Справа № 620/15249/24
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Бородавкіна С.В. Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року Справа № 620/15249/24

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційними скаргами Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в

Чернігівській області

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - Відповідач), в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача, що вчинені на виконання рішення Чернігівського ОАС від 15.11.2022 у справі №620/5472/22 щодо поновлення виплати йому пенсії у розмірі 1181,77 грн., який був встановлений на момент припинення її виплати в листопаді 2012 року;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 10.05.2022, з урахуванням норм чинного законодавства, із застосуванням норм статей 24, 25, 27, 28, 40, 42 пунктів 4-3 та 7-2 Прикінцевих положень Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'', Закону України ''Про Державний бюджет на 2023 рік'' та Закону України ''Про Державний бюджет на 2024 рік'', а також постанови КМУ від 20.02.2019 №124 ''Питання проведення щорічної індексації пенсій'', постанови КМУ від 01.04.2020 №251 ''Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році'', постанови КМУ від 22.02.2021 №127 ''Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році'', постанови КМУ від 16.02.2022 №118 ''Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році'', постанови КМУ від 24.02.2023 №168 ''Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році'' та постанови КМУ від 23.02.2024 №185 ''Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році'', з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що всупереч вимог чинного законодавства України, Відповідач, відновивши Позивачу виплату пенсії, не здійснив її перерахунок із застосуванням норм статей 24, 25, 27, 28, 40, 42 пунктів 4-3 та 7-2 Прикінцевих положень Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'', у зв`язку з чим вона виплачується у розмірах, актуальних 10 років тому.

2. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року адміністративний позов було задоволено повністю:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності з врахуванням: стажу та заробітної плати для обчислення пенсії відповідно до матеріалів пенсійної справи, встановленого законодавством мінімального розміру пенсії, підвищень та індексації відповідно до статей 27, 28, 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із здійсненням осучаснення пенсії;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності з врахуванням: стажу та заробітної плати для обчислення пенсії відповідно до матеріалів пенсійної справи, встановленого законодавством мінімального розміру пенсії, підвищень та індексації відповідно до статей 27, 28, 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також здійснити осучаснення пенсії відповідно до пенсійної реформи України, починаючи з 10.05.2022, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалюючи зазначене рішення суд виходив з того, що виконання вимог закону, в тому числі, щодо проведення підвищення та перерахунку пенсій, є обов`язком Відповідача. При цьому, суд наголосив, що Позивач отримав право на поновлення виплати пенсії по інвалідності і Відповідач зобов`язаний це право реалізовувати шляхом проведення подальших перерахунків, незалежно від того, призначена пенсія добровільно чи за рішенням суду.

3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити постанову, якою у задоволенні позову - відмовити повністю, зазначаючи доводи щодо порядку нарахування та виплати індексації пенсії.

Разом з тим, Апелянт стверджує, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року по справі № 620/5472/22, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2023, зобов?язано Головне управління відновити позивачу виплату пенсії по інвалідності з 10.05.2022. Інші зобов?язання в рішенні суду по справі №620/5472/22 відсутні. При цьому, Апелянт зазначає, що рішення суду виконане в межах покладених на Головне управління зобов?язань, Позивачу поновлено виплату пенсії по інвалідності з 10.05.2022, а зобов?язання про проведення індексації відповідно до статей 27, 28, 42 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» у рішенні суду відсутнє, відтак суд першої інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що судом при вирішенні цієї справи було неповно встановлено обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення цієї справи в частині.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2025 та від 25.03.2025 було відкрито апеляційне провадження, установлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

5. У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

6. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

7. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

8. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.11.2022 по справі №620/5472/22, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2023, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, зобов`язано ГУПФУ в Чернігівській області відновити йому виплату пенсії по інвалідності з 10.05.2022 /т. 1 а.с. 15-24/.

На виконання рішення суду Відповідач відновив Позивачу виплату пенсії у розмірі 1181,77 грн/т.1 а.с. 28-30/.

На заяву Позивача, Відповідач листом від 22.08.2024 повідомив, що ГУПФУ в Чернігівській області на виконання рішення суду призначило йому пенсію, інші зобов`язання - відсутні /т.1 а.с. 26/.

Вважаючи, що відповідач не вірно здійснює нарахування та виплату пенсії, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

9. Нормативно-правове обґрунтування.

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 46 Закону № 1058-ІV нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Згідно із частиною другою статті 49 Закону № 1058-IV поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Водночас, згідно з пунктом 2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 (далі Порядок № 22-1), поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2) (пункт 4.1 Порядку № 22-1).

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт 4.3 Порядку № 22-1).

Пунктом 4.2 цього Порядку також передбачено право органу, що призначає пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Суд зауважує, що право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом.

Згідно з приписами частини 1 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 43 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Згідно з приписами частини 1 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп ? Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

За приписами частини 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" виключно цим Законом визначаються мінімальний розмір пенсії за віком.

