Справа № 204/2586/25
Суддя: Книш А. В.
Дата ухвалення: 2025-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №204/2586/25
Провадження №2-а/204/31/25

РІШЕННЯ

іменем України

29 травня 2025 року м. Дніпро

Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді Книш А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову серії АА №00021518 від 16 серпня 2024 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем було прийнято постанову серії АА №00021518 від 16 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу. Позивач наголошує, що 14 листопада 2014 року змінила прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 » у зв`язку з укладенням шлюбу. З 19 грудня 2014 року позивач працює на посаді директора ТОВ «СТІЛ АГРО», у власності якого знаходиться транспортний засіб МАЗ 5335, державний номерний знак НОМЕР_1 , який використовується товариством у своїй господарській діяльності. Позивач не отримувала від відповідача оскаржувану постанову, оскільки така постанова була направлена відповідачем за неправильною поштовою адресою, та дізналася про існування постанови від державного виконавця фактично вже після відкриття відносно неї виконавчого провадження. 27 лютого 2025 року позивач отримала від відповідача засобами електронної пошти оскаржувану постанову. Вказує, що зі змісту постанови серії АА №00021518 вбачається, що вона складена відносно фізичної особи ОСОБА_5 , а не відносно керівника юридичної особи - ТОВ «СТІЛ АГРО», за якою зареєстровано транспортний засіб МАЗ 5335, державний номерний знак НОМЕР_1 , як того вимагають положення ч.1 ст.143 КУпАП. Розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП здійснювався відповідачем за відсутності позивача та без повідомлення позивача про місце і час розгляду справи. Позивач фактично була позбавлена можливості надати свої пояснення, подати докази, заявити клопотання, скористатися правовою допомогою та іншими правами. Оскаржувана постанова була направлена відповідачем не на адресу керівника ТОВ «СТІЛ АГРО», а на адресу колишньої реєстрації фізичної особи ОСОБА_5 , до того ж на адресу, за якою позивач вже не зареєстрована і не проживає протягом тривалого часу. Таким чином відповідач не вжив усіх заходів, передбачених вимогами КУпАП, для направлення оскаржуваної постанови на дійсну адресу позивача. Позивач наголошує, що до оскаржуваної постанови внесено неправильні дані, що тягне за собою невідповідність оскаржуваної постанови вимогам чинного законодавства. Крім того, транспортний засіб МАЗ 5335, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався 02 серпня 2024 року на проміжку траси М-30 у вказаний у постанові час без порушення габаритно-вагових вимог, встановлених законодавством України, що підтверджується товарно-транспортною накладною 02/08 від 02 серпня 2024 року та подорожнім листом №737595 від 02 серпня 2024 року, які є доказом дотримання вимог законодавства у сфері дотримання габаритно-вагового контролю. Вважає, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, безпідставною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вчинення інкримінованого відповідачем порушення габаритно-вагових норм спростовується неврахуванням впливом похибки пристрою автоматичного габаритно-вагового контролю на обчислення загальної маси авто, та навантаження на вісь. Також в момент зважування транспортного засобу у сусідній лівій смузі рухався легковий автомобіль, що об`єктивно міг вплинути на загальну вагу вантажного транспортного засобу.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

09 квітня 2025 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача Бугаєнко С.С. зазначає, що відповідачем виконано всі передбачені законом заходи з метою направлення постанови серії АА №00021518 від 16 серпня 2024 року за адресою, вказаною в офіційних державних реєстрах. Щодо доводів, що 15 квітня 2021 року позивач знялась з реєстрації місця проживання вказує, що позивачем вказані зміни не вносились, а отже відповідачем направлено постанову на поштову адресу позивача, зазначену в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів. Постанова була повернена до відповідача 25 вересня 2024 року за закінченням терміну зберігання поштового відправлення з позначкою про не вручення. Крім того, оскільки постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, працівниками Укртрансбезпеки не було порушено жодних вимог чинного законодавства при винесенні постанови. Факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення одночасно й інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу. З огляду на проміжок часу між зважуваннями, відсутності документів про пломбування транспортного засобу, існує обґрунтований сумнів у незмінності вагових параметрів такого транспортного засобу. Позивачем не надано жодних доказів відповідності зазначеної в товарно-транспортній накладній та подорожньому листі загальної маси вантажу фактичній масі, що була перевезена. Крім того, спірним питанням є не загальна маса транспортного засобу, а навантаження на одинарну вісь. Зауважує, що фіксація габаритно-вагових параметрів транспортних засобів здійснюється по кожній смузі окремо. Розміщення датчиків WIM комплексу дозволяє фіксувати вагу кожного транспортного засобу окремо, навіть якщо вони одночасно рухаються по смугам паралельно один одному. В картці габаритно-вагового контролю детально відображено параметри автомобіля МАЗ 5335, державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався з перевищенням вагового нормативу. Таким чином, датчики WIM комплексу не могли врахувати вагу іншого автомобіля, який рухався по сусідній смузі, а задвоєння вагових показників можливе у разі одночасного проїзду двох автомобілів по одній смузі, однак в такому випадку буде зафіксовано не лише збільшену вагу автомобіля, а й збільшену кількість осей. Постановою серії АА №00021518 від 16 серпня 2024 року встановлено перевищення навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 16,139% (1,856 тон) при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон. Зазначено виміряні з урахуванням похибки вагові параметри транспортного засобу навантаження на одиночну вісь 13356 кг. Також представник відповідача зазначає, що позивачем не надано належних доказів сплати послуг за надання правничої допомоги адвокатом. Враховуючи викладене, у задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі.

У відповіді на відзив, яка надійшла на адресу суду 15 квітня 2025 року, представник позивача зазначає, що відповідач не виконав свій обов`язок щодо реалізації принципу змагальності сторін та виконання стандарту доказування, та не подав належних доказів по справі щодо визначення суб`єктного складу правопорушення, а саме з визначення місця реєстрації власника юридичної особи транспортного засобу МАЗ 5335, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ТОВ «СТІЛ АГРО».

Позивач також просила поновити строк оскарження постанови, оскільки вона не отримувала вчасно оскаржувану постанову.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Частиною 1 ст. 121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, та долучені до відзиву документи, вважаю, що строк оскарження дій відповідача позивачем не пропущений.

Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 29 травня 2025 року у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Дударенко А.Д. - про зупинення розгляду справи відмовлено.

Дослідивши наявні докази, судом встановлені наступні фактичні обставини.

16 серпня 2024 року відносно Ніколенко М.П. старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Головня Т.С. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00021518, згідно якої 02 серпня 2024 року о 09 год. 42 хв. за адресою М-30 км 949+608 (М-04, км 186+337) Дніпропетровська обл. відповідальна особа допустила рух транспортного засобу МАЗ 5335, державний номерний знак НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 16,139% (1,856 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон. На підставі даного порушення ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн (а.с.36-37).

З оскаржуваної постанови вбачається, що правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі технічним засобом WIM 20, WAGA-WIM35, зав.№7, серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії №04/4445; 1627; 1626 до 22 листопада 2024 року (а.с.60-62).

14 листопада 2014 року позивач у зв`язку з укладенням шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 » (а.с.15).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником транспортного засобу МАЗ 5335, державний номерний знак НОМЕР_1 , є ТОВ «СТІЛ АГРО» (а.с.16-17).

З наданих позивачем товарно-транспортної накладної №02/08 від 02 серпня 2024 року та подорожнього листа №737595 від 02 серпня 2024 року встановлено, що транспортний засіб МАЗ 5335, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював перевезення вантажу, маса брутто 20,100т, з пункту навантаження Дніпропетровська обл., Дніпровський район, с. Волоське, вул. Гаражна, 1, що було завантажене вантажовідправником ТОВ «СТІЛ АГРО», до пункту розвантаження Дніпропетровська обл., Дніпровський район, с. Миколаївка, вул. Центральна, буд.101. Автомобільним перевізником зазначено ТОВ «СТІЛ АГРО» (а.с.9-10).

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач ОСОБА_1 є керівником ТОВ «СТІЛ АГРО» (а.с.74).

Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується наступне.

Згідно статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до абзацу 4 пункту 4 Правил допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують, зокрема, навантаження на одинарну вісь 11,5 т для автомобільних доріг державного значення (для автомобільних доріг місцевого значення 7 т).

Таким чином, пунктом 22.5 Правил дорожнього рух передбачені обмеження як вагових, так і габаритних параметрів транспортних засобів та їх составів.

Відповідно до ч.2 ст. 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Згідно з частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Виходячи зі змісту ч. 3 ст. 14-3 КУпАП, відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, у випадках, передбачених статтею 279-7 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 279-7 КУпАП, відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили: така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Положеннями ч. 1 ст. 279-5 КУпАП встановлено, що у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

З аналізу наведених норм слідує, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, зафіксоване в автоматичному режимі, виноситься на власника транспортного засобу або належного користувача.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником транспортного засобу МАЗ 5335, державний номерний знак НОМЕР_1 , є ТОВ «СТІЛ АГРО».

Керівником ТОВ «СТІЛ АГРО» є позивач (а.с.74).

Як зазначено вище, ч. 1 ст. 14-3 КУпАП визначені суб`єкти адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, якими можуть бути фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а також належний користувач транспортного засобу, за умови, що відомості про такого користувача внесені до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Таким чином, позивач, як керівник юридичної особи ТОВ «СТІЛ АГРО», якій належить транспортний засіб МАЗ 5335, державний номерний знак НОМЕР_1 , може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Доводи представника позивача про те, що в постанові повинно бути конкретизовано, що постанова винесена відносно ОСОБА_1 як керівника юридичної особи, не містять правового підґрунтя, адже ст. 14-3 КУпАП визначає коло суб`єктів відповідальності за ч. 2 ст.132-1 КУпАП, однак не містить прямої вказівки про зазначення посади такої особи.

