Справа № 580/4816/21
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2025-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" травня 2025 р. справа № 580/4816/21
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Матуляка Я.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Державної екологічної інспекції Центрального округу до товариства з обмеженою відповідальністю "Агросток Україна" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю),
ВСТАНОВИВ:
Державна екологічна інспекція Центрального округу звернулась в Черкаський окружний адміністративний суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Агросток Україна" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).
Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами проведеної перевірки було встановлено, що відповідачем порушено нормативно-правові акти з охорони навколишнього середовища в частині провадження діяльності, пов`язаної з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відсутності дозволу та висновку з оцінки впливу на довкілля, а тому наявні підстави для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді тимчасового зупинення діяльності позивача за адресою вулиця Героїв Холодного Яру, 68/22, м. Черкаси до отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та отримання висновку з оцінки впливу на довкілля.
Згідно ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 14.07.2021 адміністративну справу № 580/4816/21 за позовом Державної екологічної інспекції Центрального округу до товариства з обмеженою відповідальністю "Агросток Україна" передано на розгляд до Київського окружного адміністративного суду за підсудністю.
Відповідно до ухвали Київського окружного адміністративного суду від 31.08.2021 адміністративну справу № 580/4816/21 передано за підсудністю до Окружного адміністративного суду м. Києва.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.10.2021 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, згідно із правилами, встановленими статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
На виконання Закону України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ" від 16.07.2024 № 3863-IX та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 за № 399, адміністративну справу № 580/4816/21 передано Івано-Франківському окружному адміністративному суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2025, справа передана головуючому судді Матуляку Я.П.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 прийнято до провадження адміністративну справу №580/4816/21 та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
В матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву в якому представник відповідача проти позову заперечує та просить відмовити в його задоволенні з тих підстав, що позивачем виконано вимоги припису в частині отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та отримання висновку з оцінки впливу на довкілля, докази чого направлено до Окружного адміністративного суду міста Києва ще 11.01.2022.
Позивач своїм правом на подання відповіді на відзив не скористався.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 262 КАС України, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, судом встановлено таке.
На підставі статті 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", статті 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", наказу Державної екологічної інспекції Центрального округу від 15.10.2020 за №06-27/681 у період з 21.10.2020 по 02.11.2020, посадовими особами позивача проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів ТОВ "Агросток Україна", за результатами якого складено акт за №39/3/1/2020/ПЗ від 02.11.2020 (а.с.22-33).
Перевіркою, серед іншого, встановлено порушення нормативно-правових актів з охорони навколишнього середовища в частині провадження діяльності, пов`язаної з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відсутності дозволу та висновку з оцінки впливу на довкілля.
У зв`язку з виявленими порушеннями, позивачем винесено припис від 06.11.2020 за №03.1-11/32/2020 (а.с.34).
Перевіркою проведеною у період з 29.04.2021 по 11.05.2021 встановлено невиконання вимог припису від 06.11.2020 за №03.1-11/32/2020, в тому числі й щодо провадження діяльності, пов`язаної з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відсутності дозволу та висновку з оцінки впливу на довкілля, за результатами якої складено акт за №24/3/1/2021/ПЗ від 11.05.2021 (а.с.42-51).
На думку позивача, виявлені порушення є підставою для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді тимчасового зупинення діяльності позивача за адресою вулиця Героїв Холодного Яру, 68/22, м. Черкаси до отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та отримання висновку з оцінки впливу на довкілля, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України від 05.04.2007 № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі Закон № 877-V).
Так, за приписами статті 1 Закону № 877-V, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом (стаття 1 Закону № 877-V).
Згідно з частиною сьомою статті 7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Аналіз наведених норм свідчить, що позивач наділений повноваженнями здійснювати державний нагляд (контроль) на відповідність дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, та у разі виявлення порушення вимог законодавства, видавати приписи щодо усунення порушень вимог законодавства.
Як зазначено судом вище, перевіркою встановлено порушення відповідачем вимог нормативно-правових актів з охорони навколишнього середовища в частині провадження діяльності, пов`язаної з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відсутності дозволу та висновку з оцінки впливу на довкілля.
Відповідно до ст. 10 Закону України від 16 жовтня 1992 року № 2707-XII "Про охорону атмосферного повітря" (далі Закон № 2707-XII) підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік; заздалегідь розробляти спеціальні заходи щодо охорони атмосферного повітря на випадок виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру і вживати заходів для ліквідації причин, наслідків забруднення атмосферного повітря; забезпечувати здійснення інструментально-лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин стаціонарних і пересувних джерел та ефективності роботи газоочисних установок; забезпечувати розроблення методик виконання вимірювань, що враховують специфічні умови викиду забруднюючих речовин; використовувати метрологічна атестовані методики виконання вимірювань і повірені засоби вимірювальної техніки для визначення параметрів газопилового потоку і концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі та викидах стаціонарних і пересувних джерел; здійснювати контроль за проектуванням, будівництвом і експлуатацією споруд, устаткування та апаратури для очищення газопилового потоку від забруднюючих речовин і зниження впливу фізичних та біологічних факторів, оснащення їх засобами вимірювальної техніки, необхідними для постійного контролю за ефективністю очищення, дотриманням нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів та інших вимог законодавства в галузі охорони атмосферного повітря; своєчасно і в повному обсязі сплачувати екологічний податок.
Згідно до ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання. Діяльність, яка спрямована на штучні зміни стану атмосфери та атмосферних явищ у господарських цілях, може провадитися підприємствами, установами, організаціями та громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності тільки за дозволами, виданими спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів або його територіальними органами, за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань охорони здоров`я або його територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.
Порядок погодження і видачі дозволів встановлюється постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 за №302 "Про затвердження Порядку проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організації та громадян - підприємців, які отримали такі дозволи".
Згідно ст. 12 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" господарська чи інші види діяльності, пов`язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.
Крім того, відповідно до вимог статті 3 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим у процесі прийняття рішень про провадження планової діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті. Така діяльність підлягає оцінці впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планової діяльності. Забороняється розпочинати провадження планової діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті, без оцінки впливу на довкілля та отримання рішення про провадження плановою діяльності.
Як зазначалось судом вище, підставою для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді тимчасового зупинення діяльності позивача за адресою вулиця Героїв Холодного Яру, 68/22, м. Черкаси, зазначено провадження діяльності без отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та висновку з оцінки впливу на довкілля. Позивач просить суд вжити вказані заходи до отримання відповідачем дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та отримання висновку з оцінки впливу на довкілля.
Водночас судом встановлено, що вказані вимоги припису позивача відповідачем виконані.
Підсумовуючи усе вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), оскільки на даний час відповідачем усунуто порушення, які слугували підставою для звернення позивача до суду з вказаним позовом.
Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, рішення якого є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі по тексту також - Конвенція).
У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.
Разом з цим, згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Підсумовуючи все вищевикладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ВИРІШИВ:
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Матуляк Я.П.