Справа № 140/2423/25
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2025-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року ЛуцькСправа № 140/2423/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Смокович В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача, адвокат Федчик Сергій Васильович, в інтересах ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач 1), ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 , позивач 2), ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 , позивач 3) звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, викладене у формі протокола №63 від 22.10.2024 комісії по розгляду питання встановлення (підтвердження) статусу "Член сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби відповідно до Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» ІНФОРМАЦІЯ_3 , в частині відмови ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у встановленні статусу та видачі посвідчення члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 вчинити дії щодо встановлення статусу та видачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 посвідчення члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби відповідно Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.93 №379.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі зазначають, що ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4 ) 25.02.2022 призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_5 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_6 ) за мобілізацією, остання займана посада: механік - радіотелефоніст відділення управління командира батальйону взводу зв`язку військової частини (далі в/ч) НОМЕР_1 .

Відповідно до записів військового квитка та витягу із наказу командира в/ч НОМЕР_2 №104-РС від 27.12.2023 ОСОБА_4 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 в період із 25.02.2022 року по 10.12.2023.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 в селі Озерне Краматорського району Донецької області та відповідно до висновку судово-медичного експерта, його смерть настала від гіпертрофічної кардіоміопатії, інших тілесних ушкоджень не виявлено.

Згідно протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії, захворювання сержанта ОСОБА_4 - Гіпертрофічна кардіоміопатія. Гостра серцево-судинна недостатність, яка призвела до смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 , захворювання та причина смерті, так, пов`язані з проходженням військової служби.

З метою отримання статусу та посвідчення члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, дружина, ОСОБА_1 , батьки померлого, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , звернулися до ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак відповідно до протоколу №63 від 22.10.2024 засідання комісії по розгляду питання встановлення (підтвердження) статусу «Член сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби відповідно до Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» та видачі посвідчення (довідки) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №379 від 28.05.1993, їм відмовлено із тих мотивів, що на момент смерті ОСОБА_4 знаходився у стані алкогольного сп`яніння середньої важкості (1,85% етилового спирту), що на день смерті ОСОБА_4 не був військовослужбовцем.

Зауважує, що смерть ОСОБА_4 настала від гіпертрофічної кардіоміопатії, а не внаслідок вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення, вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння чи навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження.

Таким чином, дружина та батьки померлого мають право на встановлення статусу та отримання посвідчення члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, а тому просять адміністративний позов задовольнити (арк. спр. 1-5).

Відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 , правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався.

Згідно із частиною шостою статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи те, що відповідач пред`явлені позовні вимоги не оспорив, відзив на позов та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у встановлений судом строк не подав, тому суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) (арк. спр. 46).

Інших заяв по суті справи, передбачених КАС України до суду не надходило.

Суд, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Як убачається із військового квитка серії НОМЕР_3 , ОСОБА_4 з 25.02.2022 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 (арк. спр. 19-20) та відповідно до витягу із наказу командира в/ч НОМЕР_2 (по особовому складу) від 27.12.2023 №104-РС, ОСОБА_4 виключено зі списків особового складу Збройних Сил України у зв`язку зі смертю з 11.12.2023 (арк. спр. 32-33).

Як видно з посвідчення серії НОМЕР_4 від 29.09.2023, ОСОБА_4 мав право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (арк. спр. 21).

Висновком експерта від 10.12.2023 №506 встановлено, що смерть військовослужбовця настала від гіпертрофічної кардіоміопатії, що підтверджується результатами розтину тіла, виявленням відповідних хворобливих змін, наявністю серця вагою 750 грамів та ознакою смерті, що швидко настала: венозне повнокрів`я внутрішніх органів, рідкий стан крові в порожнинах серця і великих суданах. Будь-яких тілесних ушкоджень, при дослідженні його трупа, не виявлено. При судово-токсикологічному дослідженні крові трупа виявлено 1,85% етилового спирту, що свідчить про те, що незадовго до настання смерті він вживав алкогольні напої та в момент її настання міг знаходитись в алкогольному сп`янінні середнього ступню (арк. спр. 22-25).

Постановою від 19.12.2023 ГУ НП в Донецькій області закрито кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000410 від 10.12.2023, у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення (арк. спр. 26).

