Справа № 260/2560/25
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2025-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2025 року м. Ужгород№ 260/2560/25
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іванчулинця Д.В.,

при секретарі судового засідання Куля Т.Т.,

за участі сторін та осіб, які беруть участь у розгляді справи:

представники сторін не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ (вул. Ш. Петефі, буд. 14, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі позивач) звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ (далі відповідач), якою просить суд:

1) прийняти позовну заяву до розгляду;

2) визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ Білинця В.О. про накладення штрафу від 26 березня 2025 року у розмірі 5 100 грн. у виконавчому провадженні № 77309104.

Позовні вимоги мотивовані тим, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Оскільки рішення суду виконане боржником, що до відкриття виконавчого провадження, підстав для ухвалення постанови про накладення штрафу у відповідача не було, відтак така постанова є протиправною та підлягає скасуванню, у зв`язку з чим Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області звернулося до суду з даним позовом.

14 квітня 2025 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито провадження в даній справі та розгляд такої призначено на 30 квітня 2025 року.

02 травня 2025 року ухвалою суду повторно витребувано від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ оригінал або належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №77309104, у зв`язку з чим відкладено розгляд справи.

На виконання вимог ухвали суду відповідачем 05 травня 2025 року скеровано належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження.

Цього ж дня від представника відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву згідно змісту якого вбачається наступне. На виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження ВП № 77309104 з примусового виконання виконавчого листа № 260/6838/24 від 12 лютого 2025 року, виданого Закарпатським окружним адміністративним судом, про: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2022 року із розрахунку 83 % відповідних сум грошового забезпечення». Дане виконавче провадження належить до категорії немайнових, а ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення. 25 лютого 2025 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень, відповідно до вимог статей 3, 4, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Копію зазначеної постанови, відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», надіслано сторонам виконавчого провадження. 06 березня 2025 року на адресу відділу ПВР надійшла відповідь боржника від 05 березня 2025 року вих. № 0700-0404-5/12794 про те, що розмір пенсії до виплати не змінився та був залишений у розмірах, які встановилися після виконання перерахунків пенсії на виконання попередніх рішень судів. Як встановлено державним виконавцем, в рішенні Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року в справі № 260/6838/24 чітко зазначено, що ОСОБА_1 пенсія була призначена, відповідно до вимог Закону України № 2262-ХІІ та здійснювалася виплата пенсії у розмірі 83 % грошового забезпечення, надалі, у зв`язку проведенням перерахунку пенсії позивача з 01.02.2022 року на виконання рішення суду, зменшено відсоткове значення грошового забезпечення до 80% сум грошового забезпечення.

У подальшому стаття 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» неодноразово була змінена в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення. Так, відповідно до статті 21 Закону №2262-ХІІ встановлена пенсія по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ призначається в розмірі ІІ група - 80 процентів.

Разом з тим застосування цього показника до перерахунку пенсії ОСОБА_1 є протиправним, як тому, що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно- правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України. Аналогічна правова позиція висловлена у рішенні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 04 лютого 2019 року, ухваленому за результатами розгляду зразкової справи №240/5401/18, яке було залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 року.

Отже, порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка змін не зазнавала, а також нормами постанов Кабінету

Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 та від 21 лютого 2018 року № 103, а тому застосування статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. З огляду на вище викладене та з урахування висновків Верховного Суду, суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб» на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 указаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Враховуючи відсутність у ГУ ПФУ в Закарпатській області підстав для зменшення відсоткового значення розміру пенсії при здійсненні її перерахунку, суд дійшов висновку, що відмова ГУ ПФУ в Закарпатській області у перерахунку пенсії з розрахунку 83 % сум грошового забезпечення є протиправною.

20 березня 2025 року державним виконавцем відділу надіслано боржнику вимогу щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії стягувачу з 01 лютого 2022 року із розрахунку 83% відповідних сум грошового забезпечення.

Однак, ГУ ПФУ в Закарпатській області листом від 25 березня 2025 року вих. № 0700-0404¬5/17462 на вимогу виконавця повідомили, що так як розмір пенсії ОСОБА_1 вже перевищував максимальний розмір пенсії, встановлений ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», то розмір пенсії до виплати не змінився та був залишений у розмірах, які встановилися після виконання перерахунків пенсії на виконання попередніх рішень судів, у зв`язку з чим доплата різниці в пенсії за минулий час відсутня.

У зв`язку з тим, що рішення суду боржником не виконано, державним виконавцем відділу ПВР, керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 5100 грн. від 26 березня 2025 року ВП № 77309104, зазначено вимогу виконати рішення протягом 10 робочих днів та попереджено боржника про кримінальну відповідальність, копію постанови направлено боржнику для виконання.

Виходячи з викладеного, відповідач вважає, що постанова про накладення штрафу ВП № 77309104 прийнята державним виконавцем відділу примусового виконання рішень в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження», а відтак позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 26 березня 2025 року у виконавчому провадженні № 77309104 - не підлягає задоволенню.

Представники сторін у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомленні про дату, час та місце судового розгляді.

Від представника відповідача 23 травня 2025 року надійшла заява про розгляд даної справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечує у повному обсязі та спросив відмовити в їх задоволенні.

Від представника позивача 26 травня 2025 року надійшла заява про розгляд даної справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та спросив їх задовольнити.

Згідно пункту 3 частини другої статті 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

А відтак, оскільки сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до даних, які містяться в КП «Діловодство спеціалізованого суду», судом встановлено, що 01 січня 2025 року Закарпатським окружним адміністративним судом постановлено рішення в адміністративній справі за № 260/6838/24, відповідно до якого позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у перерахунку та виплати належної ОСОБА_1 пенсії виходячи з 83% відповідного грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2022 року із розрахунку 83 % відповідних сум грошового забезпечення.

31 січня 2025 року вищевказане рішення суду набрало законної сили.

12 лютого 2025 року Закарпатським окружним адміністративним судом по даній справі видано виконавчий лист № 260/6838/24 /2024.

25 лютого2025 року Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ Білинецем В.О. відкрито виконавче провадження №77309104 щодо виконання судового рішення. Серед іншого, у даній постанові зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

05 березня 2025 року листом № 0700-0404-5/12794 пенсійний орган повідомив державного виконавця, що рішення Закарпатського окружного адміністративного суду №260/6838/24 добровільно виконане до відкриття виконавчого провадження.

Зазначив що ним здійснено перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2022 року із розрахунку 83 % відповідних сум грошового забезпечення. При цьому, оскільки розмір пенсії ОСОБА_1 вже перевищував максимальний розмір пенсії, встановлений статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», розмір пенсії до виплати не змінився та був залишений у розмірах, які встановилися після виконання перерахунків пенсії на виконання попередніх рішень судів, у зв`язку із чим доплата різниці в пенсії за минулий час відсутня.

Також зазначаємо, що пенсія з 01 січня 2025 року пенсіонеру ОСОБА_1 виплачується з врахуванням Постанови Кабінету Міністрів України № 1 від 03 січня 2025 року «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану». Зазначив, що виконання рішення суду здійснено Головним управлінням згідно норм чинного законодавства України в сфері пенсійного забезпечення та в межах покладених на Головне управління зобов`язань у судовій справі №260/6838/24. Оскільки доплата за минулий період відсутня, рішення суду виконано у повному обсязі. Враховуючи вищезазначене, виконання рішення суду здійснено Головним управлінням згідно норм чинного Бюджетного законодавства України в сфері пенсійного забезпечення.

24 березня 2025 року на адресу Головного управління надійшла вимога старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ Білинця В.О. від 20.03.2025 року ВП №77309104 щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії стягувачу з 01.02.2022 року із розрахунку 83 % відповідних сум грошового забезпечення.

Листом від 25 березня 2025 року №0700-0404-5/17462 Головне управління повідомляло відповідача, що стягувану здійснено перерахунок та виплату пенсії з 01 лютого 2022 року із розрахунку 83 % відповідних сум грошового забезпечення, а також надало копії розрахунків пенсії стягувана, де видно, що відсотковий розмір пенсії стягувана не зменшувався та встановлений у розмірі 83% згідно рішення суду у справі №260/6838/24.

Однак, 26 березня 2025 року Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ Білинцем В.О., в рамках виконавчого провадження №77309104 накладено штраф у розмірі 5100 грн. на боржника у зв`язку з невиконанням рішення суду та зобов`язано останнього протягом десяти робочих днів виконати останнє.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду для її скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. №1404-VІІІ.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема:

- виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п.1 частина перша статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ).

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно частин п`ятої та шостої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Частинами першою та другою статті 63 Закону «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною першою статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Суд зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області здійснило перерахунок пенсії з 01 лютого 2022 року виходячи з розміру грошового забезпечення 83 %. Відтак, суд встановив, що позивачем виконано рішення суду від 01 січня 2025 року у справі за №260/6838/24.

Поряд з цим, орган пенсійного фонду здійснив обмеження розміру пенсії максимальним розміром, що в даному випадку є вже новим спором між сторонами.

Отже, суд погоджується з доводами позивача, що постанова старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ Білинцем В.О. про накладення штрафу від 26 березня 2025 року у розмірі 5100 грн. у виконавчому провадженні №77309104 є протиправною та таку необхідно скасувати, а позов задовольнити.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України, передбачено, що кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, суд вважає наявність підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції діяв не у спосіб визначений законами та Конституцією України.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).

Також, п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ (вул. Ш. Петефі, буд. 14, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ Білинця В.О. про накладення штрафу від 26 березня 2025 року у розмірі 5100 грн. у виконавчому провадженні № 77309104.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяД.В. Іванчулинець