що такі витрати належним чином не обґрунтовані, тому вимоги про їх відшкодування не підлягають задоволенню.

Відповідно до положень частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що Головієнко 07.02.2023 подав до Комунального підприємства "Господар" запит на отримання публічної інформації. До матеріалів справи ним надано копію запиту, в якому позивач просить надати інформацію в письмовому вигляді про те, чи сплачувало Комунальне підприємство "Господар" та в якому розмірі земельний податок за користування земельною ділянкою за кадастровим номером :04:000:0280 площею 128,5143 га в період з 01.01.2022 по 31.12.2022.

Як стверджує позивач, відповідь на свій запит він не отримав.

Вважаючи, що відповідачем допущена бездіяльність щодо розгляду його запиту на інформацію, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та перевіряючи оскаржувану відмову на відповідність вимогам частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає таке.

Позивач обґрунтовуючи свою позицію посиланнями на Закон України "Про звернення громадян". При цьому, позовні вимоги та відповідно наданий запит від 07.02.2023 року стосуються надання інформації відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Щодо наведеного суд зауважує, що Закон України "Про звернення громадян" регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів та забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Закон України "Про доступ до публічної інформації" визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Так, під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги (ст. 3 Закону України "Про звернення громадян"), а під запитом на інформацію - прохання особи до розпорядника інформації, надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні (ст. 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації").

Отже, вони відрізняються між собою, в першу чергу, своїм змістом: звернення - прохання вчинити певні дії, викладені у пропозиціях, заявах чи скаргах, запит - прохання надати інформацію.

Суд зазначає, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Законом України «Про доступ до публічної інформації» (надалі - Закон) визначено порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

В розумінні ст. 1 зазначеного Закону публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Так, ст. 3 регламентовано, що право на доступ до публічної інформації гарантується:

- обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом;

- визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє;

- максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації;

- доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством;

- здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації;

- юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Суб`єктами правовідносин у сфері доступу до публічної інформації є:

- запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень;

- розпорядники інформації суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

- структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

В свою чергу, розпорядниками інформації для цілей цього Закону, крім іншого, визнаються: суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Порядок реєстрації документів розпорядника інформації встановлений у ст. 18 Закону.

Так, для забезпечення збереження та доступу до публічної інформації документи, що знаходяться у суб`єктів владних повноважень, підлягають обов`язковій реєстрації в системі обліку, що має містити:

- назву документа;

- дату створення документа;

- дату надходження документа;

- джерело інформації (автор, відповідний підрозділ);

- передбачену законом підставу віднесення інформації до категорії з обмеженим доступом;

- строк обмеження доступу до інформації, у разі якщо вона віднесена до інформації з обмеженим доступом;

- галузь;

- ключові слова;

- тип, носій (текстовий документ, електронний документ, плівки, відеозаписи, аудіозаписи тощо);

- вид (нормативні акти, угоди, рішення, протоколи, звіти, прес-релізи);

- проекти рішень (доповідні записки, звернення, заяви, подання, пропозиції, листи тощо);

- форму та місце зберігання документа тощо.

Доступ до системи обліку, що містить інформацію про документ, що знаходиться у суб`єкта владних повноважень, забезпечується шляхом:

1) оприлюднення на офіційних веб-сайтах суб`єктів владних повноважень такої інформації, а в разі їх відсутності - в інший прийнятний спосіб; 2) надання доступу до системи за запитами.

Статтею 19 вищеназваного Закону визначено порядок оформлення запитів на інформацію.

В силу даної норми, запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Письмовий запит подається в довільній формі.

Запит на інформацію має містити:

- ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є;

- загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо;

- підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

З метою спрощення процедури оформлення письмових запитів на інформацію особа може подавати запит шляхом заповнення відповідних форм запитів на інформацію, які можна отримати в розпорядника інформації та на офіційному веб-сайті відповідного розпорядника. Зазначені форми мають містити стислу інструкцію щодо процедури подання запиту на інформацію, її отримання тощо.

У разі якщо з поважних причин (інвалідність, обмежені фізичні можливості тощо) особа не може подати письмовий запит, його має оформити відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації, обов`язково зазначивши в запиті своє ім`я, контактний телефон, та надати копію запиту особі, яка його подала.

Строки стосовно розгляду запитів на інформацію унормовано в статті 20 даного Закону.

Зокрема, вказаною нормою матеріального права визначено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту.

