Справа № 484/2412/25
Суддя: Максютенко О. А.
Дата ухвалення: 2025-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 484/2412/25
Провадження № 2-а/484/28/25
Рішення

іменем України

28.05.2025 року м.Первомайськ

Первомайський міськрайоний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Максютенко О.А.

з участю секретаря судового засідання Завірюха В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження в м. Первомайська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

встановив

представник позивача звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та повернення сплаченого штрафу за виконавчим провадженням.

В обґрунтування позову посилається на те, що 22.02.2025 року посадова особа ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 склала протокол про адміністративне правопорушення №37 відносно ОСОБА_1 . В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 22.02.2025 року о 12 годині 10 хвилин під час особливого періоду та під час здійсненнч заходів мобілізації до ІНФОРМАЦІЯ_2 співробітниками поліції був доставлений громадянин ОСОБА_1 , під час проведення звірки облікових даих виялено вчинення ним адміністратвиного правопрушення, а саме ОСОБА_1 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 21.10.2024 року о 11 годині, по повістці №570964, що була створена автоматично 11.10.2024 року на направлено за задекларованою раніше адресою його місця проживання АДРЕСА_1 , рекомендованим поштовим відправленням 703 без поважних причин, не виконав правила військового обліку, встановленні законодавством, чим порушив вимоги ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

27.02.2025 року ТОВ начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 було винесено постанову № 77 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. Вказаною постановою він був визнаний винуватим у тому, що не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 21.10.2024 року о 11 годині по повістці №570964, що була створена автоматично 11.10.2024 року та направлена за задекларованою раніше адресою його місця проживання АДРЕСА_1 , рекомендованим поштовим відправленням 703 без поважних причин, не виконав правила військового обліку, встановленні законодавством, чим порушив вимоги ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності у даному випадку є незаконним та безпідставним, а оскаржувана постанова необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення в його діях, оскільки при розгляді даної справи не були з`ясовані та доведені обставини, які б свідчили, що наявність в його діях ознак проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

24.02.2025 року ОСОБА_1 був призваний по мобілізації до складу в/ч НОМЕР_1 . 14.04.2025 року ОСОБА_1 був зарахований до списків особового складу в/ч НОМЕР_2 . Таким чином станом на день винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення №11 від 27.02.2024 року він вже проходив військову службу.

Просив закрити справу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було складено під час проходження ним військової служби, ТЦК мало можливість отримати персональні данні шляхом електронної інформації взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами. Просив також повернути йому стягнуті з нього кошти за виконавчим провадження №77734432, відповідно до розпорядження від 25 квітня 2025 року в сумі 23897.08 грн.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі, поновлено строк звернення до суду.

26.05.2025 року представник позивача суду надав заперечення на позовну заяву, де просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Прийняту постанову вважають законною та обгрунтованою.

Із постанови ТОВ начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 № 77 від 27.02.2025 року встановлено, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 21.10.2024 року о 11 годині по повістці №570964, що була створена автоматично 11.10.2024 року та направлена за задекларованою раніше адресою його місця проживання АДРЕСА_1 , рекомендованим поштовим відправленням 703 без поважних причин, не виконав правила військового обліку, встановленні законодавством, чим порушив вимоги ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Згідно довідки № 109 Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , з 31.12.2009 року зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно довідки МО України в/ч НОМЕР_2 від 28.04.2025 року матрос ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації.

Згідно довідки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_1 призваний по мобілізації 24.02.20925 року.

Згідно військового квитка Серія НОМЕР_3 виданого ОСОБА_1 23.02.2025 року, останній проходить військову службу з 24.02.2025 року у в/ч НОМЕР_1 .

Згідно витягу з системи АІТС «Оберіг» ОСОБА_1 проходить військову службу з 24.02.2025 року у складі в/ч НОМЕР_1 .

02.04.2025 року ТВО начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 направив до державної виконавчої служби постанову №77 від 27.02.2025 року для примусового виконання стягнення на користь держави коштів в сумі 17 тис. грн з ОСОБА_1 ..

08.04.2025 року головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління МЮ (м.Одеса) було відкрито виконавче провадження № 77734432 про стягнення штрафу в сумі 34 тис.грн на підставі постанови №77 від 27.02.2025 року виданої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

08.04.2025 року у відкритому виконавчому провадженні № 77734432 було висено постанову про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 в сумі 3400 грн.

За розпорядженням №77734432 державного виконавця з Тупчія Д.Ю. було стягнуто на виконання оскаржуваної постанови грошові кошти 23897.08 грн.

Позивач, вважаючи постанову про накладення адміністративного стягнення протиправною, 27.02.2024 року звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до п.п. 1, 3, 8 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Як визначено ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КУпАП вищевказані обставини встановлюються на підставі доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 18 липня 2020 року у справі №216/5226/16-а, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Частина 3 статті 210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчиненні під час особливого періоду.

За визначенням у Законі України«Про оборонуУкраїни» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом ПрезидентаУкраїни від24.02.2022№ 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Як вбачається судом з матеріалів справи, позивачем також заперечується факт оповіщення його про необхідність прибуття по повістці 21.10.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому з метою повного та всебічного розгляду цієї справи необхідним є з`ясування факту належного інформування позивача про обов`язок з`явитись до РТЦК. При цьому, відповідач наполягав на тому, що позивач був у встановленому законом порядку повідомлений про необхідність прибуття по повістці, адже відповідна повістка йому була направлена за адресою зазначеною в системі АІТС «Оберіг».

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Визначений цією правовою нормою обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Суд не може погодитися із постановою про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 №77 від 27.02.2024 року, яка оскаржується, оскільки під час її винесення не в повній мірі було дотримано вимоги ст. 235, 276, 278 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи.

Суд зауважує, що відповідно до підпункту 2) пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2024 № 560: «Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання».

Змінами, внесеними постановою КМУ від 08.10.2024 № 1147 до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ № 270 від 05.03.2009, відповідно до п. 73, 82, 86 яких вбачається, що рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). Рекомендовані листи з позначками «Повістка ТЦК», «Вручити особисто» підлягають врученню особисто адресатам. У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК». Якщо ж протягом 3 робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

З наведеного судом вбачається, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності за неявку до ТЦК необхідна сукупність обставин: 1) направлення повістки за адресою, повідомленою військовозобов`язаним під час оновлення даних чи адресою реєстрації військовозобов`язаного, та 2) відомості про спробу вручити таку повістку особі, що матиме наслідком або вручення повістки без подальшої явки, або не вручення з причин відмови отримати повістку, або з причин відсутності адресата за такою адресою.

Заразом, матеріали справи не містять доказів повідомлення позивача за наявним номером телефону та/або вкладення до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», що не може гарантувати його отримання кінцевим адресатом, відповідно не можна вважати належним способом повідомлення у розумінні вказаних норм чинного законодавства.

Матеріали справи взагалі не містять будь-яких доказів направлення ОСОБА_1 повісток відповідачем.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (ч. 2 ст. 77 КАС України).

На переконання суду, вказане є суттєвим порушенням порядку надсилання та вручення поштової кореспонденції в цій категорії відправлень, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку.

Резюмуючи усе викладене вище, суд зазначає, що вина позивача, яка полягала у порушенні вимог ч. 3 ст. 22 Закону № 3543-XII, не доведена належними та достатніми доказами, а відтак, у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП .

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 90 КАС України).

Крім того, відповідно до ст. 247 КУпАП повадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:

10) проходження військової служби особою, щодо якої розпочато провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210 і 210-1 цього Кодексу.

Як зазначено вище, ОСОБА_1 на момент винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності 27.02.2024 року вже з 24.04.2024 року був призваний по мобілізації та проходив військову службу у в/ч.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не доведено наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП , суд дійшов переконання, що вимоги ОСОБА_1 , підлягають задоволенню, тому законним і справедливим буде скасувати оскаржувану постанову, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу на суму 17 000 грн а провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити.

Щодо вимоги позивача про повернення сплачених грошових коштів, в якості штрафу за спірною оскаржуваною постановою від 27.02.2025 року, суд вважає вона не підлягає до задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до наданого позивачем розпорядження № 77734432 державного виконавця з позивача стягнуто 23897.08 грн, в якості штрафу за оскаржуваною постановою.

Згідно зі статтею 73 Закону України Про виконавче провадження, боржник або інша особа, права якої були порушені в результаті виконавчих дій, може звернутися до виконавчого органу з письмовою заявою про повернення стягнутих коштів. У заяві повинно бути зазначено підстави для повернення коштів, а також подані документи, які підтверджують ці підстави.

Якщо виконавчий орган визнає підстави для повернення коштів обґрунтованими, він може прийняти рішення про повернення стягнутих коштів. Повернення коштів здійснюється шляхом перерахування їх на рахунок боржника або на рахунок іншої особи, яка має на це право згідно з рішенням суду.

В разі незгоди з рішенням виконавчого органу про повернення стягнутих коштів, боржник або інша особа можуть звернутися до суду з позовом про повернення коштів.

Таким чином, оскільки стягнення коштів відбулось за рішенням державного виконавця, то позивач може звернутись до державного виконавця для відновлення свого права після набуття рішення законної сили.

Позивачем сплачено суму судового збору, яка відповідає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає - 605 грн 60 коп, станом на час подання позовної заяви, що підтверджується квитанцією.

Згідно з п.2 ч.5 ст. 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

На підставі ч. 3 ст.210-1, ст.ст.245, 251,280,283 КУпАП, керуючись ст.ст.77,246,268-269,271,286 КАС України, суд

ухвалив

позов задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №77 від 27.02.2024 року відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень, винесену начальником ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , код НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 605,60 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя: