Справа № 640/15023/19
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2025-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 року № 640/15023/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Колеснікової І.С., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Аркада-Будівництво» до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аркада-Будівництво» звернулось до адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 31.07.2019 №0101, №0101, №.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2020, адміністративний позов задоволено повністю.

Постановою Верховного Суду від 06.06.2023 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2020 у справі №640/15023/19 скасовано, а справу №640/15023/19 передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Адміністративна справа надійшла до Київського окружного адміністративного суду, згідно постанови Верховного Суду від 06.06.2023 на новий розгляд судом першої інстанції.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.12.2023 дану адміністративну справу прийнято до провадження, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки акту перевірки, на підставі яких були прийняті оскаржувані рішення, не відповідають дійсним обставинам справи та нормам чинного законодавства, і тому позивач вважає спірні рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Крім того, позивач наголошує на порушенні порядку проведення перевірки та оформленні її результатів.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач наголошує, що оскаржувані рішення прийняті відповідно до вимог чинного законодавства, посилаючись на обставини, викладені в акті перевірки та наданому суду відзиві.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві проведена документальна планова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «Аркада-Будівництво» з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.10.2016 по 31.12.2018, валютного - за період з 01.10.2016 по 31.12.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.10.2016 по 31.12.2018.

Результати перевірки оформлено актом №410/26-15-14-01-01/34882504 від 10.07.2019, яким встановлено порушення:

п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового Кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 113,00 грн, в тому числі по періодах: за 4-й квартал 2016 року у сумі 113,00 грн.;

п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 ПК України, у результаті чого знижено суму ПДВ у розмірі 1 954 371 грн., у тому числі по періодах: - листопад 2017 року на суму 104,00 грн.; - вересень 2018 року на суму 1 954 267,00 грн.

п. 51.1 ст. 51. пп. "б" п. 176.2. ст. 176 ПК України та розділу 3 "Порядку заповнення та подання податковими та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку", затверджений наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4, в податкових розрахунках (форма № 1-ДФ) невідображена видана фізичним особам поворотна фінансова допомога.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 31.07.2019:

№0101, яким визначено зобов`язання з податку на прибуток підприємств у розмірі 113,00грн. та застосовано штрафні санкції на суму 28,00грн.;

№0101, яким визначено зобов`язання з ПДВ у розмірі 1'954' 371,00грн. та застосовано штрафні фінансові санкції у розмірі 488593,00грн.;

№, яким застосовано штрафні санкції у розмірі 510,00грн.

Вважаючи вказані податкові-повідомлення рішення протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом про їх скасування.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з такого.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з пунктом 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Пунктом 86.7 статті 86 ПК України передбачено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками чи фактами і даними, викладеними в акті перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводить перевірку.

Відповідно до пункту 58.1 статті 58 та пункту 86.8 статті 86 ПК України на підставі акта перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення.

За змістом пункту 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу.

Як вбачається з матеріалів справи, в акті перевірки позивача відсутні підписи трьох з шести посадових осіб, які проводили документальну планову виїзну перевірку, тобто 50% підписів, що вказує на наявність порушення при оформленні результатів перевірки позивача.

Водночас, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної Судовою палатою з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду в постанові від 19.06.2020 у справі №140/388/19, сам по собі акт податкової перевірки та дії посадових осіб контролюючого органу зі складання цього акта не створюють правових наслідків у вигляді виникнення обов`язків, зміни чи припинення будь-яких прав платника податків, крім виникнення права на подання зауважень до акта.

Таким чином, акт перевірки не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання, й не є обов`язковим рішенням суб`єкта владних повноважень. Непідписання акта перевірки не можна ототожнювати, зокрема з непідписанням судового рішення, наслідки чого прямо встановлені в законі, чи непідписанням окремих рішень суб`єктом владних повноважень, коли негативні наслідки такого дефекту також можуть бути встановлені законом.

Водночас саме по собі порушення порядку оформлення акта перевірки (у частині обов`язку підписання особами, які здійснювали перевірку) не може бути підставою для скасування податкового повідомлення-рішення, винесеного на підставі не підписаного одним із перевіряючих акта перевірки, але в сукупності з іншими порушеннями може слугувати обставиною для висновку щодо протиправності рішень контролюючого органу. Це стосується випадків, коли обставини, викладені в акті, не знайдуть підтвердження в суді.

