Справа № 160/8082/25
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2025 рокуСправа №160/8082/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 як законного представника малолітньої особи - ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач), як законний представник малолітньої особи - ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - ГУ ПФУ в Полтавській області, відповідач), в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 , поданої від його імені його матір`ю ОСОБА_1 про призначення пенсії у зв?язку з втратою годувальника від 02.12.2024;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 , поданої від його імені його матір`ю ОСОБА_1 про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника від 02.12.2024, зарахувавши до страхового стажу померлого годувальника ОСОБА_3 періодів роботи згідно даних трудової книжки від 09.08.1983 серії НОМЕР_1 : з 09.08.1983 по 20.06.1984, з 21.06.1986 по 10.04.1987, з 04.05.1987 по 31.07.1987, з 24.08.1987 по 15.12.1987 з урахуванням вимог, встановлених ч. 3 ст. 24 Закону №1058.
Ухвалою суду від 24.03.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
04.04.2025 представником ГУ ПФУ в Полтавській області надано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що згідно з пунктом 1 статті 36 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності. Для померлого годувальника у віці 57 років повинно бути не менше 14 років стажу. Позивачка звернулась із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника за померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на дитину, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . До страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 09.08.1983, оскільки на титульній сторінці трудової книжки неможливо ідентифікувати печатку. Також, до страхового стажу не зараховано період навчання згідно з дипломом НОМЕР_2 від 13.09.1984, оскільки в дипломі зазначені різні дата закінчення навчання. За результатами розгляду поданих позивачкою документів встановлено, що загальний страховий стаж годувальника становить 13 років 11 місяців 17 днів, якого недостатньо для призначення пенсії по втраті годувальника.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 , виданого 12.07.2011.
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 27.02.2023.
02.12.2024 ОСОБА_1 , як законний представник малолітньої особи - ОСОБА_2 , звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника на дитину.
За принципом екстериторіальності заяву позивача про призначення пенсії розглянуто ГУ ПФУ в Полтавській області.
Рішенням від 09.12.2024 №55 відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника. У рішенні вказано, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по ІІІ групі інвалідності, а саме, від 56 років до досягнення особою 59 років включно 14 років. З аналізу наданих заявником документів вбачається, що загальний страховий стаж годувальника становить 13 років 0 місяців 29 днів, якого недостатньо для призначення пенсії по втраті годувальника. До страхового стажу, зокрема, не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 09.08.1983, оскільки на титульній сторінці трудової книжки неможливо ідентифікувати печатку. За результатами розгляду поданих позивачкою документів встановлено, що загального страхового стажу годувальника недостатньо для призначення пенсії по втраті годувальника.

Позивач, не погодившись з відмовою відповідача у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника на дитину, звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон №1058-IV.

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону №1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині 2 статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21.11.2013 року по 21.02.2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно з частиною першою статті 32 Закону №1058-IV, особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією, зокрема, для осіб з інвалідністю II та III груп: від 56 років до досягнення особою 59 років включно - 14 років.

Пунктом 2 частини 2 статті 36 Закону №1058-IV визначено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що необхідною умовою для призначення дитині померлого годувальника пенсії у зв`язку з втратою годувальника є наявність у годувальника необхідного страхового, зокрема, в спірній ситуації такий страховий стаж має становити не менше 14 років.

Як було встановлено судом, ОСОБА_3 є батьком малолітньої особи ОСОБА_2 .

Підставою для відмови у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 на малолітню дитину ОСОБА_2 є недостатня кількість загального страхового стажу померлого годувальника для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Так, зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що до страхового стажу ОСОБА_3 не зараховано періоди роботи згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 09.08.1983, оскільки на титульній сторінці трудової книжки неможливо ідентифікувати печатку.

З цього приводу, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

На підставі частини 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною 4 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 (далі Закон № 1788-XII) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 Закону № 1788-XII та пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 передбачено, що трудова книжка є основним документом, який підтверджує стаж роботи.

В трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 від 09.08.1983 міститься наступні записи (мовою оригіналу):

№1: 09.08.1983 принят подземным электрослесарем ІІІ разряда с полным рабочим днем в шахте на участок;

№2: 20.06.1984 уволен по п. 3 ст. 36 КЗоТ УССР в связи с призовом в Советскую Армию;

№3: 21.06.1986 принят горнорабочим очистного забоя V разряда с полным рабочим днем в шахте на участке №4;

№4: 31.07.1986 переведен подземным машинистом горных выемочных машин VІ разряда с полным рабочим днем;

№5: 10.04.1987 уволен по ст. 38 КЗоТ УССР по собственному желанию;

Шахта имени А.Б. Батова производственного объединения «Макеевуголь»

№6: 04.05.1987 принят машинистом горных выемочных машин 5 разряда подземным с полным рабочим днем в шахте;

№7: 31.07.1987 уволен по ст. 38 КЗоТ УССР по собственному желанию;

Донецкое производственное объединение «ТОЧМАШ»

№8: 24.08.1987 принят укладчиком-упаковщиком 2 разряда машинно-сборочного цеха;

№9: 15.12.1987 уволен по собственному желанию по ст. 38 КЗоТ УССР.

