Справа № 334/2180/24
Суддя: Петришин Н. М.
Дата ухвалення: 2025-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 334/2180/24
провадження № 2-а/361/103/24
РІШЕННЯ

Іменем України

30 травня 2025 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Петришин Н.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Запорізькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача

У березні 2024 року до суду звернулася ОСОБА_1 з вищевказаним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 посилається на те, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1592819 від 05.03.2024 року, яка складена інспектором роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя Хайруліним Д.В., її притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1 700 грн., за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Із винесеною постановою позивач не згодна, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Позивач вказує на те, що 05.03.2024 о 16:35, керуючи транспортним засобом Mitsubishi Outlander, д.н.з. НОМЕР_1 , рухалася по трасі Н-08 Бориспіль-Запоріжжя-Маріуполь з міста Дніпра зі швидкістю 106 км./год. Знак «5.49», що означає «Початок населеного пункту» позивач не бачила, він був відсутній, тому продовжувала рух по дорозі для автомобілів з розділювальною смугою, вважаючи, що рухається по трасі. Посилалася на те, що згідно п. 12.10 ПДР у разі, коли дорожні знаки встановлені з порушенням вимог національних стандартів (або зовсім не встановлені), водій не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності. З наведених підстав, ОСОБА_1 просила скасувати вищевказану постанову про накладення адміністративного стягнення.

Заперечення відповідача

05 вересня 2024 року до суду надійшов відзив від Управління патрульної поліції в Запорізькій області, в якій відповідач заперечував проти позову ОСОБА_1 . В обґрунтування своїх заперечень, Управління патрульної поліції в Запорізькій області посилалося на те, що під час несення служби, інспектором патрульної поліції в Запорізькій області ДПП за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI ІІ20/20 ТС № 008387, виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме: водій транспортного засобу Mitsubishi Outlander, д.н.з. НОМЕР_1 , рухалася зі швидкістю 106 км/год, при цьому перевищила встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 56 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. З наведених підстав, посилаючись на те, що оскаржувана постанова винесена з дотриманням чинного законодавства, відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18 березня 2024 року матеріали справи передано за підсудністю до Броварського міськрайонного суду Київської області.

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Петришин Н.М. від 07 серпня 2024 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також, у вказаній ухвалі відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву.

У встановлений законом строк відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти заявлених вимог та просив відмовити в їх задоволенні.

Обставини справи, що встановлені судом

05 березня 2024 року інспектором патрульної поліції в Запорізькій області ДПП Хайруліним Д.В. складено відносно ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1592819, якою позивача притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладення на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 700 грн.

За змістом оскаржуваної постанови, 05 березня 2024 року о 10:31, ОСОБА_1 керуючи автомобілем Mitsubishi Outlander, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Тиражна у м. Запоріжжя, перевищила встановлені обмеження руху у населеному пункті більше ніж як на 50 км/год, а саме рухалася зі швидкістю 106 км/год, при дозволеній швидкості 50 км/год. Вимірювання проводилося приладом TruCAM LTI ІІ20/20 ТС № 008387. Вказаними діями позивач порушила п. 12.4 Правил дорожнього руху.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Аналогічне передбачено пунктом 1.3 ПДР згідно якого учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а відповідно до п.1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину - тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів, що передбачено п.1 ч.1 ст.247 КУпАП

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідності до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11.10.2016 у справі №816/4340/14, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 по справі № 760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 по справі № 536/583/17).

Так, зі змісту оскаржуваної постанови серії ЕНА № 1592819 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 122 КУпАП, встановлено, що адміністративне правопорушення зафіксоване приладом TruCAM LTI ІІ20/20 ТС № 008387, по вул. Тиражна у м. Запоріжжя, тобто у межах населеного пункту, де позивач керуючи автомобілем Mitsubishi Outlander, д.н.з. НОМЕР_1 , рухалася зі швидкістю 106 км/год, при дозволеній швидкості 50 км/год.

Управлінням патрульної поліції в Запорізькій області на підтвердження обставин правомірності винесення 05 березня 2024 року інспектором поліції Хайруніним Д.В. постанови серії ЕНА № 1592819 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 122 КУпАП, додано до відзиву на позов диск із відеозаписом, де зафіксовано з якою швидкістю рухалася позивач у межах населеного пункту.

ОСОБА_1 не заперечує факт того, що вона 05 березня 2024 року рухалася зі швидкістю 106 км/год. Однак, зазначає, що знак 5.49 ПДР «Початок населеного пункту» був відсутній, тому у відповідності до п. 12.10 ПДР не може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

На підтвердження заявлених вимог позивачем додано фотодоказ із зображенням маршруту «Бориспіль-Запоріжжя-Маріуполь».

Відповідно п. 12.10 ПДР, на який посилається позивач, додаткові обмеження дозволеної швидкості руху можуть вводитися тимчасово і постійно. При цьому разом із знаками обмеження швидкості руху 3.29 та/або 3.31 обов`язково додатково встановлюються відповідні дорожні знаки, які попереджають про характер небезпеки та/або наближення до відповідного об`єкта. У разі коли дорожні знаки обмеження швидкості руху 3.29 та/або 3.31 встановлені з порушенням визначених цими Правилами вимог щодо їх введення чи з порушенням вимог національних стандартів або залишені після усунення обставин, за яких їх було встановлено, водій не може бути притягнений до відповідальності згідно із законодавством за перевищення встановлених обмежень швидкості руху.

Однак, у вищевказаному пункті ПДР врегульоване питання щодо постійного чи тимчасового встановлення дорожніх знаків з додатковим обмеженням дозволеної швидкості руху, зумовлене відповідною небезпекою.

Натомість у справі, що розглядається, постанова відносно позивача складена у зв`язку з перевищенням швидкісного режиму у межах населеного пункту (п. 12.4 ПДР). Відомості про встановлення додаткових обмежень дозволеної швидкості руху - 3.29 та/або 3.31 у матеріалах справи відсутні.

Тому посилання позивача на невстановлення вищевказаних знаків є безпідставними.

Крім того, судом з оскаржуваної постанови встановлено, що ОСОБА_1 рухалася безпосереднього у АДРЕСА_1 , тобто у населеному пункті, де діють обмеження швидкісного режиму 50 км/год.

Жодних інших доказів на підтвердження неправомірності винесення оскаржуваної постанови до суду не надано.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП інспектором поліції здійснено на підставі належних і допустимих доказів, постанова серії ЕНА № 1592819 від 05 березня 2024 року є правомірною та законною, позовні вимоги ОСОБА_1 є недоведеними, безпідставними та задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 126, 152-1, 255, 258, 279-1, 288, 289 КУпАП, ст. ст. 5, 15, 72-77, 79, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд-

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Запорізькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції в Запорізькій області, адреса місцезнаходження: вул. Перемоги, буд. 96, м. Запоріжжя, 69005.

Суддя Наталія ПЕТРИШИН