Справа № 943/495/25
Суддя: Журибіда Б. М.
Дата ухвалення: 2025-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер №943/495/25
Провадження № 2-а/943/18/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 року

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Журибіда Б. М.

при секретарі Гута О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Буськ адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Золочівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

встановив :

ОСОБА_2 звернувся до суду з означеним адміністративним позовом про скасування постанови серії ЕНА № 4262178 від 13.03.2025 року про накладення адміністративного стягнення. Позов мотивує тим, що 13 березня 2025 року інспектор відділення поліції № 2 м. Буськ Золочівського РВП ГУНП у Львівській області лейтенант поліції Равська Єофія Євгенівна винесла оскаржувану постанову, оскільки цього ж дня 13.03.2025 року о 14 год. 52 хв. в м. Буськ, дорога Т1806 Буськ-Красне позивач, керуючи транспортним засобом, в якого додатково обладнані денні ходові вогні, а саме протитуманні фари, чим, порушив п.31.1 ПДР України, де технічний стан т/з та їх обладнання повинні відповідати до стандартів, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 cт. 121 КУпАП». Накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Постанову про притягнення до адміністративної відповідальності вважає незаконною, оскільки законних підстав для зупинки транспортного засобу поліцейською не названо. Таку прийнято поліцейським з порушенням вимог чинного законодавства, грубим порушенням та ігноруванням прав водія, за відсутності належних та допустимих доказів, виходячи з наступного. Поліцейські не врахували пояснень позивача, який на місці намагався пояснити, що авто 1990 року випуску, де не передбачені денні ходові вогні, позивач використовує передні протитуманні фари, авто старого взірця. Однак поліцейські пояснили, що передні протитуманні фари у машини не відповідають вимогам стандартів, оскільки водій їх встановив сам і вони не такого взірця, які повинні бути. Оскільки заводські фари вийшли з ладу, позивач встановив протитуманні фари, які підходили туди за розміром, куплені у звичайному автомобільному магазині. Просить скасувати постанову в зв`язку з неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, оскільки така винесена без з`ясування всіх обставин справи, з порушенням конституційних прав позивача, оскільки відповідач не надав належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення та стягнути з відповідача понесені витрати з сплати судового збору.

Позивач, до початку судового засідання, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Клопотань про розгляд справи у їх відсутності, відзив на позовну заяву, не подали.

Враховуючи вимоги ч. 3 п. 1 ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів.

На підставі ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно постанови серія ЕНА № 4262178 від 13 березня 2025 року, цього ж дня 13.03.2025 року о 14 год. 52 хв. в м. Буськ, дорога Т1806 Буськ-Красне водій ОСОБА_2 керував автомобілем Опель Омега, 1990 року випуску, д.р.з. НОМЕР_1 , в якого додатково обладнані денно ходові вогні, а саме протитуманні фари, чим порушив вимоги п.31.1. ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 121 КУпАП. Даною постановою на позивача накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України № 580-VIII від 02 липня 2015 року «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно із ст. 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 вказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП, відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП)

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Приписами ч. 3 ст. 283 КУпАП прямо передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Так, 13 березня 2025 року поліцейським винесено оскаржувану постанову за керування позивачем автомобілем Опель Омега, 1990 року випуску, д.р.з. НОМЕР_1 , з включеними передніми протитуманними фарами.

Пункт 31.1 ПДР не містить заборони щодо експлуатації транспортних засобів з протитуманними фарами, які на заміну пошкодженим куплені у автомагазині та встановлені у штатне місце у бампері.

«Положенням п. 31.1 ПДР передбачено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Таким чином, наявність протитуманних фар, які куплені позивачем у відповідному автомагазині, встановлені самостійно у передбачене місце у авто старого зразка, оскільки заводські вже зносилися та вийшли з ладу, п. 31.1 ПДР не забороняє його експлуатацію, що в свою чергу, виходячи з диспозиції ч. 1 ст. 121 КУпАП, виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за цією нормою.

Крім цього, висновок інспектора щодо переобладнання транспортного засобу ґрунтується виключно на його візуальному обстеженні, без відповідної вимірювальної техніки, або без проведення технічної експертизи. Крім того, в постанові не вказано, які саме вимоги стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху було порушено при обладнанні транспортного засобу цими протитуманними фарами.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), керування транспортним засобом з несправними габаритними вогнями, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, однак факт несправності габаритних вогнів та встановлення протитуманних фарів, не тотожні.

Прийнята постанова не містить також посилань на жодні належні та допустимі докази, такі, як показання технічних приладів та засобів, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Таким чином суд вважає, що розгляд даної справи інспектором поліції носив формальний характер, переконання про винуватість позивача у скоєнні даного правопорушення була висловлена на вулиці (дорозі), наперед.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП)

Згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи.

З огляду на вищенаведене, факти, викладені у оскаржуваній постанові, не знайшли свого підтвердження.

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, не надано.

Враховуючи викладене, оскільки суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності оскаржуваної у даній справі постанови з огляду на ненадання доказів, які б у достатній мірі і беззаперечно свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З наведених обстави суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КпАП України не доведена, прийняте рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, відповідно оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 139 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Передбачено повернення судових витрат, здійснених особою у разі задоволення позову повністю або частково. Суд повинен враховувати понесені стороною судові витрати під час розгляду позову.

Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно висновку Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії», відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. «Суд висловлює сумнів щодо існування об`єктивної необхідності здійснення деяких витрат, зазначених у цих рахунках-фактурах». Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Данілов проти України», заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 605,60 гривень підлягає відшкодуванню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 7, 8, 9, 72-78, 241-246, 286, 293 КАС України,ст. 122 ч. 1, 268 КУпАП, суд -

ухвалив:

Адміністративний позов задоволити повністю.

Скасувати постанову серії ЕНА № 4262178 від 13 березня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області, адреса місцезнаходження м. Львів вул. Генерала Григоренка, 3, Львівської області , , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційні скарга на рішення, у відповідності до ч. 4 ст. 286 КУпАП, може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Б. М. Журибіда