Відповідач при винесенні постанови має обов`язок правильно встановити суб`єкт відповідальності, водночас обов`язку з приводу зазначення посади такої особи (у разі якщо особа притягнута як керівник юридичної особи) у відповідача немає.

Такі доводи позивача в позовній заяві є значним формалізмом, який жодним чином не спростовує факт того, що подія правопорушення відбулася і відповідачем правильно визначено суб`єкта вчинення такого правопорушення.

Враховуючи вказане, відсутні підстави вважати, що відповідачем неправильно визначено особу щодо якої складено спірну постанову.

За правилами ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 - 279-8 цього Кодексу.

Відповідно до ст.258 КУпАП у разі виявлення адміністративного правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, правопорушення, передбаченого статтею 132-2 цього Кодексу, та/або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вимоги до змісту постанови, в тому числі, постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, визначені статтею 283 КУпАП.

Відповідно до ч.4 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Так, на підтвердження порушення позивачем п. 22.5 Правил дорожнього руху відповідачем надано інформаційну карту габаритно-вагового контролю (а.с.53-54) та фотографії транспортного засобу в момент вчинення правопорушення (а.с.55-58).

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174 (далі Порядок № 1174).

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п. 7 Порядку №1174).

Посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли (п. 16 Порядку № 1174).

Інформаційний файл упорядкована сукупність відомостей про транспортний засіб, відповідальну особу, визначену статтею 14-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та метаданих, сформованих автоматичним пунктом (п. 2 Порядку № 1174).

Автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу (за можливості); вимірювання габаритів транспортного засобу (за можливості); фіксацію та розпізнавання номерного знака транспортного засобу; фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-комунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-комунікаційної системи (п. 12 Порядку № 1174).

Отже, наведені положення Порядку №1174 передбачають технічні можливості автоматичної системи фіксації вагових параметрів, алгоритм здійснення вимірювань та порядок дій посадових осіб Укртрансбезпеки, уповноважених розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі. Зокрема, посадові особи Укртрансбезпеки використовують інформацію з інформаційних баз щодо відомостей про транспортний засіб.

Отже, висновок в оскаржуваній постанові про перевищення нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 16,139% (1,856 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон, зроблений з огляду на технічні характеристики транспортного засобу, оскільки саме така інформація стосовно транспортного засобу міститься в інформаційних файлах, які використовуються уповноваженою особою.

За приписами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Отже, фіксація факту вчиненого адміністративного правопорушення за допомогою спеціального технічного засобу, працюючого в автоматичному режимі, є належним доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Спірна постанова містить інформацію про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення, містить посилання на веб-сайт в мережі Інтернет, де особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації.

Також спірна постанова містить в собі інформацію про транспортний засіб, дату та місце зважування, висновок про перевищення вагових параметрів, інформацію про посадову особу Укртрансбезпеки, якою складена постанова.

Тобто, зміст спірної постанови узгоджується з вимогами КУпАП.

При цьому, посилання позивача на невідповідність змісту спірної постанови вимогам Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України № 512 від 27 вересня 2021 року, суд вважає безпідставними, оскільки Інструкцією затверджено форму постанови, а не вимоги до змісту постанови. Вимоги до постанови про притягнення до адміністративної відповідальності визначено саме положеннями КУпАП.

Судом встановлено, що постанова серії АА №00021518 від 16 серпня 2024 року містить всі обов`язкові відомості, передбачені ст. 283 КУпАП.

Враховуючи, що обов`язкові вимоги до змісту постанови, які встановлено ст. 283 КУпАП, були дотримані відповідачем при її складанні, посилання позивача стосовно її невідповідності Інструкції № 512 є необґрунтованими.

Стосовно посилання позивача на документи ТОВ «СТІЛ АГРО», а саме на товарно-транспортну накладну №02/08 від 02 серпня 2024 року та подорожній лист №737595 від 02 серпня 2024 року, суд зазначає таке.

Відповідно до абзацу 27 глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-транспортних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей.

Сам по собі факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення одночасно й інших товарно-матеріальних цінностей, які можуть бути вказані в інших товарно-транспортних накладних.

При цьому, сам факт перевищення гранично допустимого навантаження на вісь автомобіля підтверджується наданими відповідачем доказами, та не спростований позивачем.

Крім того, доводи позивача стосуються лише загальної маси транспортного засобу, і не містять жодних даних щодо вимірювання навантаження на осі, в той час як підставою адміністративної відповідальності став саме факт перевищення навантаження на одиночну вісь транспортного засобу.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що у спірному випадку суду надано докази, які безперечно свідчать про встановлений факт перевищення встановлених вагових норм, що стало правомірною підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 77, 122, 123, 139, 243246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити повністю.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий