Справа № 160/9199/25
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2025 року Справа № 160/9199/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення нарахування та невиплати ОСОБА_1 надбавки до посадового окладу за виконання роботи, яка передбачає доступ до державної таємниці (надбавки за роботу в умовах режимних обмежень) що становить 15 відсотків від посадового окладу за період з 18 січня 2025 року по 24 лютого 2025 року включно;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити надбавку до посадового окладу за виконання роботи, яка передбачає доступ до державної таємниці (надбавки за роботу в умовах режимних обмежень) за період з 18 січня 2025 року по 24 лютого 2025 року включно;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 18 січня 2025 року по 24 лютого 2025 року з урахуванням невиплаченої надбавки до посадового окладу за виконання роботи, яка передбачає доступ до державної таємниці (надбавки за роботу в умовах режимних обмежень) в період з 18 січня 2025 року по 24 лютого 2025 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням невиплаченої надбавки до посадового окладу за виконання роботи, яка передбачає доступ до державної таємниці (надбавки за роботу в умовах режимних обмежень) в період з 18 січня 2025 року по 24 лютого 2025 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 надати відомості до ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо розміру грошового забезпечення, з урахуванням у складі грошового забезпечення надбавки до посадового окладу за виконання роботи, яка передбачає доступ до державної таємниці (надбавки за роботу в умовах режимних обмежень) в період з 18 січня 2025 року по 24 лютого 2025 року, з якого обчислюється розмір пенсії ОСОБА_1 .
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідачем у період з 18.01.2025 по24.02.2025 протиправно не нарахована надбавка за доступ до державної таємниці, тим самим, позивачу при звільненні здійснений розрахунок виплат не у повному обсязі, що також буде впливати на розмір його пенсії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі, повідомлено сторін, що розгляд справи відбудеться без повідомлення (виклику) учасників справи у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду, встановлено сторонам у справі строки для подання заяв по суті справи.
Витребувано від Військової частини НОМЕР_1 у термін, що встановлений для подачі відзиву на позовну заяву, копії карток особового рахунку про виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 01.01.2025 по 24.02.2025, у тому числі виплачених одноразової грошової допомоги при звільненні, а також надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, у разі, якщо така була нарахована та виплачена, а також пояснення, у разі, якщо надбавка за роботу в умовах режимних обмежень позивачу не нараховувалась та не виплачувалась із наведенням правових підстав для невиплати такої надбавки.
Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому, відповідач заперечує проти позовних вимог, просить відмовити у їх задоволенні, посилається на те, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.01.2025 № 40 затверджено функціональні обов`язки особи, зарахованої в розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України. Зазначені обов`язки, які виконував позивач у період з 25.01.2025 по 24.02.2025 не передбачають роботу в умовах режимних обмежень у зв`язку з роботою, що передбачає доступ до державної таємниці відповідно до функціональних обов`язків, займаються розробкою, виготовленням, обліком, зберіганням і використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв секретної інформації, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом охорони державної таємниці.
Також відповідач зазначив, що сам по собі допуск до державної таємниці не є однозначною підставою для здійснення виплати надбавки. Виплата надбавки у відповідному розмірі до посадового окладу особі, яка працює в умовах режимних обмежень, здійснюється на підставі наказу керівника відповідного органу, у якому особа працює/проходить службу. Позивач відповідно до функціональних обов`язків, під час перебування у розпорядженні Головнокомандувача Збройних Сил України у період з 25.01.2025 по 24.02.2025 не займався розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та іншими матеріальними носіями державної таємниці з грифом секретності «цілком таємно».
Згідно наданої позивачем відповіді на відзив, позивач не погодився з доводами відповідача викладеними у відзиві на позов, зазначив, що у період перебування на лікуванні та у розпорядженні відповідних командирів позивач мав право на отримання грошового забезпечення із збереженням раніше встановлених розмірів за посадою, яку він обіймав до зарахування у розпорядження, в тому числі як складову грошового забезпечення. Надбавку у розмірі 15% від посадового окладу.
Згідно з ч. 1 ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 в період з 22.04.2017 року по 24.02.2025 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ), що підтверджується наказами командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.04.2017 року № 100 та від 24.02.2025 року № 55.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 24.02.2025 року № 55, позивача, звільненого наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 20.02.2025 року № 118 у відставку за підпунктом "б" (за станом здоров`я), відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" звільнено з військової служби та виключено зі списків військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.01.2025 року № 21 позивачу з 18.01.2025 року припинено доступ до державної таємниці за формою 2 та виплату надбавки до посадового окладу за виконання роботи, яка передбачає доступ до державної таємниці (надбавки за роботу в умовах режимних обмежень).
24.02.2025 року позивач звернувся до відповідача із рапортом, в якому просив здійснити виплату надбавки за періоди перебування на лікуванні та в розпорядженні Головнокомандувача Збройних Сил України, а саме: з 18.01.2025 року по 24.02.2025 року.
Згідно листа - відповіді від 06.03.2025 року № 684/вих. ЗВГ/3, відповідач зазначив, що відповідно до останньої штатної посади, яку обіймав позивач до вибуття на лікування, а саме начальника відділу запобігання вчиненню, виявлення і припинення кримінальних та інших правопорушень - заступника командира військової частини НОМЕР_1 , позивач мав доступ до державної таємниці за формою 2, ступень секретності - "цілком таємно", "таємно". Допуск до державної таємниці позивачу не скасовано. Крім того зазначено, що відповідно до штатної посади, на якій позивач проходив військову службу, розмір надбавки за формою допуску (ступеню секретності інформації) становить 15%.
Не погоджуючись із зазначеним, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи даний спір, суд виходить з таких підстав.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 1,2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Частинами 2,3 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» унормовано, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. У разі коли за умовами своєї професійної діяльності громадянин постійно працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень, види, розміри та порядок надання якої встановлюються Кабінетом Міністрів України (ст. 30 Закону України «Про державну таємницю» (далі - Закон України №3855-XII).
Статтею 1 Закону України №3855-XII визначено, що допуск до державної таємниці - оформлення права громадянина на доступ до секретної інформації. Приписами ст. 22 Закону України №3855-XII передбачено, що залежно від ступеня секретності інформації встановлюються такі форми допуску до державної таємниці: форма 1 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності «особливої важливості», «цілком таємно» та «таємно»; форма 2 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності «цілком таємно» та «таємно»; форма 3 - для роботи з секретною інформацією, що має ступінь секретності «таємно».
На виконання зазначених вимог закону, Кабінет Міністрів України постановою від 15.06.1994 № 414 затвердив Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці (далі - Положення № 414).
Відповідно до п. 2 Положення № 414 особам, які працюють в умовах режимних обмежень, крім працівників режимно-секретних органів, установлюється надбавка до посадових окладів (тарифних ставок), заробітної плати (у разі визначення законом її розміру) залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «особливої важливості», - 20 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «цілком таємно», - 15 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «таємно», - 10 відсотків.
Згідно п. 5 Положення № 414 такими, що постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю, вважаються особи, які за своїми функціональними обов`язками або на час виконання робіт згідно з укладеними договорами займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв державної таємниці, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом захисту державної таємниці.
Пунктом 6 Положення № 414 визначено, що надбавка до посадових окладів (тарифних ставок), заробітної плати (у разі визначення законом її розміру) виплачується лише за наявності дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, наданого відповідно до законодавства про державну таємницю.
Відповідно до пунктів 1,3 розділу ХІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260, військовослужбовцям, яким надано доступ до державної таємниці та які виконують службові обов`язки в умовах режимних обмежень у зв`язку з роботою, що передбачає доступ до державної таємниці відповідно до функціональних обов`язків, займаються розробкою, виготовленням, обліком, зберіганням і використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв секретної інформації, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом охорони державної таємниці, виплачується надбавка до посадових окладів.
Для виплати надбавки військовослужбовцям, які працюють в умовах режимних обмежень, командир військової частини щорічно станом на 01 січня визначає наказом розмір надбавки відповідно до номенклатури посад військовослужбовців і працівників, зайняття яких потребує оформлення допуску до державної таємниці, за погодженням з режимно-секретним органом.
Таким чином з викладеного слідує, що до грошового забезпечення військовослужбовця входять такі додаткові види грошового забезпечення, як надбавка у зв`язку із роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці. При цьому, право на надбавку у зв`язку із роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці виникає за сукупності двох умов: наявність дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, наданого відповідно до законодавства про державну таємницю; фактична постійна діяльність із відомостями, що становлять державну таємницю.
Так, у вказаних справах Верховний Суд підкреслив, що надання допуску до державної таємниці, передбачає визначення необхідності роботи громадянина із секретною інформацією. Зокрема така необхідність виникає, якщо виконання службових/посадових обов`язків вимагає доступу до державної таємниці.
Для вирішення питання про те, чи умови праці особи передбачають роботу з відомостями та їх носіями, які становлять державну таємницю, необхідно насамперед з`ясувати обсяг функціональних обов`язків цієї особи за посадою та умови (вимоги, критерії), яким повинна відповідати особа для того, щоб бути призначеною на цю посаду та/або виконувати роботу/завдання, пов`язані з доступом до документів, інших матеріальних носіїв інформації, що становить державну таємницю. Це можна встановити, зокрема, на підставі посадових інструкцій, внутрішніх відомчих документів та/або підзаконних нормативних актів, які містять вимоги для зайняття певної посади у відповідному органі або регламентують порядок виконання робіт/завдань, що вимагають доступу до державної таємниці.
Тобто, якщо обсяг функціональних обов`язків за певною посадою, зокрема в державному органі, передбачає, що під час їх виконання в особи виникне чи може виникнути необхідність доступу до державної таємниці (як-от ознайомлення з документами та/чи іншими матеріальними носіями інформації, засекреченими у встановленому законодавством порядку), така особа з огляду на таку службову необхідність повинна отримати у встановленому порядку допуск до державної таємниці відповідної форми, яка відповідно до статті 22 Закону України «Про державну таємницю» залежить від ступеня секретності.
Відсутність у посадової особи допуску до державної таємниці (встановленої форми) унеможливлює виконання нею посадових обов`язків, відтак і саме перебування на посаді, яка за обсягом покладених на неї завдань вимагає доступу до державної таємниці і умовою призначення на яку (перебування на якій) є наявність/необхідність оформлення допуску до державної таємниці.
Судом встановлено, що відповідно до наказу Міністра оборони України від 14.10.2024 № 1717 начальника відділу запобігання вчиненню, виявлення і припинення кримінальних та інших правопорушень -заступника командира військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_2 звільнено з займаної посади та зараховано в розпорядження Головнокомандувача Збройних сил України.
Відповідно до наказу командира 21.01.2025 № 21 позивачу припинено доступ до державної таємниці за формою 2 з 18.01.2025.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.01.2025 № 25 вважати такими, що прибули зі стаціонарного лікування та приступили до виконання обов`язків полковника ОСОБА_1 , якого відповідно до наказу Міністра оборони України від 14.10.2024 № 1717 звільнено з посади начальника відділу запобігання вчиненню, виявлення і припинення кримінальних та інших правопорушень - заступника командира військової частини НОМЕР_1 , зарахованого в розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України та який утримується у списках військової частини НОМЕР_1 .
Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивач з 14.10.2024 перебував у розпорядженні Головнокомандувача Збройних сил України, з 18.01.2025 по 24.02.2025 позивач перебував на лікуванні не виходячи із розпорядження.
Відповідно до пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, військовослужбовець, якого звільнено з посади, вважається таким, що перебуває у розпорядженні відповідного командира (начальника) військової частини, у списках якої він перебуває, з дня, що настає за днем звільнення, та до дня, з якого він приступив до виконання обов`язків за новою військовою посадою, на яку його призначено. Військовослужбовці, які зараховані в розпорядження відповідно до підпунктів 1 - 12- 1 цього пункту, продовжують проходити військову службу згідно з цим Положенням, виконуючи обов`язки військової служби в межах, визначених посадовою особою, у розпорядженні якої вони перебувають.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.01.2025 № 40 затверджено функціональні обов`язки особи, зарахованої в розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України.
Зазначені обов`язки, які виконував позивач у період з 25.01.2025 по 24.02.2025 не передбачають роботу в умовах режимних обмежень у зв`язку з роботою, що передбачає доступ до державної таємниці відповідно до функціональних обов`язків, займаються розробкою, виготовленням, обліком, зберіганням і використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв секретної інформації, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом охорони державної таємниці.
До того ж позивач не довів зворотнього.
Таким чином, надання доступу до державної таємниці, передбачає визначення необхідності роботи особи із секретною інформацією. Зокрема, така необхідність виникає, якщо виконання службових/посадових обов`язків вимагає доступу до державної таємниці.
Отже, як вже зазначалось, необхідною умовою отримання компенсації у зв`язку з виконанням робіт, які передбачають доступ до державної таємниці, є наявність в особи допуску до державної таємниці (на підставі якого надається доступ до державної таємниці), а також виконання робіт/завдань та/або посадових обов`язків, які вимагають доступу до державної таємниці чи з огляду на поставлені завдання передбачають виникнення необхідності у такому доступі.
Проте, сам по собі допуск до державної таємниці не є однозначною підставою для здійснення виплати надбавки. Виплата надбавки у відповідному розмірі до посадового окладу особі, яка працює в умовах режимних обмежень, здійснюється на підставі наказу керівника відповідного органу, у якому особа працює/проходить службу.
Крім того, доказів оскарження позивачем наказу командира ВЧ НОМЕР_1 , яким позивачу припинено доступ до державної таємниці, в матеріалах справи відсутні.
Отже, з урахуванням наведеного правового регулювання та фактичних обставин справи, суд вважає, що позивач не має права на надбавку за доступ до державної таємниці за період з 18.01.2025 по 24.02.2025, відповідно у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає що відсутні правові підстави для задоволення позову.
Керуючись ст. 2, 5, 241-246, 255, 257, 295 КАС України суд, -
Відмовити у задоволенні адміністративного позову.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 30.05.2025.

Суддя Н.Є. Калугіна