Переглядаючи справу, суд касаційної інстанції не погодився із висновками судів попередніх інстанцій щодо неналежності складеного акта про результати документальної планової виїзної перевірки та зазначив, що саме по собі порушення порядку оформлення акта перевірки (у частині обов`язку підписання особами, які здійснювали перевірку) не може бути підставою для скасування податкового повідомлення-рішення, винесеного на підставі не підписаного одним із перевіряючих акта перевірки, але в сукупності з іншими порушеннями може слугувати обставиною для висновку щодо протиправності рішень контролюючого органу.

Разом з тим, Верховний Суд звернув увагу на порушення судами попередніх інстанцій положень ст. 90 КАС України та зазначив, що обставини справи мають бути встановлені належним чином з урахуванням документів та наданих сторонами доказів, оцінених у їх сукупності. Зокрема, Верховний Суд зазначив, що у даній справі дослідженню підлягає реальність господарських операцій, що є підставою для виникнення права на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування; добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті. Для встановлення правильності відображення у податковому обліку господарських операцій платника податку судам слід з`ясувати реальність задекларованих господарських операцій; встановити наявність ділової мети у розглядуваних операціях; визначити об`єктивний зміст вчинених операцій у порівнянні із задекларованим; підтвердити або спростувати добросовісність позивача, у зв`язку з тим, що його контрагенти мають дефекти правового статусу, оцінити дотримання учасниками господарської операції норм податкового законодавства щодо змісту та наслідків для податкового обліку відповідної операції.

У контексті наведеного суд зазначає таке.

ГУ ДПС у м. Києві стверджує, що перевіркою ТОВ «Аркада-Будівництво» встановлено обставини, що у сукупності свідчать про наявність у первинних документах, які були надані до перевірки, недостовірних відомостей при оформленні господарських операцій з контрагентами ТОВ «Оніксстор» та ТОВ «Щивець» за перевіряємий період, та того, що згідно даних АІС «СФП» по ТОВ «Оніксстор» та по ТОВ «Щивець» наявні картки суб`єкта фіктивного підприємництва від 05.11.2018 № 255/26-15-21-29 та від 06.11.2018 № 42/26-15-21-30 відповідно.

Так, відповідно підпунктів 200.1 та 200.2 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

У свою чергу, відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у томі числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунку платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду зокрема, у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів, у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України передбачено, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 135.1 статті 135 ПК України доходи, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій, що повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до пункту 2.15 та пункту 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Тобто, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарської операції. При цьому, якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Аркада-Будівництво» здійснювало взаємовідносини з ТОВ «Оніксстор» (вид діяльності - 46.51 оптова торгівля комп`ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням).

ТОВ «Оніксстор» зареєстровано Дарницькою районною в м. Києві державною адміністрацією 21.07.2011 та взято на податковий облік в органах ДФС України 25.07.2011.

Станом на дату складання акта перевірки ТОВ «Оніксстор» перебувало на обліку в органах ДФС України та мало свідоцтво платника ПДВ від 13.07.2016 № 200277098.

Позивачем від ТОВ «Оніксстор» отримано рахунок-фактуру № ОС-0001601 від 29.09.2016 (том 1, арк. 201) та видаткову накладну № ОС-10/0080 від 13.10.2016 (том 1 арк. 202) на загальну суму 626,40 грн., відповідно до якої ТОВ «Оніксстор» передано ТОВ «Аркада-Будівництво» перемикач клавіатури, миші, монітора ATEN CS22U-A7 на загальну суму 626,40 грн. (в т.ч. ПДВ 104, 40 грн).

ТОВ «Оніксстор» надано ТОВ «Аркада-Будівництво» гарантійний талон №ТО-0077291 від 13.10.2016 (том 1 арк. 203).

Розрахунки між підприємствами проведено згідно платіжного доручення від 10.10.2016 № 5158/0000 на загальну суму 626,40 грн. з ПДВ (том 1 арк. 204), на підставі чого ТОВ «Аркада- Будівництво» подано податкову накладну № 34 від 10.10.2016 (том 1 арк 205) та підтверджується квитанцією №1 (реєстраційний номер ) (том 1 арк 206).

Дані операції відображені у регістрах бухгалтерського обліку ТОВ «Аркада-Будівництво» наступним чином: Дт 631 Кт 311 - 626,40 грн.; Дт 92 Кт 631 -522,00 грн.; Дт 6442 Кт 631 -104,40 грн.

Таким чином, матеріали справи містять подані позивачем належним чином оформлені первинні документи, передбачені податковим законодавством, що складені щодо описаної вище господарської операції з ТОВ «Оніксстор».

Також, ТОВ «Аркада-Будівництво» здійснювало взаємовідносини з ТОВ «Щивець» (вид діяльності - 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель).

TOB «Щивець» зареєстроване 14.04.2016 Голосіївською районною в м. Києві Державною адміністрацією та взято на податковий облік в органах ДФС 14.04.2016.

Станом на дату складання акта перевірки ТОВ «Щивець» мало свідоцтво платника ПДВ від 01.05.2017 № 05, ліцензію ДАБІ України № 45-Л від 06.10.2017 на здійснення господарської діяльності, що за класом наслідків належать до об`єктів із середніми та значними наслідками із переліком видів робіт згідно з додатком.

Так, листом № 52 від 18.05.2018 (том 1 арк. 113) ТОВ «Щивець» повідомило позивачу про те, що останнє здійснює господарську діяльність, пов`язану зі створенням об`єктів архітектури та просило розглянути можливість оформлення договірних відносин з позивачем щодо його об`єктів будівництва.

Разом із листом № 93 від 03.09.2018 (том 1 арк. 124) ТОВ «Щивець» направило позивачу копію ліцензії, виданої Державною архітектурно-будівельною інспекцією України від 24.10.2017 на підтвердження права здійснення господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками (том 1 арк. 125-127).

03.09.2018 між ТОВ «Аркада-Будівництво» та ТОВ «Щивець» було укладено договір підряду № 133/18-Гл щодо надання робіт з прокладання зовнішніх інженерних мереж зливостоку (К-2) від колодязя № 43 до колодязя № 47 по вул. Маршала Конєва Д=800мм на пр.Ак.Глушкова, 6 в Голосіївському районі м. Києва (том 1 арк. 114-120).

Згідно протоколу узгодження договірної ціни (додаток №1 до Договору підряду № 133/18-Гл від 03.09.2018) виходячи з попереднього розрахунку сторони визначили загальну ціну на виконання робіт, що орієнтовно складає 13 750 000,00 грн. з ПДВ (том 1 арк. 121).

На підставі листа ТОВ «Щивець» № 107 від 14.12.2018 (том 1 арк 122) між ТОВ «Аркада- Будівництво» та ТОВ «Щивець» укладено додаткову угоду № 1 від 20.12.2018 до Договору підряду № 133/18-Гл від 03.09.2018 (том 1 арк. 123), якою сторонами перенесено строки виконання робіт.

Усі розрахунки між підприємствами ТОВ «Щивець» та ТОВ «Аркада-Будівництво» проводились у безготівковій формі згідно платіжних доручень на загальну суму 11 725 600,00 грн. з ПДВ (том 1 арк. 136-147), на підставі чого ТОВ «Аркада-Будівництво» складало відповідні податкові накладні (том 1 арк. 148-195).

Таким чином, матеріали справи містять подані позивачем належним чином оформлені первинні документи, передбачені податковим законодавством, що складені щодо описаної вище господарської операції з ТОВ «Щивець».

Визначальною ознакою господарської операції взагалі, і для цілей податкового обліку зокрема, є те, що вона спричиняє реальні зміни майнового стану платника податків.

Формування фінансових показників, які враховуються при визначені оподатковуваного прибутку підприємства, а також податкового кредиту для цілей визначення суми податкових зобов`язань з ПДВ повинно здійснюватися тільки щодо фактичного здійснення господарських операцій, підтверджених належним чином оформленими первинними документами та іншими обліковими документами, складання яких для оформлення операцій певного виду передбачено правовими нормами. При цьому, презюмується, що такі документи є достовірними, а зафіксована в них інформація розкриває справжній зміст господарської операції, свідчить про її економічну вигоду (виправданість, ризик). Якщо певна господарська операція не відбулася або її зміст інший, ніж той, стосовно якого складені документи, підстави для відтворення фінансових показників операції в податковому обліку відсутні (в разі якщо документи складені про людське око) або ж операція відтворюється відповідно до її дійсного змісту, що відповідає принципу превалювання сутності над формою, згідно з яким операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми (ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

У той же час, норми податкового законодавства, не ставлять у залежність право платника податків на врахування витрат при визначенні оподатковуваного прибутку та право на податковий кредит від дотримання податкової дисципліни його контрагентом, якщо цей платник мав реальні витрати у зв`язку з фактичним придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Одне тільки порушення постачальником товару (робіт, послуг) вимог податкового законодавства не може бути підставою для висновку про порушення іншим платником податків - покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту та обліку витрат за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про його обізнаність щодо протиправної податкової поведінки контрагента та про злагодженість дій між ними.

За умови подання платником податків усіх належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, дані податкового обліку вважаються сформованими платником податків правомірно (обґрунтовано), якщо контролюючий орган не доведе зворотне.

Оскільки наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, то факт виконання поставки товару входить до предмету доказування у справі.

При цьому, довести правомірність своїх дій чи рішення відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Разом з тим, відповідно до принципу змагальності суб`єкт господарювання має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

В даному випадку, податковий орган відповідно до принципу офіційності повинен довести в суді фіктивність господарських операцій як підстави для нарахування платникові податків податкових зобов`язань та правомірності прийняття свого рішення.

Аналогічна правова позиція неодноразово викладалась в постановах Верховного Суду, зокрема від 20.02.2018 у справі №817/149/17, від 29.03.2018 у справі №813/275 8/16, від 05.10.2022 у справі № 826/9671/18, від 14.12.2022 у справі № 640/18058/19.

В той же час, податковий орган не надав доказів, які однозначно свідчили б про неправдивість одержаних від платника документів, які підтверджували б фіктивний характер спірних операцій та недобросовісність позивача як платника податків, відповідачем не надано жодних доказів, які підтверджували б те, що вчинення правочинів (укладення договорів), на підставі яких виникли взаємовідносини між позивачем та контрагентами не відповідали дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав та обов`язків чи свідчили б про незвичність цін за спірними операціями, або про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності товариства, господарській меті з метою досягнення правових наслідків та, які порушують публічний порядок, суперечать моральним засадам суспільства та спрямовані на заволодіння майном держави.

Чинне податкове законодавство не покладає на платника обов`язку контролювати діяльність осіб, що виконують роботи, послуги, не зобов`язує платника податків перевіряти безпосереднього контрагента на предмет виконання ним вимог податкового законодавства чи походження товару під час його придбання, перед тим як вносити відповідні суми витрат до складу валових витрат і суми ПДВ - до податкового кредиту.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.01.2018 у справі №К/9901/2558718, від 20.01.2021 у справі № 320/2038/19, від 05.10.2022 у справі № 320/5726/19.

Таким чином, на думку суду, позивачем дотримано вимоги щодо документування та підтвердження здійснених господарських операцій первинними документами, у відповідності до вимог п. 44.1 ст. 44 ПК України, ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Обґрунтовуючи нереальність господарських операцій, ГУ ДПС у м. Києві протягом усього розгляду справи наголошує виключно на тому, що долучені позивачем первинні документи на підтвердження здійснення господарських операцій з контрагентами ТОВ «Оніксстор» та ТОВ «Щивець» мають дефекти, а саме: підписані від імені осіб, які заперечують свою причетність до ведення господарської діяльності ТОВ «Оніксстор» та ТОВ «Щивець», тобто з порушенням вимог законодавчих актів щодо обов`язкових реквізитів первинних документів.

Зокрема, ГУ ДПС у м. Києві зазначає, що згідно з протоколом допиту свідка ОСОБА_1 від 29.10.2018, проведеного О/у, шостого відділу ОУ ГУ ДФС м. Києві, встановлено, що в липні 2016 року він загубив паспорт. Через декілька місяців написав заяву до поліції та паспортного столу м. Бровари Київської області. ТОВ «Оніксскор» ніколи не реєстрував та не підписував ніяких документів, а також ніякого відношення до ведення фінансово-господарської діяльності не має.

Між тим, суд зазначені доводи вважає необґрунтованими, оскільки оплата у спірній господарській операції між позивачем та ТОВ «Оніксстор» відбулась 10.10.2016, товар отримано 13.10.2016.

При цьому, як вбачається із витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 08.08.2019 (том 1 арк. 199) ОСОБА_1 є керівником ТОВ «Оніксстор» з 01.11.2016.