Згідно із актом службового розслідування за фактом смерті військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_8 , сержант ОСОБА_4 помер внаслідок гіпертрофічної кардіоміопатії, що підтверджується результатами розтину тіла, виявленням відповідних хворобливих змін, наявністю серця вагою 750 грамів та ознакою смерті, що швидко настала: венозне повнокрів`я внутрішніх органів, рідкий стан крові в порожнинах серця і великих суданах, в момент настання смерті міг знаходитися в алкогольному сп`янінні середнього ступеню (вміст в крові 1,85% етилового спирту) (арк. спр. 27-31).

Відповідно до протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії №2562 від 12.08.2024, комісією вирішено, що захворювання сержанта ОСОБА_4 «Гіпертрофічна кардіоміопатія. Гостра серцево-судинна недостатність», яке призвело до смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 , ЗАХВОРЮВАННЯ ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ (арк. спр. 34-36).

Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_5 підтверджується, що ОСОБА_1 була дружиною ОСОБА_4 (арк. спр. 11) та згідно із свідоцтвом про народження від 23.03.1977, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками померлого військовослужбовця (арк. спр. 16).

У відповідь на заяви позивачів про встановленні статусу та видачі посвідчення «Член сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби» листами від 23.10.2024 №7115/1, від 23.10.2024 №7115/2 та від 23.10.2024 №7115/3 повідомлено, що ІНФОРМАЦІЯ_9 по встановленню статусу «Член сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби» (протокол №63 від 22.10.2024) прийняла рішення відмовити в встановленні даного статусу, оскільки, згідно висновку експерта №506 від 10.12.2023 зазначено, що «при судово-токсикологічному дослідженні крові трупа гр. ОСОБА_4 виявлено 1,85%о етилового спирту, що свідчить про те, що незадовго до настання смерті він вживав алкогольні напої та в момент її настання міг знаходитись в алкогольному сп`янінні середнього ступню» (арк. спр. 37-40)..

Уважаючи такі рішення Комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 протиправними, позивачі звернувся із даним позовом до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей врегульовані Законом України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-ХІІ, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із статтею 1 Закону №2011-XII, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону №2011-XII дія цього Закону поширюється, зокрема на військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Частиною другою статті 3 Закону №2011-XII встановлено, що дія Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" не поширюється на членів сімей військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які загинули чи померли під час проходження військової служби (зборів), проходження служби у резерві внаслідок вчинення ними кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо загибель (смерть) військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста сталася внаслідок вчинення ними дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, чи є наслідком навмисного заподіяння собі військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом тілесного ушкодження.

Частиною третьою статті 16 Закону №2011-XII військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Відповідно до частини шостої статті 18 Закону №2011-XII вдова (вдівець), батьки загиблого або померлого військовослужбовця, а також дружина (чоловік), у разі якщо вона (він) не взяла (не взяв) інший шлюб, та її (його) неповнолітні діти або повнолітні діти - особи з інвалідністю з дитинства, батьки військовослужбовця, який пропав безвісти під час проходження військової служби, мають право на пільги, передбачені цим Законом.

Порядок роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, в тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження служби, здійснюється відповідно до Інструкції з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, яка затверджена Наказом Міністерства оборони України від 31.12.2014 року № 937 (далі - Інструкція №937).

Пункт 4.16 розділу IV Інструкції №937 передбачає, що членам сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби (у тому числі членам сімей військовослужбовців строкової служби), видається посвідчення члена сім`ї (батька, матері, дружини, чоловіка або дитини) військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, у порядку, установленому постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 1993 року №379 "Про посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби".

Згідно із пунктом 13 статті 14 Закону №2011-XII особам, які мають право на пільги, гарантії та компенсації, передбачені цим Законом, видаються посвідчення. Форма та порядок видачі посвідчень встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.2023 №1366 до Постанови №379 внесено зміни, зокрема назву Постанови викладено у редакції «Про посвідчення членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби», затверджено Порядок видачі посвідчень членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби, та форми посвідчень членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби, згідно з додатками 1-3 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) «Про посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби» (далі Порядок №379)/

Пунктом 1 Порядre №379 визначено, що цей Порядок визначає процедуру видачі посвідчень членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби (далі - посвідчення).