Клопотання про термінове опрацювання запиту має бути обґрунтованим.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

З матеріалів справи встановлено, що позивач 07.02.2023 подав до Комунального підприємства "Господар" Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області запит на отримання публічної інформації. Зі змісту долученого до матеріалів справи запиту встановлено, що позивач просить надати інформацію в письмовому вигляді про те, чи сплачувало Комунальне підприємство "Господар" та в якому розмірі земельний податок за користування земельною ділянкою за кадастровим номером :04:000:0280 площею 128,5143 га в період з 01.01.2022 по 31.12.2022. В запиті вказано адресу заявника - ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 . Як зазначає позивач, відповіді на вказаний запит він не отримав.

Відповідач стверджує, що 14.02.2023 у строк, передбачений Законом України "Про доступ до публічної інформації", на адресу позивача, вказану ним у його ж запиті, було направлено відповідь на запит за вих. №60 від 14.02.2023.

Зі змісту листа-відповіді на запит ОСОБА_1 від 07.02.2023 року вбачається, що відповідач заперечує зміст поданого позивачем запиту, вказуючи що такий запит містив іншу вимогу: "Надати інформацію у письмовому вигляді чи сплачувало Комунальне підприємство «Господар» Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області та в якому розміри прибуток користування зазначеною земельною ділянкою за період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 рік? В разі сплати до якого бюджету сплачувало (місцевого, державного і т.д.)?". Саме на запит такого змісту позивачу надана відповідь, що КП "Господар", детально проаналізувавши направлений запит, встановило, що "він не відповідає вимогам статті 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації", а саме містить некоректний опис інформації, щодо якої зроблено запит. Так, у своєму запиті Ви просите надати інформацію щодо сплати Комунальним підприємством "Господар" Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області податку за користування земельною ділянкою. Водночас, жоден нормативно-правовий акт у нашій державі не містить визначення "сплати прибутку за користування земельною ділянкою". Тож, враховуючи зміст запиту, підприємство позбавлено можливості встановити загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит. За таких обставин, оскільки при зверненні із запитом на отримання інформації Вами не було дотримано вимоги до запиту на інформацію, передбачені частиною п`ятою статті 19 Закону, ми вимушені відмовити в задоволені Вашого запиту. У разі непогодження з вищевикладеною інформацію, Ви маєте право діяти у спосіб передбачений законом".

До відзиву на позовну відповідачем долучені: копія журналу вихідної кореспонденції з відміткою про відправлення відповіді 14.02.2023, опис поштового вкладення на ім`я ОСОБА_1 , копії рекомендованого повідомлення (трек номер 955), квитанції та поштового конверту з квитанцією, в якій наявна відмітка про повернення 24.02.2023 поштового відправлення із зазначенням про те, що «адресат відсутній за вказаною адресою».

Статтею 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

З огляду на викладене, відповідь на запит гр. ОСОБА_2 була надана з дотриманням терміну розгляду, передбаченого ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», що підтверджується належними доказами.

Слід зазначити, що в розумінні Закону «Про поштовий зв`язок», лист - поштове відправлення у вигляді поштового конверта з вкладенням письмового повідомлення або документа, розміри і масу якого встановлено відповідно до законодавства України.

Згідно з абз. 22 п. 2 Правил № 270 поштовий конверт - упаковка, виготовлена за встановленим стандартом і призначена для пересилання письмових повідомлень та іншого вкладення відповідно до цих Правил.

Найменування адресата та його поштова адреса зазначаються внизу праворуч з лицьового боку поштового відправлення без пробілів між рядками і літерами у словах. Найменування відправника та його поштова адреса зазначаються вгорі ліворуч з лицьового боку поштового відправлення або у верхній частині зворотного боку поштового конверта (абз. 2 п. 44 Правил №270).

Згідно наданої відповідачем копії конверту, дослідженого судом, найменуванням адресата поштового відправлення за номером треку 955 вказано ОСОБА_2 , адреса в нижньому правому куті зазначена " АДРЕСА_1 ". Вказана адреса відповідає адресі, зазначеній позивачем у запиті від 07.02.2023.

Тобто на конверті, який призначений для пересилання письмових повідомлень, відповідачем зазначено правильне найменування адресата ОСОБА_1 та його адреси, які вказані ним у запиті від 07.02.2023.

