Справа № 560/12931/24
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2025-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/12931/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Фелонюк Д.Л.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

28 травня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Ватаманюка Р.В. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №100 від 06.07.2024 позивач проходить військову службу за призовом під час мобілізації відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію".

Позивач звернувся з рапортом до командира Військової частини НОМЕР_1 , у якому просив звільнити його з військової служби на підставі пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII у запас за підпунктом «г» (через такі сімейні обставини: а саме пункту 2, частини 4 статті 26, абзацу 12 (необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків (матері), яка є особою з інвалідністю 2 групи та потребує постійного догляду за висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я), пункту 3 частини 12 статті 26 Закону №2232-XII.

Додатками до рапорту додано нотаріально засвідчені копії таких документів:

1. Копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 ;

2. Копія паспорту ОСОБА_2 ;

3. Копія картки фізичної особи - платника податків ОСОБА_2 ;

4. Копія Довідки до акта огляду МСЕК серія ААГ № 935360;

5. Копія висновку від 29.07.2024 р. лікарської-консультативної комісії;

6. Копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 ;

7. Копія витягу з реєстру територіальної громади;

8. Копія акту обстеження житлового приміщення від 08.07.2024;

9. Копія паспорту ОСОБА_1 ;

10. Довідка про склад сім`ї та місце проживання ОСОБА_2 №110 від 01.08.2024;

11. Копія карти фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 ;

12. Довідка про склад сім`ї та місце проживання ОСОБА_2 №111 від 01.08.2024.

Вказаний рапорт поданий особисто ОСОБА_4 21.08.2024 командиру ремонтної роти Військової частини НОМЕР_1 старшому лейтенанту ОСОБА_5 особисто, та 16.08.2024 відправлений рекомендованим листом відповідачу (згідно з трекінгу листа командування частини отримало рапорт з нотаріально засвідченими додатками 24.08.2024).

Відповідно до висновку за рапортом водія-кранівника ремонтної роти солдата ОСОБА_6 від 28.08.2024, рапорт позивача про звільнення з військової служби у зв`язку з сімейними обставинами задоволенню не підлягає, оскільки відсутні підстави, передбачені статтею 26 Закону №2232-XII. Зазначено, що з рапорту та додатків до нього вбачається, що мати позивача, громадянка ОСОБА_2 на підставі нотаріально завіреної копії довідки МСЕК має другу групу інвалідності, але у висновку про умови і характер праці цієї довідки зазначено, що ОСОБА_7 протипоказана важка фізична праця. Інформації щодо потреби у постійному догляді за ОСОБА_2 у довідці МСЕК не зазначено. Також не надано документів щодо відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення матері позивача.

Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Закон №2232-XII здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

За змістом частини 6 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" до видів військової служби належить військова служба за призовом під час мобілізації.

Відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан, який триває до цього часу.

Як встановив суд, позивач перебуває на військовій службі та подав рапорт про звільнення з військової служби через сімейні обставини, а саме у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю ІІ групи (мати ОСОБА_2 ).

Підстави звільнення з військової служби визначені статтею 26 Закону №2232-XII.

Відповідно до підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII під час дії воєнного стану військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

В свою чергу абзацом 12 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону №2232-XII визначено, що під час дії воєнного стану військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах: необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

В спірному випадку позиція відповідача полягає в тому, що відповідно до наданих позивачем документів не вбачається необхідності у здійсненні постійного догляду за матір`ю позивача, до того ж саме позивачем. Зокрема, в виписці з акту медико-соціальної експертної комісії ААГ №0935360 не зазначено про необхідність здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю ІІ групи, як це передбачено наведеними нормами статті 26 Закону №2232-XII.

Суд встановив, що одночасно з рапортом про звільнення з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII позивач подав, зокрема, висновок №1556 про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі (за формою №080-2/о), виданий 29.07.2024 Комунальним некомерційним підприємством "Хмельницький обласний медичний центр психічного здоров`я", та виписку з акту медико-соціальної експертної комісії ААГ № 0935360 (про встановлення ОСОБА_2 ІІ групи інвалідності), що не заперечується сторонами. У вказаному висновку зазначено, що ОСОБА_2 рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.

В свою чергу, підпункт "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII містить посилання на таку передумову звільнення з військової служби як "постійний догляд", що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Суд зазначає, що постійний догляд - це безперервний догляд, який надається особі, що не здатна до самообслуговування, догляд, який надається без будь-якого часового обмеження - постійно.

Втім, соціальна послуга з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи - це заходи, що проводяться за місцем проживання (вдома) отримувача соціальної послуги протягом робочого дня надавачем і полягає у наданні допомоги із самообслуговування особи, яка частково, або повністю втратила, чи не набула здатності до самообслуговування.

Таким чином, терміни, які визначені законодавчо як "постійний догляд" і "догляд на непрофесійній основі від фізичної особи" не є тотожними та застосовуються для різного правового регулювання.

Згідно з пунктом 2 Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 080-2/о «Висновок про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.03.2021 №407, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.04.2021 за №511/36133 (далі - Інструкція №407), висновок призначений для реєстрації когнітивних порушень які виникають при захворюваннях (органічні психічні розлади (F00-F09), розумова відсталість (F70-F79), порушення рухової активності (паралічі), соціальна дезадаптація, інвалідність І групи тощо). Когнітивні порушення можуть спостерігатися у симптокомлексі наступних розладів психіки (F10-F19), шизофренія (F20), первазивні розлади розвитку (F84), нейродегенеративні захворювання (хвороба Альцгеймера, Паркінсона тощо), судинні захворювання головного мозку (інсульти, інфаркти мозку, церебральний атеросклероз), нейроінфекція, наслідки черепно-мозкової травми, новоутворення, метаболічні порушення та інтоксикації, аутоімунні захворювання, генетичні захворювання тощо.

Пунктом 5 Інструкції №407 визначено, що висновок надається особі або законному представнику особи, яка потребує надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі відповідно до Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року № 859.

Висновок №1556 про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі (за формою №080-2/о), виданий 29.07.2024 Комунальним некомерційним підприємством "Хмельницький обласний медичний центр психічного здоров`я", наданий для отримання грошової компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги ОСОБА_2 з догляду на непрофесійній основі. Цей висновок підтверджує лише те, що матір позивача потребує соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. При цьому, жодного слова про систематичність чи іншу періодичність такого догляду висновок не містить.

Посилання позивача на зазначення у висновку " ОСОБА_7 ", суд оцінює критично, оскільки це є помилкою.

Доводи відповідача щодо не надання позивачем документів щодо відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення матері позивача, суд оцінює критично, оскільки позивач надав свідоцтво про смерть ОСОБА_3 (батька позивача) від 26.01.2006 НОМЕР_2 . Відомостей про наявність інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення матері позивача відповідач не зазначив.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відсутності підстав для звільнення позивача з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Курко О. П.

Судді Ватаманюк Р.В. Боровицький О. А.