Справа № 280/7194/24
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2025-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 травня 2025 року

м. Київ

справа №280/7194/24

адміністративне провадження № К/990/22284/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Блажівської Н.Є.,

суддів: Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л.,

перевіривши касаційну скаргу Хмельницької митниці на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СУЧАСНА ЕНЕРГІЯ» до Хмельницької митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, Хмельницька митниця подала апеляційну скаргу, яку ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року залишено без руху з наданням апелянту строку для усунення недоліків шляхом надання до суду доказів сплати судового збору.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа, документ в електронному вигляді «без руху» від 20 листопада 2024 року доставлено до електронного кабінету Хмельницької митниці в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» 20 листопада 2024 року о 23:35 годині.

На виконання вимог наведеної ухвали, відповідачем до суду було подано клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке обґрунтоване посиланням про відсутність на рахунках грошових коштів, необхідних для такої сплати.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2024 року скаржнику відмовлено в задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору, а апеляційну скаргу Хмельницької митниці на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року у справі №280/7194/24 повернуто скаржнику.

30 грудня 2024 року Хмельницька митниця повторно подала апеляційну скаргу на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року. Разом із апеляційною скаргою апелянт заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування поважності причин його пропуску апелянт зазначав, що первинно скаргу було подано у встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України строк, однак ухвалою від 24 грудня 2024 року її було повернуто у зв`язку із несплатою судового збору. Невідкладно вдруге подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2025 року апеляційну скаргу Хмельницької митниці залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору та пропуском строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та надано десятиденний строк для надання суду доказів сплати судового збору та заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням поважних підстав для поновлення строку з відповідними обґрунтуваннями та доказами причин пропуску такого строку.

Зазначена ухвала 23 січня 2025 року о 18:38 була доставлена до електронного кабінету скаржника.

На виконання вимог ухвали скаржник заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору у зв`язку із відсутністю коштів.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2025 року Хмельницькій митниці відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, а апеляційну скаргу на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року в адміністративній справі №280/7194/24 повернуто скаржнику.

3 березня 2025 року Хмельницька митниця втретє подала апеляційну скаргу на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року. Разом із апеляційною скаргою апелянт заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування поважності причин його пропуску апелянт зазначав, що вже звертався (вперше у межах процесуального строку) до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, яка, однак була повернута особі, яка її подала. Вказував, що з огляду на запровадження воєнного стану на території України та фактичною відсутністю коштів на рахунку Хмельницької митниці за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» після списання ГУ ДКСУ у Хмельницькій області зареєстрованих документів у Хмельницької митниці не було можливості до 27 лютого 2025 року сплатити судовий збір.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року апеляційну скаргу Хмельницької митниці визнано неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року в адміністративній справі №280/7194/24, наведені відповідачем. Апеляційну скаргу Хмельницької митниці на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року в адміністративній справі №280/7194/24 залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до суду обґрунтованого клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням інших поважних причин його пропуску.

У строк визначений судом відповідачем на адресу суду направлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2025 року Хмельницькій митниці відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення та відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Хмельницької митниці на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд виходив із того, що звертаючись учергове з апеляційною скаргою відповідач додав платіжну інструкцію про сплату судового збору від 27 лютого 2025 року, однак, доказів на підтвердження того, що апелянтом у період з 10 жовтня 2024 року по 27 лютого 2025 року вживались дії щодо сплати судового збору, зокрема шляхом подання на оплату відповідного платіжного доручення, надано не було. Суд врахував, що платіжне доручення про сплату судового збору датоване 27 лютого 2025 року, тобто фактично дії, спрямовані на виконання процесуального обов`язку із сплати судового збору були вчинені із сплином більше 4 місяців з дня закінчення тридцятиденного строку на подання апеляційної скарги. Доказів, які б підтверджували відсутність коштів на рахунку апелянта, починаючи з моменту виникнення права на апеляційне оскарження до моменту повторного звернення до суду надано не було.

23 квітня 2025 року на адресу Верховного Суду надійшла касаційна Хмельницької митниці на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2025 року, у якій скаржник просить скасувати оскаржувану ухвалу та передати справу на розгляд до суду апеляційної інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадженя.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, скаржник посилається на те, що суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права і, як наслідок, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.

При цьому скаржник зазначав про обмежене фінансування та неможливість своєчасної сплати судового збору.

Перевіряючи доводи касаційної скарги, суд виходить з такого.

Відповідно до вимог пункту 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно частини другої статті 333 КАС України встановлює, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Статтею 295 КАС України визначено строк на апеляційне оскарження судового рішення, а пунктом першим частини п`ятої статті 296 цього Кодексу закріплено вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору.

За правилами частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт четвертий частини першої статті 299 КАС України).

Крім того, згідно з частиною другою статті 299 КАС України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Тобто, особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Це стосується і заявників, які діють як суб`єкти владних повноважень й, до того ж, є бюджетними установами, фінансування яких здійснюється з Державного бюджету України, в тому числі щодо видатків на сплату судового збору, а тому кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі.

Відтак, органи влади (у тому числі й митні), що діють як суб`єкти владних повноважень від імені Держави та є учасниками процесу, мають діяти вчасно та в належний спосіб, вони не повинні допускати затримки та невиправданого зволікання при виконанні своїх процесуальних обов`язків.

Питання ж необхідності продовження процесуального строку, у випадку невиконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної чи касаційної скарги без руху з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у клопотанні скаржника. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для безумовного продовження процесуального строку, відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору у всіх абсолютно випадках.

Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання апеляційної скарги здійснюється судом апеляційної інстанції у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на апеляційне оскарження судового рішення.

Окрім цього, пунктом другим частини третьої статті 2 КАС України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Такі положення наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у статті 44 КАС України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Отже, органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд касаційної інстанції звертає увагу, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на касаційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, по заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Крім того, Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постанові від 28 квітня 2021 року у справі №640/3393/19, висловлено правову позицію, що причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів. Крім того, відсутність бюджетного фінансування не надає суб`єкту владних повноважень право в будь-який час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання апеляційної скарги.

Таким чином, подана касаційна скарга є необґрунтованою. Правильне застосовування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, у розумінні частини другої статті 333 КАС України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтею 333 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Хмельницької митниці на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СУЧАСНА ЕНЕРГІЯ» до Хмельницької митниці про визнання протиправними та скасування рішень.

Копію цієї ухвали суду надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Н.Є. Блажівська

Судді: О.В. Білоус

І.Л. Желтобрюх