За нормами статті 7 цього ж Закону пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно зі статті 4 Закону України "Про прожитковий мінімум", прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Виходячи з вимог Конституції України і вищенаведених положень законів пенсія позивача не може бути меншою встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

За змістом статей Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік", Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік", Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік", Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік", Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік", Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" установлено наступні прожиткові мінімуми для осіб, які втратили працездатність: з 01.10.2008 по 31.10.2009 - 498 грн, з 01.11.2009 по 31.12.2009 - 573 грн, з 01.01.2010 по 31.03.2010 - 695 грн, з 01.04.2010 по 30.06.2010 - 706 грн, з 01.07.2010 по 30.09.2010 - 709 грн, з 01.10.2010 по 30.11.2010 - 723 грн, з 01.12.2010 по 31.12.2010 - 734 грн, з 01.01.2011 по 31.03.2011 - 750 грн, з 01.04.2011 по 30.09.2011 - 764 грн, з 01.10.2011 по 30.11.2011 - 784 грн, з 01.12.2011 по 31.12.2011 - 800 грн, з 01.01.2012 по 31.03.2012 - 822 грн, з 01.04.2012 по 30.06.2012 - 838 грн, з 01.07.2012 по 30.09.2012 - 844 грн, з 01.10.2012 по 30.11.2012 - 856 грн, з 01.12.2012 по 31.12.2012 - 884 грн, з 01.01.2013 по 30.11.2013 - 894 грн, з 01.12.2013 по 31.12.2013 - 949 грн, з 01.01.2014 по 31.12.2014 - 949 грн, з 01.01.2015 по 31.08.2015 - 949 грн, з 01.09.2015 по 31.12.2016 - 1074 грн, з 01.01.2016 по 30.04.2016 - 1074 грн, з 01.05.2016 по 30.11.2016 - 1130 грн, з 01.12.2016 по 31.12.2016 - 1247 грн, з 01.01.2017 по 30.04.2017 - 1247 грн, з 01.05.2017 по 30.11.2017 - 1312 грн, з 01.12.2017 по 31.12.2017 - 1373 грн, з 01.01.2018 по 30.06.2018 - 1373 грн, з 01.07.2018 по 30.11.2018 - 1435 грн, з 01.12.2018 по 31.12.2018 - 1497 грн, з 01.01.2019 по 30.06.2019 - 1497 грн, з 01.07.2019 по 30.11.2019 - 1564 грн, з 01.12.2019 - 1638 грн, з 01.01.2020 - 1638 грн, з 01.07.2020 - 1712грн, з 01.12.2020 - 1769 грн, з 01.01.2021 - 1769 грн, з 01.07.2021 - 1854 грн, з 01.12.2021 - 1934 грн, з 01.01.2022 - 1934 грн, з 01.07.2022 - 2027 грн, з 01.12.2022 - 2093 грн, з 01.01.2023 - 2093 грн.

Висновки суду апеляційної інстанції.

10. Переглядаючи рішення суду першої інстанції в контексті доводів Апелянта, колегія суддів зазначає, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.11.2022 по справі №620/5472/22, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2023, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, зобов`язано ГУПФУ в Чернігівській області відновити йому виплату пенсії по інвалідності з 10.05.2022.

11. Разом з тим, відповідно до Закону №1058-IV пенсія виплачується у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі, з компенсацією втрати частини доходів.

12. Зі змісту протоколу про нараховану та фактично виплачену пенсію Позивачу вбачається, що визначений розмір пенсії за віком становить 1181,77 грн та є меншим за розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначений вказаними вище Законами.

13. Викладене вище дозволяє колегії суддів стверджувати, про порушення Відповідачем при нарахуванні та виплаті пенсії Позивачу за період з 10.05.2022 вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення".

14. Щодо індексації нарахованої та виплаченої пенсії Позивача за період з 10.05.2022, колегія суддів вважає за доцільне зазначити наступне.

15. Статтею 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" визначено порядок здійснення індексації та перерахунку пенсій.

16. Відповідно до частини 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

17. Разом з тим, у порушення наведених вище норм індексація пенсії Позивачу при її розрахунку та виплаті не проводилася.

18. Оскільки підстави для індексації пенсії встановлені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення", суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, що стосуються індексування пенсії.

19. За таких обставин, відсутність у рішенні суду у справі №620/5472/22 зобов`язання здійснювати у подальшому перерахунок пенсії Позивача у відповідності до норм законодавства України, на що посилається Апелянт, не може бути підставою для відмови ОСОБА_1 у такому перерахунку. Більш того, зазначені обставини не були предметом розгляду у справі №620/5472/22. Натомість Апелянт, не здійснивши спірний перерахунок пенсії, допустив порушення прав та законних інтересів Позивача внаслідок ігнорування вимог чинного законодавства України.

20. Аналізуючи всі доводи Апелянта, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

21. Отже, перевіривши рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що судом повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

22. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

23. Таким чином, апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області підлягає залишенню без задоволення , а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року- без змін.

24. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати в цій справі перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 29 травня 2025 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Є.І. Мєзєнцев

В.В. Файдюк