Справа № 947/14682/25
Суддя: Гниличенко М. В.
Дата ухвалення: 2025-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/167/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2025 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Гниличенко М.В.

за участю секретаря Тіщенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеса в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, суд

ВСТАНОВИВ:

23.04.2025 року до Київського районного суду м. Одеси звернувся позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Венгер Т.Ю., із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 1747 від 21.08.2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу адміністративну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Гниличенко М.В.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що він не згоден з постановою відповідача, вважає її протиправною, прийнятою з порушенням вимог актів законодавства України, оскільки відсутні докази, які б могли підтвердити провину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, а також відповідачем порушені процедурні приписи законодавства при прийнятті вказаної постанови, тому вона підлягає скасуванню, а провадження по адміністративній справі закриттю.

Одночасно з позовом, представником позивача було надано клопотання про поновлення строку звернення до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 14.03.2025 року позивачу від АТ «Приватбанк» та АТ «Універсал Банк» у відповідних мобільних застосунках надійшли повідомлення про накладення виконавчою службою арешту на особисті кошти позивача, розміщені на банківських рахунках, з метою встановлення відповідних обставин. Внаслідок чого, представник позивача звернувся до Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі та йому було надано ідентифікатор доступу до Автоматизованої системи виконавчого провадження. 21.03.2025 року позивач та його представник ознайомився з наявністю відповідної постанови після її завантаження.

Відповідно до ст.120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

31.03.2025 року представником позивача адвокатом Венгер Т.Ю. в інтересах позивача ОСОБА_1 до Київського районного суду м.Одеси було подано адміністративний позов про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 14.04.2025 року суддею Київського районного суду м.Одеси по справі № 947/11997/25 позовну заяву Венгера Т.Ю, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності було повернуто позивачеві, з підстав того, що адвокат Венгер Т.Ю., як представник позивача в цій справі не надав належного ордера на підтвердження своїх повноважень.

Представник позивача у клопотанні про поновлення строку звертає увагу суду, що помилка адвоката не повинна погіршувати становище клієнта, яке ґрунтується на засадах справедливості та захисту прав сторін у судовому процесі. Суд має можливість виправити процесуальні недоліки або відновити строки, якщо клієнт не винен.

23.04.2025 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Венгер Т.Ю., повторно звернулись до Київського районного суду м.Одеси з адміністративним позовомпро поновлення строку звернення з позовом до суду, визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач у позові зазначає, що він не був присутнім під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, не отримував копію постанови № 1747 від 21.08.2024 року, тобто вказану постанову органи ІНФОРМАЦІЯ_2 не вручали та не надсилали.

Згідно ч.1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Як вбачається з матеріалів справи позивач оскаржує постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, які оскаржуються згідно з ст.ст.287-289 КУпАП.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Таким чином, суд вважає, що вказані позивачем обставини є поважними для поновлення строку звернення до адміністративного суду, тому заява про поновлення строку є такою, що підлягає до задоволення.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 24.04.2025 року було поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду, прийнято адміністративний позов до розгляду, відкрито провадження по даній адміністративній справі та призначено справу до розгляду.

В ухвалі суду було визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами у справі (ч. 6 ст. 162 КАС України). У разі неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин, у відповідності до ч.4 ст. 159 КАС України, може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Суд зауважує про те, що відповідач ІНФОРМАЦІЯ_3 правом на подання відзиву та бути присутнім у судовому засіданні та надавати усні або письмові пояснення не скористався, доводи позову не спростовано.

Учасники процесу належним чином повідомлялись про розгляд справи у відповідності до ст.ст.124-130 КАС України.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Венгер Т.Ю. до судового засідання не з`явились, належним чином повідомлялись, через канцелярію суду надали заяву, якою просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся шляхом направлення судових документів до електронного кабінету відповідача, користувачем якого він є, однак будучі обізнаним про розгляд справи, будь-яких заяв з процесуальних питань не подавав, причини неявки суду невідомі.

З урахуванням положень ч.1 ст.205 КАС України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

21 серпня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , відносно ОСОБА_1 була винесена постанова № 1747 про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП./а.с.13/

У мотивувальній частини постанови зазначено, що громадянин ОСОБА_1 порушив абзац третій пункту 10-1 Правил військового обліку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487, а саме: у період проведення мобілізації та протягом дії правового режиму воєнного стану 20.08.2024 року не мав при собі військово-обліковий документ та не пред`явив його за вимогою уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП.

Проте, суд вважає, що відповідачем невірно зазначено посилання на абзац третій пункту 10-1 Правил військового обліку, оскільки вказаний абзац передбачає відповідальність щодо не уточнення протягом 60 днів персональних даних призовника, військовослужбовця або резервіста.

Відповідно до абзацу другого пункту п.10-1 Правил військового обліку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487, встановлено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон.

При дослідженні тексту постанови № 1747 від 21.08.2024 року вбачається, що відсутня підпис ОСОБА_1 про отримання ним вказаної постанови, однак вказано, що копію вказаної постанови направлено поштою 23.08.2024 року та проставлено підпис ОСОБА_3 ./а.с.13/.

Проте, позивач у позові зазначає, що він не був присутній при складанні відносно нього протоколу, або постанови при розгляді адміністративної справи, до ІНФОРМАЦІЯ_2 його не запрошували, та будь-які повістки, постанови йому не вручали та не надсилали.

Представник позивача звертає увагу суду на той факт, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки є зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , тому перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 , який має повний доступ до персональних даних позивача. Зокрема, оскаржувана постанова не містить інформації про місце роботи позивача, який є заброньованим за відповідним підприємством, документа, що посвідчує особу та ідентифікаційного коду.

Крім того, постанова не містить часу та місця вчинення правопорушення, обставин скоєння правопорушення, та його чіткого формулювання, доказів, які підтверджують вчинення правопорушення, ознайомлення позивача щодо дати, часу та місця розгляду справи, отримання позивачем примірника постанови або доказів надіслання поштою постанови на адресу позивача.

У постанові вказано, що на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 25500,00 грн., який повинен бути сплачений у 15 денний строк з дня вручення даної постанови. Також, вказано, що постанова може бути оскаржена відповідно до ст.ст.287-289 КУпАП у вищому органі або до відповідного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

До позову додано копію листа Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 13.03.2025 року на ім`я позивача, яким направлено постанову про відкриття виконавчого провадження від 13.03.2025 року, винесену при примусовому виконанні постанови № 1747 від 21.08.2024 року, що видав ІНФОРМАЦІЯ_6 ./а.с.21/

Постановою старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Моргун О.В. від 13.03.2025 року накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_1 по виконавчому провадженні № 77457700, зокрема наявність боргу на суму 56469,00 грн./а.с.17,23/

Відповідно до ч.3 ст.210 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, що тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері виконання військового обов`язку і несення військової служби. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні законодавства України про військовий обов`язок і військову службу, а саме, у порушенні правил військового обліку; не перебування на обліку за місцем проживання, роботи чи навчання; неприбуття на виклик до військового комісаріату без поважних причин або несвоєчасному поданні в обліковий орган відомостей про зміну свого місця проживання, освіти, місця роботи, посади; не оформлення військово-облікових документів; зміна місця проживання у воєнний час без дозволу ТЦК тощо.

Суд звертає увагу на те, що за Законом №3696-IX Територіальні центри комплектування звільнені від обов`язку складати протоколи за ст.ст. 210, 210-1 КУпАП. Це означає, що ТЦК має право одразу виносити постанову про накладення штрафу.

Однак, суду невідомо чи складався відносно позивача протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності, тому суд не мав можливості перевірити дотримання вимог законодавства при складанні протоколу, якщо такий складався.

Зокрема, процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, зокрема про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку визначає Інструкція зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, затверджена Міністерством оборони України від 01 січня 2024 року № 3.

Отже, законодавцем імперативно визначено чітку та послідовну процедуру розгляду справ про адміністративне правопорушення, порушення якої є підставою для визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними, а відтак й для скасування його рішення про притягнення до відповідальності.

Пунктом 2 Інструкції зазначено, що уповноважені посадові особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, яким надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення (додаток 1) (далі - протокол), передбачені статтями 210, 210-1-1, 211 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), визначаються наказами керівників відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Пунктом 3 Інструкції зазначено, що керівники відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки забезпечують здійснення уповноваженими посадовими особами територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки заходів, спрямованих на отримання персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Пунктом 6,8 Інструкції Розділу II зазначено, що до протоколу долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол. Складений протокол та матеріали про адміністративне правопорушення формуються у справу про адміністративне правопорушення.

При цьому, протокол та постанова ТЦК не можуть бути єдиними доказами притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.5 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Порядком визначено процедуру перевірки військово-облікових документів громадян. Під час перевірки військово-облікового документа ( військово-облікового документа в електронній формі) разом з документом, що посвідчує особу, уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процессу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото-та відеофіскації.

Зазначені норми законодавства вказують на прямий обов`язок, а не право, здійснювати фото-та відеофіскації перевірки документів уповноваженими особами.

Пунктом 9,10 Інструкції зазначено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення подаються уповноваженою посадовою особою, яка склала протокол, керівнику територіального центру комплектування та соціальної підтримки, для її розгляду у порядку, визначеному КУпАП. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що з фабули інкримінованого позивачу правопорушення, яка вказана в оскаржуваній постанові № 1747: «не мав при собі військово-обліковий документ та не пред`явив його за вимогою уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_4 », належними та допустимими доказами не підтверджено. Оскаржувана постанова № 1747 від 21.08.2024 року носить поверхневий і загальний характер, оскільки не містить відомостей про обставини вчинення правопорушення (дату час та місце вчинення), не містить відомостей стосовно безпосередньої присутності позивача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, роз`яснення прав позивачу, отримання від нього пояснень, що свідчить про її прийняття за відсутності позивача. Крім того, оскаржувана постанова не містить посилання на складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно позивача, не містить жодної інформації про обставини вчиненого правопорушення та зібрані докази, на підставі яких уповноважена особа прийшла до висновку про винуватість позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП. Також, жодних посилань на кваліфікуючу ознаку вчинення правопорушення в умовах особливого періоду, що передбачена частиною 3 ст.210 КУпАП постанова не містить, як і не містить мотивації висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності саме за частиною 3 ст.210 КУпАП.

Як вбачається із позову, позивач категорично стверджує, що жодного протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення не складалось, крім того, позивач під час проведення заходів загальної мобілізації не відмовлявся від надання будь-яким представникам територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідних військово-облікових документів, тим більш посадовим(службовим особам) ІНФОРМАЦІЯ_1 20.08.2024 року.

Також, представником позивача у позові є посилання на п.6-7 Порядку № 559, відповідно до якого військово-обліковий документ в електронній формі формується засобами: електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста, зокрема з використанням його мобільного додатка; Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони; Порталу Дія, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія.

У військово-обліковому документі в електронній формі відображається унікальний електронний ідентифікатор у вигляді штрихкоду (QR-код військово-облікового документа).

За правилами п.81 Порядку № 559 - QR-код військово-облікового документа містить відомості про військово-обліковий документ в електронній формі, які за допомогою відповідних технічних засобів можливо відтворити у формі, придатній для зчитування, зокрема у візуальній.

Відповідно до п.9 Порядку № 559 військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу.

Згідно інформації, яка міститься на сторінці застосунку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, «Резерв+» це Електронний кабінет призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

В обґрунтування позову представник позивача зазначає, що відповідно до змін у Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які набули чинності 18 травня 2024 року, позивач своєчасно оновив свої персональні дані, про що до позову надано витяг «Резерв+».

Дійсно в матеріалах справи є сформований витяг «Резерв+» (військово-обліковий документ) станом на 25.03.2025 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , є військовозобов`язаним, знаходиться на обліку ІНФОРМАЦІЯ_8 , має звання солдата, ВОС 901074, номер в реєстрі Оберіг 5, вчасно уточнив облікові дані, а саме 17.07.2024 року, має відстрочку у вигляді бронювання строком до 25.12.2025 року/ а.с.14,15/

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Згідно статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Несвоєчасне повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.

Наслідком цього є позбавлення особи прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

У статті 280 КУпАП закріплено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч.1 ст.283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст.77 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Тобто, саме відповідач - начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є повноважною особою на розгляд справи про адміністративне правопорушення та складання постанови про накладення адміністративного стягнення, був зобов`язаний обґрунтувати правомірність складення оскаржуваної постанови.

На підтвердження заперечень проти позову та спростування позовних вимог відповідачем у встановлені судом строки не надано суду належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів, які б підтверджували обставини викладені у постанові.

Згідно ч. 6 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату, Верховний Суд у постановах від 6.03.2018 у справі № 522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі № 591/2794/17, від 6.02.2020 № 05/7145/16-а та від 21.05.2020 у справі № 286/4145/15-а дійшов такого висновку: «Факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням установленої процедури.

Суд наголошує, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні відносно суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що постанова № 1747 від 21.08.2024 року прийнята за відсутністю належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, а також безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача відповідачем виконані вимоги ст.ст.254-256, 268, 277, 277-2, 280 КУпАП.

Тобто судом з достовірністю встановлено, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП та необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для визнання її протиправною та скасування із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.

Також, на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн. Що стосується вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, то в позові зазначено, що на виконання положень ч.7 ст.139 КАС України, докази стосовно розміру витрат на правничу допомогу будуть надано протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Керуючись ст. ст. 2, 5-10, 13, 14, 72-77, 94, 241 246, 250, 255, 293, 295 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_4 від 21 серпня 2024 року № 1747 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 25500,00 гривень скасувати, та провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у відшкодування витрат зі сплати судового збору 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 28.05.2025 року.

Суддя М. В. Гниличенко