Протокол допиту свідка ОСОБА_1 жодним чином не свідчить про нереальність операції між ТОВ «Аркада-Будівництво» та ТОВ «Оніксстор», оскільки така операція відбулась до того, як допитаного ОСОБА_1 було призначено на посаду керівника ТОВ «Оніксстор».

Разом з цим, ГУ ДПС у м. Києві не має зауважень до первинних документів, складених між ТОВ «Аркада-Будівництво» та ТОВ «Оніксстор», не вказує на їх підроблення та не вказує на обізнаність позивача щодо можливих порушень з боку ТОВ «Оніксстор».

Зазначене свідчить про безпідставне нарахування податковими повідомленнями-рішеннями органом ДФС ТОВ «Аркада-Будівництво» зобов`язань з податку на прибуток та безпідставне застосування штрафних (фінансових) санкцій на нараховані суми.

Також, ГУ ДПС у м. Києві зазначає, що згідно із поясненнями, прийнятими ст. о/у з ОВС сьомого відділу ОУ ТУ ДФС у м. Києві від громадянина ОСОБА_2 від 24.10.2018, останній ніякого відношення до ТОВ «Щивець» не має, на посаді директора та головного бухгалтера вказаного підприємства не перебував та не перебуває. В разі надходження будь-яких документів по вказаному товариству просив вважати їх недійсними та складеними незаконно, так як він фактично не має до цього жодного відношення.

Однак, суд критично оцінює такі доводи відповідача з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, на адресу позивача надійшов лист від ТУ ДФС у м. Києві від 14.01.2019 № 5019/10/26-15-14-01-02 про надання інформації (пояснень та її документального підтвердження) щодо виявлення фактів, що свідчать про недостовірність визначення ТОВ «Аркада-Будівництво» даних податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ «Щивець», що містяться у податковій декларації з податку на додану вартість за вересень 2018 року у сумі 1 954 267 грн.

У зв`язку з цим ТОВ «Аркада-Будівництво» звернулось до ТОВ «Щивець» з листом № 92/1 від 17.01.2019 (том 1 арк. 128), за змістом якого просило надати інформацію, що спростовує факти, вказані в зазначеному вище листі ТУ ДФС у м. Києві.

Так, разом з листом вих. №31 від 25.01.2019 ТОВ «Щивець» направило на адресу ТОВ «Аркада-Будівництво»:

- заяву про вчинення кримінального правопорушення від 29.10.2018, складеної ОСОБА_2 та поданої до Прокуратури м. Києва (том 1 арк. 130), за змістом якої ОСОБА_2 повідомляє, що він є директором ТОВ «Щивець», а пояснення (про його непричетність до ТОВ «Щивець») були підписані ним під психологічним тиском працівників поліції, не будучи ознайомленим з їх змістом та перебуваючи в хворобливому стані, викликаним пожежею у його будинку;

- заяву від 22.12.2022, складеної ОСОБА_3 та поданої на ім`я начальника Головного управління ДФС у м. Києві Демченко Людмили Дмитрівни (том 1 арк. 132), за змістом якої ОСОБА_2 повідомляє, що жодних пояснень з приводу ТОВ «Щивець» нікому не надавав, він є директором ТОВ «Щивець» з моменту реєстрації товариства, а інформація про реєстрацію ним ТОВ «Щивець» за грошову винагороду без мети ведення господарської діяльності є завідомо неправдивою та такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію;

- заяву від 22.12.2022 аналогічного змісту складено та подано Нащинцем В.А. на ім`я виконуючого обов`язки Голови Державної фіскальної служби України Власова Олександра Сергійовича (том 1 арк. 133);

- нотаріальну заяву ОСОБА_2 , здійснену для органів державної влади (у тому числі правоохоронних органів, судів) та інших за місцем вимоги (том 1 арк. 134), за змістом якої даною заявою та власноручним підписом ОСОБА_2 засвідчив, що спростовує обставини, висвітлені в протоколі допиту, який було, нібито, складено 24.10.2018, оскільки вони не відповідають дійсності у частині непричетності його до ведення фінансово-господарської діяльності ТОВ «Щивець» () та отримані працівниками податкової міліції під тиском і без адвоката. Вказаною заявою, поміж іншого, ОСОБА_2 засвідчив укладення ним, як директором ТОВ «Шивець», договору з ТОВ «Аркада-Будівництво» в межах здійснення фінансово-господарської діяльності товариства.

Посилання ГУ ДПС у м. Києві на пояснення вказаної особи у кримінальному провадженні щодо фіктивності підприємства є необґрунтованими, оскільки сам факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентом.

Доказів наявності вироків суду відносно контрагента позивача за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 Кримінального кодексу України (фіктивне підприємництво), відповідачем не надано, а договір, укладений позивачем з ТОВ «Щивець» не визнано недійсним.

Більше того, до акту перевірки від 10.07.2019 Департамент аудиту ГУ ДФС у м. Києві не включив інформацію, отриману від СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві листом від 03.07.2019 № 3313/26-15-23-1119 (том 2 арк. 22), у якому вказано, що в матеріалах кримінального провадження відсутні вироки судів стосовно ТОВ «Щивець» (), висновки почеркознавчих експертиз, повідомлення про підозру службовим особам ТОВ «Щивець», а також докази протиправної діяльності при фінансово-господарських взаємовідносинах між ТОВ «Аркада- Будівництво» та ТОВ «Щивець».

На думку суду, покази свідків, відібрані під час досудового розслідування, якщо вони не були безпосереднім предметом дослідження суду не можуть бути визнані доказами. В такому випадку тільки показання свідків, отримані в судовому засіданні можуть вважатися належними та допустимими доказами в рамках кримінального провадження.

Мета юридичної особи має бути доведена через мету відповідного керівника - фізичної особи, яка на момент укладання угоди виконувала представницькі функції за статутом (положенням) або за довіреністю. Слід зазначити, що наявність мети зазначеної в диспозиції статті 228 ЦК України у фізичної особи тягне кримінальну відповідальність за відповідними статтями Кримінального кодексу України за скоєний злочин, замах на злочин або готування до злочину. Такі обставини можуть бути доведені лише обвинувальним вироком.

Один лише факт здійснення кримінального провадження щодо контрагента платника податків, в якому не винесено обвинувального вироку або ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, які набрали законної сили, в силу приписів ч. 6 ст. 78 КАС України не є підставою для визнання спірних господарських операцій нереальними.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 826/24815/15, від 26.03.2020 у справі № 826/9967/16, від 04.02.2020 у справі № 810/847/16.

Відповідачем не наведено жодних обставин та доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, його контрагентів, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про не пов`язаність операцій з господарською діяльністю позивача, фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру).

Визначальним критерієм для підтвердження права платника на податковий кредит та визначення фінансового результату для оподаткування податком на прибуток є встановлення факту руху активів або зміни зобов`язань платника, наявність ділової мети, а також відсутність факту узгодженості дій платника з недобросовісним контрагентом з метою незаконного отримання податкових вигод, або його обізнаності з такими діями контрагента. При цьому, оцінюючи дії платника податків необхідно виходити з принципів «індивідуальної відповідальності» платника, а також «належної обачності», встановлені рішеннями Європейського суду з прав людини у справі «Булвес АТ проти Болгарії» від 22.01.2009, а також у справі «Інтерсплав проти України» від 09.01.2007.

Зокрема, в рішенні від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України» вказано, що коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування податку на додану вартість, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань.

Таким чином, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на податковий кредит та зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток, можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.

Дефектність контрагента платника податків сама по собі не свідчить про поінформованість платника податків щодо протиправного характеру діяльності його контрагента або щодо дефектності самих господарських операцій. Отже, вона не є вичерпним доказом під час встановлення нереальності господарської операції чи відсутності в ній ділової мети, яка за змістом положень статті 14 ПК України передбачає обов`язкову спрямованість будь-якої операції на отримання позитивного економічного ефекту.

Отже, судом встановлено, що ТОВ «Аркада-Будівництво» складено та надано до суду передбачені правовими нормами та належним чином оформлені первинні та інші документи, що підтверджують здійснення спірних господарських операцій. При цьому, контролюючим органом не доведе зворотного.

За вказаних умов, позовні вимоги ТОВ «Аркада-Будівництво», на думку суду, є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваних рішень та дій на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи зазначене, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 19 210, 00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Аркада-Будівництво» (01001, місто Київ, вулиця Ольгинська, будинок 3; ) до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19; код ЄДРПОУ ВП 44116011) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 31.07.2019 № 0101, № 0101, № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Аркада-Будівництво» понесені останнім судові витрати у розмірі 19 210, 00 грн (дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Колеснікова І.С.