Пунктом 2 вказаного Порядку визначено, що посвідчення є документом, що підтверджує статус члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, на підставі якого надаються пільги, гарантії та компенсації, встановлені для таких осіб Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до пункту 3 Порядку №379 підставою для видачі посвідчення є:

витяг із наказу про виключення військовослужбовця із списків особового складу у зв`язку із смертю, визнанням його судом безвісно відсутнім чи оголошення померлим або копія такого наказу;

свідоцтво про смерть військовослужбовця або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім;

документ про причини та обставини смерті військовослужбовця (відповідний наказ (витяг із наказу), акт проведення розслідування, довідка про обставини травми (поранення, контузія, каліцтво) тощо), який підтверджує, що військовослужбовець загинув (помер) не внаслідок вчинення ним кримінального чи адміністративного правопорушення або що загибель (смерть) сталася не внаслідок вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння чи навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження;

постанова військово-лікарської комісії (крім випадків, коли військовослужбовець пропав безвісти).

Посвідчення видаються батькам, дружині (чоловіку) у разі, коли вона (він) не взяла (не взяв) інший шлюб, дітям, які не досягли повноліття, або повнолітнім дітям - особам з інвалідністю з дитинства військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти (і за рішенням суду визнані безвісно відсутніми) під час проходження військової служби (пункт 4 Порядку №379).

Відповідно до пункту 5 Порядку №379 для отримання посвідчення особа із числа зазначених у пункті 4 цього Порядку (далі - заявник) звертається особисто або через свого представника із заявою (в довільній формі) до: територіального центру комплектування та соціальної підтримки - про видачу посвідчення члена сім`ї військовослужбовця Збройних Сил або Держспецтрансслужби, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби; уповноваженого структурного підрозділу (органу), на який покладаються функції з видачі посвідчень (далі - уповноважений орган) - про видачу посвідчення члена сім`ї військовослужбовця СБУ, Управління державної охорони, Служби зовнішньої розвідки, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Національної гвардії, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби.

Згідно із пунктом 6 Порядку №379 у заяві зазначаються прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка звертається для отримання посвідчення, спосіб комунікації (поштова адреса та/або адреса електронної пошти, номер телефону), сімейні (родинні) відносини із військовослужбовцем, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, військове звання такого військовослужбовця, його прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), військове формування, у списках особового складу якого він/вона перебував/перебувала на дату смерті/зникнення безвісти.

Разом із заявою подаються: копія документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документа, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус (за наявності технічної можливості доступу до відомостей про зазначені документи стосовно заявника копії таких документів заявником не подаються); документи, що підтверджують сімейні (родинні) відносини із військовослужбовцем, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, витяг із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження або шлюб); фотокартка члена сім`ї (крім дітей, які не досягли повноліття) розміром 2,5 х 3,5, де зображення обличчя має складати 65 - 70 відсотків фото; висновок медико-соціальної експертної комісії щодо повнолітньої дитини військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, про визнання її особою з інвалідністю з дитинства; рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, селищної, сільської, районної в місті (у разі утворення) ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування, влаштування у прийомну сім`ю або дитячий будинок сімейного типу (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, чи влаштування їх у прийомну сім`ю або дитячий будинок сімейного типу).

Відповідно до пункту 7 Порядку №379 для проведення перевірки інформації про військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, членів його сім`ї Міноборони, МВС, СБУ, Управління державної охорони, Служба зовнішньої розвідки, Адміністрація Держспецзв`язку мають право отримувати інформацію з державних реєстрів шляхом надання безпосереднього доступу, електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів у порядку, встановленому законодавством.

Пунктом 9 Порядку №379 встановлено, що посвідчення видається протягом 30 календарних днів з дня надходження відповідної заяви з усіма необхідними документами.

Посвідчення не видається в тому разі, коли військовослужбовець загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби внаслідок вчинення ним кримінального чи адміністративного правопорушення або коли загибель (смерть) військовослужбовця сталася внаслідок вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння чи навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження (пункт 11 Порядку №379).

З огляду на викладене, положення Закону №2011-XII, Порядку не поширюються, зокрема на членів сім`ї військовослужбовця, у разі коли він помер під час проходження військової служби внаслідок вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення або коли загибель (смерть) військовослужбовця сталася внаслідок вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння чи навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_4 29.09.2023 видано посвідчення серії НОМЕР_4 від 29.09.2023, відповідно до якого він мав право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (арк. спр. 21).