Слід відмітити, що с. Биків Житомирського району Житомирської області, за інформацією із офіційного сайту АТ «Укрпошта», відноситься до поштового індексу 12648. Тоді як за поштовим індексом 12642 значиться - с. Озера, Брусилівська ТГ, Житомирський район, Житомирська область. Суд враховує, що відповідно до відомостей з офіційного сайту АТ «Укрпошта», с. Биків Житомирського району Житомирської області є пересувним поштовим відділенням. Пересувне відділення поштового зв`язку (ПВПЗ) - це повноцінне поштове відділення, яке приїжджає у невеликі села та хутори з населенням до 1200 жителів.

В свою чергу, на офіційному вебсайті Укрпошти будь-які відомості щодо поштового відправлення за треком № 955 (дата пересилання - 14.02.2023 року) відсутні.

Так, відповідно до п. 121-124 Правил № 270 інформація в автоматизованій системі Укрпошти зберігається протягом 6 місяців та протягом 6 місяців Укрпошта здійснює перевірку та надає інформацію/копії документів щодо пересилання та вручення поштових відправлень. Отже, інформація про поштове відправлення №955 є незбереженою. Проте відсутність на офіційному вебсайті Укрпошти відомостей щодо поштового відправлення №955 (відсутність інформації) не спростовує встановлених судом обставин щодо направлення на адресу заявника ОСОБА_2 , зазначену ним у запиті від 07.02.2023, відповіді на запит.

Суд звертає увагу, що одержання поштової кореспонденції не залежить від волевиявлення відправника і саме отримувач відправлення має вчиняти належні дії з метою отримання адресованої йому поштової кореспонденції, у тому числі зазначаючи дійсні поштові реквізити.

В свою чергу, щодо долученого позивачем до матеріалів позовної заяви запиту на інформацію від 07.02.2023, слід зазначити, що суду не надано жодного доказу надіслання до КП "Господар" запиту саме такого змісту, а також відсутні докази про отримання/вручення його відповідачу. Вказане виключає можливість дослідити та надати правову оцінку змісту наданої відповіді на запит, оформлену листом КП «Господар» від 14.02.2023 №60.

Позивач належних доказів направлення запиту з вимогою про надання інформації щодо сплати земельного податку не надав, а надані ним докази, як вже зазначалося, не доводять відповідної обставини та не можуть визнаватися достовірними в цілях розгляду адміністративної справи.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 75 КАС України).

Крім того, у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 360/1193/17 наголошено на тому, що однією з умовою розгляду судом питання про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів такою бездіяльністю.

Обов`язково умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, а судове рішення не може ґрунтуватися на недоведених твердженнях.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Між тим частиною першою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 22.04.2021 року у справі №826/15741/18 зазначив, що з метою безумовного дотримання конституційного принципу, визначеного у ст.129 Конституції України, в ч. 3 ст. 2 та ст. 9 КАС України закріплено, що до основних засад (принципів) адміністративного судочинства належить, зокрема, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Загалом, принцип змагальності прийнято розглядати як основоположний компонент концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що також включає споріднені принципи рівності сторін у процесі та ефективної участі.

Принцип змагальності судового провадження охоплює собою право особи, крім можливості подавати власні докази, знати про існування всіх представлених доказів та пояснень іншими учасниками справи, оскільки вони можуть вплинути на рішення суду, мати можливість знайомитись з матеріалами справи та робити з них копії, а також володіти відповідними знаннями (залучати професійного представника) та змогу коментувати представлені докази та пояснення у належній формі та у встановлений час.

Таким чином, принцип змагальності спільно з принципом рівності є одним з основних елементів поняття «право на справедливий суд», що гарантоване Конвенцією.

Позивач мав можливість обґрунтовано заперечити проти доводів та доказів відповідача і надати свої належні й допустимі докази та довести їх переконливість перед судом, зокрема, стосовно долученого відповідачем до відзиву листа від 14.02.2023 за вих. № 60.

Натомість, відповідач свій обов`язок щодо доказування правомірності своїх дій виконав належно та надав усі наявні у нього докази, які спростовують твердження позивача про бездіяльність відповідача як розпорядника публічної інформації.

За приписами ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, судом не встановлено з боку відповідача порушень діючого законодавства в сфері надання доступу до публічної інформації, а тому суд дійшов висновку, що законні підстави для задоволення позовних вимог у даній справі відсутні.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення позовних вимог, суд не здійснює розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 241 - 246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Комунального підприємства "Господар" Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області (пров. Митрополита Ілларіона, 3, смт. Брусилів, Житомирський район, Житомирська область, 12601, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Майстренко