Справа № 760/32785/24
Суддя: Майстренко О. М.
Дата ухвалення: 2025-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Майстренко О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

встановив:

У грудні 2024 року позивач звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови №229 від 13.12.2024 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 2101 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Свої вимоги мотивує тим, що не отримував повістки ні особисто ні засобами поштового зв`язку та ним вчасно було оновлено данні. Адреса його місця реєстрації не змінювалась як і засоби зв`язку.

Також вказав на порушення вимог ст. 268 КУпАП, а саме винесення постанови у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2024, головуючим у справі визначено суддю Майстренка О.М.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 23.12.2024 було відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

30 січня 2025 року до суду надійшли пояснення позивача, згідно яких йому 10.12.2024 зателефонували працівники Солом`янського УП ГУНП у м. Києві та сповістили що його особу подано до розшуку від ІНФОРМАЦІЯ_2 , куди він прибув 11 грудня 2024 року. 13 грудня 2024 року в ІНФОРМАЦІЯ_3 ним отримано протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності.

05 лютого 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_4 подано до суду відзив на позовну заяву позивача, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на направлення позивачу засобами поштового зв`язку повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка повернулась без вручення із зазначенням причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Судом встановлено, що 13.12.2024 відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 2101 КУпАПта цього ж дня на підставі вказаного протоколу винесена постанова №229, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000,00 грн.

Відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 порушив законодавство про оборону та мобілізацію, в особливий період, а саме: будучи військовозобов`язаним, під час оголошеної загальної мобілізації та дії особливого періоду, не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк та місце зазначені у повістці,яка була надіслана поштовим відправленням 672 від 14.11.2024, що є порушенням вимог абз. 1 п.1. ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»; п.1 п.п. 2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є додатком №2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «1487 від 30.12.2022 «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», зі змінами, а також протягом 5 років і більше не проходив ВЛК, не оновлював військово-облікові дані, не звіряв власні персональні дані з обліковими даними, чим порушив п.1 п.п. 4,8,10 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є додатком №2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «1487 від 30.12.2022 «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», зі змінами, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 2101 КУпАП.

Диспозиція частини третьої статті 2101 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчинено в особливий період та тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Відповідно до абз. 1 п.1. ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач тричі звертався до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявами про оформлення відстрочок від призову на військову службу під час мобілізації, востаннє 11.11.2024, яку зареєстровано за №5469.

Дані заяви ІНФОРМАЦІЯ_3 було розглянуто на надано позивачу довідки за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 про відстрочку від мобілізації.

Із копії військового квитка, долученого до позову вбачається, що позивачем військово-облікові дані оновлено вчасно, про що свідчить наявний у військовому квитку штрихкод.

За таких підстав у відповідача відсутні підстави для виклику позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних.

Статтею 251 КУпАП передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, відповідачем не надано жодних доказів неявки позивача для проходження ВЛК та оновлення військово-облікових даних.

Таким чином, суд вважає, що винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, в адміністративному процесі у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок та важливість доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постанові від 17 липня 2019 року у справі №295/3099/17.

Дослідивши надані суду докази, суд дійшов висновку про відсутність в матеріалах справи належних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 поставленого йому у вину адміністративного правопорушення, а тому постанова № 229 від 13 грудня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.2101 КУпАП, винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у розмірі 17000,00 гривень підлягає скасуванню, а провадження у справі відповідно до положень ст.286 КАС України закриттю.

Враховуючи наведене вище, позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Щодо розміру судового збору, який підлягає стягненню з відповідача.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено у 2024 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2024 року у розмірі 3028 гривні.

Тобто за подання позовної заяви з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності позивачу необхідно було надати докази сплати судового збору у сумі 605,60 грн. (3028 грн. х 0,2).

Проте, позивачем надано доказ сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн. (квитанція №579551 від 17.12.2024), а тому надмірно сплачений судовий збір у розмірі 605,60 грн. підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України в порядку ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 122, 2101, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення № 229 від 13 грудня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 2101 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , судовий збір сплачений за подання позову 605,60 грн.

Надмірно сплачений судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, згідно квитанції №579551 від 17.12.2024, повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України у відповідності до ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо сторін:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса реєстрації юридичної особи: АДРЕСА_2 .

Суддя О.М. Майстренко