Як встановлено судом вище, висновком експерта від 10.12.2023 №506 встановлено, що смерть військовослужбовця настала від гіпертрофічної кардіоміопатії, що підтверджується результатами розтину тіла, виявленням відповідних хворобливих змін, наявністю серця вагою 750 грамів та ознакою смерті, що швидко настала: венозне повнокрів`я внутрішніх органів, рідкий стан крові в порожнинах серця і великих суданах. Будь-яких тілесних ушкоджень, при дослідженні його трупа, не виявлено. При судово-токсикологічному дослідженні крові трупа виявлено 1,85% етилового спирту, що свідчить про те, що незадовго до настання смерті він вживав алкогольні напої та в момент її настання міг знаходитись в алкогольному сп`янінні середнього ступню (арк. спр. 22-25).

Відповідно до протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії №2562 від 12.08.2024, комісією вирішено, що захворювання сержанта ОСОБА_4 «Гіпертрофічна кардіоміопатія. Гостра серцево-судинна недостатність», яке призвело до смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 , ЗАХВОРЮВАННЯ ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ (арк. спр. 34-36).

Відповідно до пункту 1.1, 1.3 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Основними завданнями військово-лікарської експертизи є, зокрема, визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.

Згідно з пунктом 21.30 розділу І Положення № 402 (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), яке призвело до смерті військовослужбовця, і причину смерті приймається в одному з формулювань, вказаних у пунктах 21.5, 21.6 розділу II Положення.

Тобто, військово-лікарська комісія встановлює причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), яке призвело до смерті військовослужбовця.

Відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження скасування чи внесення змін до рішення військово-лікарської комісії, яке оформлено протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії №2562 від 12.08.2024 .

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що на момент смерті військовослужбовець ОСОБА_4 перебував в стані алкогольного сп`яніння, тобто, смерть військовослужбовця сталася внаслідок вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, у зв`язку із чим дія закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не поширюється на членів сімей таких військовослужбовців, відповідно, підстави для видачі пільгового посвідчення членам сім`ї ОСОБА_4 - відсутні.

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що смерть військовослужбовця ОСОБА_4 є наслідком вчинення ним дій у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, відповідачами, суб`єктами владних повноважень, суду не надано.

Також, положення Закону №2011-XII не поширюються, зокрема на членів сім`ї військовослужбовця, у разі коли він помер під час проходження військової служби, коли смерть військовослужбовця сталася внаслідок вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння чи навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження.

Дії - це сукупність вчинків кого-небудь, в даному випадку здійснення військовослужбовцем своїх обов`язків у межах наданих чинним законодавством повноважень чи всупереч.

Отже, на членів сім`ї не поширюються положення Закону №2011-XII лише у випадку, якщо смерть військовослужбовця є наслідком вчинення активних дій самим військовослужбовцем, який знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. Сам факт знаходження військовослужбовця у стані алкогольного сп`яніння на час настання смерті не є підставою для відмови у видачі посвідчення.

Тобто, відповідачем не доведений факт вчинення військовослужбовцем дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння чи навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження.

Отже, відмова відповідача у видачі посвідчення члена сім`ї (батька, матері, дружини) військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, у порядку, установленому постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.1993 № 379, є протиправною.

З огляду на викладене вище, відповідно до приписів частини другої статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» на позивачів поширюється дія вказаного закону, а тому наявні підстави для встановлення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 статусу «Член сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісті під час проходження військової служби» та видачі відповідних посвідчень.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь кожного із позивачів за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі по 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок), який сплачений згідно із квитанціями від 05.03.2025 №, №, № (арк. спр. 6-8).

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_9 ) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом №63 від 22 жовтня 2024 року, в частині відмови ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у встановленні статусу та видачі посвідчень члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 вчини дії щодо встановлення ОСОБА_1 статусу та видачі посвідчення члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 вчини дії щодо встановлення ОСОБА_2 статусу та видачі посвідчення члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 вчини дії щодо встановлення статусу ОСОБА_3 та видачі посвідчення члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Стягнути на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Стягнути на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович