Справа № 240/2356/25
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2025-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м. Житомир справа № 240/2356/25

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 20.12.2024 року №02 про відмову у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 17.12.2024 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Позивач є осою потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії та на день аварії з 26.04.1986 року по 01.01.1993 року проживала в м. Коростені Житомирської області, тобто на території, яка відноситься до зони добровільного (гарантованого) відселення, сумарно 03 роки 11 місяців 13 днів.

Позивач 17.12.2024 року з досягненням 54 річного віку та за наявності відповідного страхового стажу (27 років 04 місяці 00 днів) звернулася до Відповідача із заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 6 років відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Листом від 25.12.2024 року Відповідач-1 повідомив, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 20.12.2024 року відмовлено у такому призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю підстав, так як вважає, що у Позивача відсутній необхідний загальний страховий стаж. Таку відмову Позивач вважає протиправною.

Ухвалою суду від 31.01.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник Відповідача - 1, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, у відзиві на позов проти позову заперечила і зазначила, що за принципом екстериторіальності заява Позивача про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 6 років була передана для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області. За результатами розгляду заяви Позивача рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області Позивачу було відмовлено у призначенні такої пенсії по причині відсутності необхідного загального страхового стажу (не менше 25 років).

Представник Відповідача - 2, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, у відзиві на позов проти позову заперечила і зазначила, що період проживання Позивача на території, яка відноситься до зони добровільного (гарантованого) відселення, становить 4 роки 27 днів, а загальний страховий стаж становить 22 роки 4 місяці що є недостатнім для призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 6 років відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". По цій причині Позивачу правомірно було відмовлено у призначенні такої пенсії.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав призначення пенсії, в тому числі зі зниженням пенсійного віку, регулюються правовими нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (надалі-Закон №1058-IV), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами.

За приписами статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Частиною першою статті 26 Закону №1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу в період з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 рік.

Одночасно суд враховує, що відповідно до частини другої статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-XII (надалі - Закон № 796-XII) особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні добровільного (гарантованого) відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, на 3 роки та додатково 1 рік за кожні два роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

Тобто, таке призначення пенсії Позивачу за віком зі зниженням пенсійного віку на 6 років можливе за наявності загального страхового стажу не менше 25 років (31рік - 6 років).

Саме у відповідності до вказаних правових норм було зумовлено звернення Позивача від 17.12.2024 року до Відповідача щодо призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 6 років відповідно до Закону № 796-XII.

За результатами розгляду вказаного звернення Позивача Відповідачем-2, було прийнято оскаржуване рішення від 20.12.2024 року №02 про відмову у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 6 років.

Таке рішення Відповідача відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах чинного законодавства та підлягає скасуванню з огляду на таке.

Як зазначено у відзиві Відповідачів, суть спору між сторонами по даній справі зведена виключно до наявності чи відсутності права Позивача на призначення (переведення) пенсії зі зниженням пенсійного віку на 6 років, так як станом на 01.01.1993 року Позивач в зоні добровільного (гарантованого) відселення прожила 4 роки 27 днів, а загальний страховий стаж становить 22 роки 4 місяці, що є недостатнім для зниження пенсійного віку на 6 років.

Судом встановлено та визнається сторонами, що відповідно до паспорта громадянина України Позивач, ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто станом на день звернення (20.12.2024 року) була особою, якій виповнилося повні 54 роки.

Судом встановлено та визнається представниками Відповідачів, що Позивачем на підтвердження права на таке призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 6 років були надані, окрім інших, слідуючі документи:

- копія посвідчення громадянина, який потерпів внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 3) серії НОМЕР_1 , виданого 12.09.2014 року Житомирською обласною державною адміністрацією;

- копія довідки Виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області від 06.11.2024 року №2841 про те, що Позивач з 14.06.1973 року по 01.09.1988 року, з 11.04.1991 року по 19.11.1992 року та з 18.08.1994 року по даний час проживала та проживає (зареєстрована) в м.Коростені Житомирської області;

- копія диплому НОМЕР_2 про те, що Позивач в період з 01.09.1988 року по 27.06.1989 року навчалася в Житомирському ПТУ№9;

- копія трудової книжки.

Як вже зазначалося судом, в розумінні вимог частини другої статті 55 Закону № 796-XII особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні добровільного (гарантованого) відселення за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років мають право на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону № 1058-IV, на 3 роки.

Відповідно до примітки до вказаної правової норми законодавець зазначив, що така початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Тобто, в розумінні вимог статті 55 Закону № 796-XII право на зниженням пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону №1058-IV, на 3 роки мають особи, які постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні добровільного (гарантованого) відселення за умови постійного проживання чи роботі в цій зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи.

Позивачем до позову долучено докази на підтвердження її проживання в період з 14.06.1973 року по 01.09.1988 року, з 11.04.1991 року по 19.11.1992 року та з 18.08.1994 року по даний час проживала та проживає (зареєстрована) в м.Коростені Житомирської області.

Згідно до постанови КМ Української РСР від 23 липня 1991 р. №106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" ( в редакції постанови КМ України № 914 (914-2008-п ) від 16.10.2008 ) м.Коростень Житомирської області відноситься до зони добровільного (гарантованого) відселення.

Зазначене дає підстави суду зробити висновок, в розумінні вимог примітки до статті 55 Закону №796-XII факт навчання Позивача у зоні добровільного (гарантованого) відселення з моменту аварії по 31 липня 1986 року надає йому право на зниженням на три роки пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону №1058-IV, для призначення пенсії за віком.

Одночасно, суд враховує, що в розумінні вимог статті 14 Закону №796-XII до осіб, які потерпіли внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 3) відносяться особи, які постійно прожили або відпрацювали чи постійно навчалися на територіях зони гарантованого добровільного відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 року прожили у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше трьох років.

Тобто, наявне у Позивача посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (категорія 3) в розумінні вимог статті 14 Закону № 796-XII підтверджує постійне проживання або роботу або навчання в зоні гарантованого добровільного відселення з моменту аварії станом на 1 січня 1993 року ще не менше трьох років.

Зазначене свідчить, що наявне у Позивача посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (категорія 3) надає підстави для віднесення Позивача до категорії осіб, які на день аварії та з моменту аварії по 01.01.1993 року постійно проживали у зоні добровільного (гарантованого) відселення, що відповідно до примітки до частини другої статті 55 Закону № 796-XII надає їй право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку ще на три роки.

Таким чином, в розумінні вимог частини другої статті 55 Закону № 796-XII у Позивача наявне право на зниженням на шість років (3+3) пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону №1058-IV, для призначення пенсії за віком.

Таке право Позивача не заперечується Відповідачами.

Щодо спірних відносин між сторонами з приводу розміру загального страхового стажу Позивача суд враховує наступне.

Як вже зазначалося судом та не заперечується сторонами, в розумінні вимог статті 26 Закону №1058-IV та статті 55 Закону № 796-XII призначення пенсії за віком Позивачу із зниженням пенсійного віку на 6 років можливе за наявності загального страхового стажу не менше 25 років (31 рік - 6 років).

Позивач стверджує, що її загальний страховий стаж становить 27 років 04 місяці 00 днів.

Відповідно до оскаржуваного рішення Відповідачем-2 визнається наявність у Позивача загального страхового стажу сумарно лише 22 роки 4 місяці, що є недостатнім для призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 6 років.

На підтвердження доводів щодо наявності у Позивача 27 років 04 місяці 00 днів загального страхового стажу представником Позивача в позові не наведено жодних обґрунтувань та не надано жодних доказів.

В ході дослідження судом копії трудової книжки НОМЕР_3 , виданої 05.05.1991року, копії трудової книжки НОМЕР_4 , виданої 30.06.1989 року, архівної довідки архівного відділу Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 12.11.2024 року встановлено, що загальний страховий стаж Позивача сумарно становить 22 роки 4 місяці.

В розрахунку Відповідача-2 (форма РС-право) аналогічно зазначено, що загальний страховий стаж Позивача сумарно становить 22 роки 4 місяці. При цьому суд звертає увагу, що до загального страхового стажу Позивача зараховано її період навчання в СПТУ-9 міста Житомир, весь трудовий стаж згідно записів трудових книжок та періоди безробіття. Інші періоди страхового стажу у Позивача відсутні.

Зазначене свідчить про наявність у Позивача відповідного періоду проживання в зоні добровільного (гарантованого) відселення, що надає право на зниження пенсійного віку на 6 років для призначення пенсії за віком за умови наявності відповідного загального страхового стажу (не менше 25 років), але загальний страховий стаж Позивача становить лише 22 роки 4 місяці, що недостатньо для призначення такої пенсії.

Таким чином, у Позивача відсутнє право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку з дня досягнення віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV та із врахуванням права Позивача на зменшення такого віку на 6 років у відповідності до вимог статті 55 Закону № 796-XII, тобто з 17.12.2024 року, а тому позовні вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України підстави для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись вимогами ст.ст.2,90,139-143,242-246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк

29.05.25