Пунктом 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, (далі - Інструкція №58) також передбачено, що трудова книжка є основним документом, який підтверджує стаж роботи.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 2.4. Інструкції №58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції №58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Аналогічні норми були закріплені в Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162 (далі - Інструкція №162), яка діяла під час оформлення частини записів в спірні періоди в трудовій книжці позивача.

Так, пунктом 1.1. Інструкції №162 було передбачено (мовою оригіналу):

«Трудовая книжка является основным документом о трудовой деятельности рабочих и служащих. Трудовые книжки ведутся на всех рабочих и служащих государственных, кооперативных и общественных предприятий, учреждений и организаций*, проработавших свыше 5 дней, в том числе на сезонных и временных работников, а также на нештатных работников при условии, если они подлежат государственному социальному страхованию.».

Пунктами 2.1-2.3 Інструкції №162 було визначено (мовою оригіналу):

« 2.1. Заполнение трудовых книжек и вкладышей к ним производится на языке союзной, автономной республики, автономной области, автономного округа, на территории которых расположено данное предприятие, учреждение, организация, и на официальном языке СССР.

2.2. Заполнение трудовой книжки впервые производится администрацией предприятия в присутствии работника не позднее недельного срока со дня приема на работу.

В трудовую книжку вносятся: … сведения о работе: прием на работу, перевод на другую постоянную работу, увольнение;…

2.3. Все записи в трудовой книжке о приеме на работу, переводе на другую постоянную работу или увольнении, а также о награждениях и поощрениях вносятся администрацией предприятия после издания приказа (распоряжения), но не позднее недельного срока, а при увольнении - в день увольнения и должны точно соответствовать тексту приказа (распоряжения).».

Суд зауважує, що записами у трудовій книжці позивача підтверджений роботи позивача з 09.08.1983 по 20.06.1984, з 21.06.1984 по 10.04.1987, з 04.05.1987 по 31.07.1987, з 24.08.1987 по 15.12.1987.

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону №1058-ІV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина 3 статті 44 Закону №1058-ІV).

Також, приписами пункту 3.3 розділу 3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі Порядок №22-1) встановлено, що орган, який призначає пенсію надає: роз`яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності бланки документів; допомогу особам, зазначених у п. 1.1 і 1.2 розділу І вказаного порядку, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.

З аналізу викладених норм слід дійти висновку, що у разі сумніву органу, що призначає пенсію, у належності та обґрунтованості поданих заявником документів, в нього є право перевірити надані заявником документи шляхом звернення до установ, підприємств, організацій, де працював заявник, із відповідними запитами. Проте, відповідачем цього зроблено не було.

У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №687/975/17 викладена правова позиція, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Враховуючи вищезазначене, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці. Крім того, нормативно-правовими актами не передбачено визнання трудової книжки недійсною в разі виявлених помилок.

Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Здійснивши співставлення інформації, зазначеної у проаналізованих документах та з урахуванням того, що недоліки в оформленні документі не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації права на пенсійне забезпечення, суд приходить до висновку про наявність підстав для зарахування до страхового стажу ОСОБА_3 періодів роботи з з 09.08.1983 по 20.06.1984, з 21.06.1984 по 10.04.1987, з 04.05.1987 по 31.07.1987, з 24.08.1987 по 15.12.1987.

Отже, рішення ГУ ПФУ в Полтавській області №55 від 09.12.2024 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника на малолітню особу ОСОБА_2 , є протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідність ОСОБА_1 документів для призначення пенсії була досліджена відповідачем поверхнево, неповно та не всебічно, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язання повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника з урахуванням висновків суду.

Враховуючи викладене, наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1211,20 грн, що документально підтверджується квитанцією до платіжної інструкції №49264521 від 17.03.2025.

Отже, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду підлягає стягненню на користь позивача в сумі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Полтавській області.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ), як законного представника малолітньої особи - ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (адреса: вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36000; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 13967927) про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №55 від 09.12.2024 про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_3 періоди роботи згідно з даними трудової книжки від 09.08.1983 серії НОМЕР_1 : з 09.08.1983 по 20.06.1984, з 21.06.1986 по 10.04.1987, з 04.05.1987 по 31.07.1987, з 24.08.1987 по 15.12.1987.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , як законного представника малолітньої особи - ОСОБА_2 про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника від 02.12.2024, з урахуванням висновків суду.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області судові витрати у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар