Справа № 580/2957/25
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2025-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року справа № 580/2957/25
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

19.03.2025 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач), в якому позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відсутності дій з розгляду та надання відповіді на заяву позивача від 01 січня 2025 року про надання довідки про відстрочку від військової служби на підставі ст.23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, абз.11 п.3 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати відповідь на заяву позивача від 01 січня 2025 про надання довідки про відстрочку від військової служби на підставі ст.23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію абз.11 п.3 ст.23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.01.2025 ним направлено заяву до ІНФОРМАЦІЯ_3 про внесення (оновлення) даних, взяття на облік, надання відстрочки і видачі документу встановленого зразка на підставі ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на підставі догляду за матір`ю ОСОБА_2 .

Станом на момент подання позову, відповіді на заяву від 01.01.2025 не надано, причини відмови в надання відповіді на звернення не вказано.

Тому, на думку позивача, посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 порушено конституційні права громадянина України та вимоги статті 20 Закону України «Про звернення громадян».

Ухвалою суду від 24.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у її задоволенні. Зазначив, що на підтвердження направлення вказаної ОСОБА_1 заяви «Заява про внесення (оновлення) даних, взяття на облік, і видачі військово-облікового документу встановленого зразка щодо звільнення (відстрочення) мобілізації» датованої 01.01.2025, позивач приєднав квитанцію про її відправлення із м. Дніпра 14.01.2025 о 18:18:17 поштовим відправленням №321. Опису до поштового відправлення №321 немає, що позбавляє можливості визначити вміст вкладеного поштового відправлення та не доводить достовірності обґрунтування заявленого позивачем позову.

ІНФОРМАЦІЯ_5 стверджує, що не отримував від ОСОБА_1 заяву «Заява про внесення (оновлення) даних, взяття на облік, і видачі військово-облікового документу встановленого зразка щодо звільнення (відстрочення) мобілізації» датовану 01.01.2025.

Водночас, 21.01.2025 за вхідним №Г-134-А до ІНФОРМАЦІЯ_4 від ОСОБА_1 надійшла в дійсності інша заява, а саме «Заява-2 про неможливість прибуття по повістці у зв`язку з відсутністю прийнятого рішення щодо надання відстрочки (на підставі п.63 Постанови КМУ №560 від 16 травня 2024 року)», яка датована 01.01.2025.

Вказана «Заява-2» стосується оповіщення, надісланого Виконавчим комітетом Бабанської селищної ради Уманського району Черкаської області до ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо оповіщення про виклик військовозобов`язаних осіб, серед яких за п.5 числиться ОСОБА_1 , який за місцем реєстрації в межах Дубівського старостинського округу не проживає.

ОСОБА_1 до «Заяви-2» додатком приєднав для відома, з-поміж іншого, іншу свою заяву адресовану Голові мобілізаційної комісії «Заява про внесення (оновлення) даних, взяття на облік, і видачі військово-облікового документу встановленого зразка щодо звільнення (відстрочення) мобілізації», датовану 19.11.2024, яка повністю ідентична заяві ОСОБА_1 «Заява про внесення (оновлення) даних, взяття на облік, і видачі військово-облікового документу встановленого зразка щодо звільнення (відстрочення) від мобілізації» від 01.01.2025.

Таким чином, ОСОБА_1 надає дві створені ним ідентичні заяви з різними датами 19.11.2024 та 01.01.2025.

Також, ОСОБА_1 , у порушення Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, свої військово-облікові дані, визначені ст. 7 ЗУ «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» за місцем військового обліку не надавав, медичний огляд, з метою визначення придатності до військової служби, не проходив, належних достовірних даних, підтверджених відповідними документами про наявність у нього підстав для відстрочки, не надавав, за місцем реєстрації не проживає. Зазначена свідома поведінка ОСОБА_1 може вказувати на ухилення ним від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив таке.

21.01.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшла заява від імені ОСОБА_1 (вх.№Т-134/А) «Заява-2 про неможливість прибуття по повістці у зв`язку з відсутністю прийнятого рішення щодо надання відстрочки (на підставі п.63 Постанови КМУ №560 від 16 травня 2024 року)», датована 01.01.2025.

У вказаній заяві зазначено, що ОСОБА_1 , отримав повістку №р25-004|7 щодо прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_6 на 14.01.2025 о 9.00 годині для «уточнення даних». 19.11.2024 була надіслана заява до ІНФОРМАЦІЯ_4 про надання персональних даних, оновлення даних, видачу первинного облікового документу і інформація про наявність матері інваліда 2 групи ОСОБА_3 , яка фактично потребує стороннього догляду. Відповіді від ІНФОРМАЦІЯ_4 на вказану заяву не отримано. Рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо надання відстрочки на підставі інвалідності матері не відомо. У зв`язку із цим, позивач просив не надавати повісток до прийняття рішення щодо відстрочення від мобілізації на підстави наявності матері інваліда 3 групи.

Одночасно із вказаною заявою від 01.01.2025, відповідачу надійшла датована 19.11.2024 «Заява про внесення (оновлення) даних, взяття на облік, і видачі військово-облікового документу встановленого зразка щодо звільнення (відстрочення) мобілізації (на підставі Постанови КМУ №560 від 16 травня 2024 р.)».

У цій заяві від 19.11.2024 позивач просив розглянути заяву і надати письмову відповідь у строк, встановлений ст. 20 Законом України «Про звернення громадян».

Оновити надані персональні данні у відповідності до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» зі змінами від 18 травня 2024 року і надати довідку (витяг) про оновлення даних в реєстрі військовозобов`язаних для пред`явлення працівникам ТЦК у разі потреби.

Розглянути заяву про відстрочення від мобілізації на підставі п.п.13, п.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз.11 ч.12 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з наявністю матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 інваліда 3 групи, яка потребує постійного стороннього догляду.

Надати довідку (затвердженої форми 6 «Порядку...») про відстрочення від призову встановленого законом зразка, шляхом надсилання її цінним заказним листом з повідомленням на адресу реєстрації.

Заява аналогічного змісту, датована 01.01.2025 міститься в матеріалах справи (а.с.11-12).

Вважаючи протиправною бездіяльність щодо нерозгляду та ненадання відповіді на вказане звернення, позивач звернувся в суд з цим позовом.

Надаючи оцінку встановленим обставинам, суд врахував таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Законом України від 2 жовтня 1996 року №393/96-ВР (далі Закон №393/96-ВР) «Про звернення громадян» врегульовані питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

На підставі ч.1 ст.1 Закону №393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону №393/96-ВР звернення громадян - викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заявою (клопотанням) згідно з ч.3 цієї статті вважається звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Частиною 1 ст.5 Закону №393/96-ВР встановлено, що звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Частиною 4 ст.5 Закону №393/96-ВР встановлено, що звернення може бути усним чи письмовим.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. (ч.6 ст.5 Закону №393/96-ВР).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати (ч.7 ст.5 Закону №393/96-ВР).

Суд врахував, що вказаних вимог до форми звернення дотримано.

Відповідно до статті 7 Закону №393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Порядок розгляду заяв встановлений статтею 15 Закону №393/96-ВР.

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст.15 Закону №393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до вимог ст.19 Закону №393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; відміняти або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

На підставі ч.1 ст.20 Закону №393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому, загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Аналіз зазначених вище норм права, дає підстави зробити висновок, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків, при цьому, таке право кореспондується із обов`язками органів влади здійснити розгляд таких звернень, з урахуванням їх функціональних обов`язків.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить надати відповідь на його звернення «Заява про внесення (оновлення) даних, взяття на облік, і видачі військово-облікового документу встановленого зразка щодо звільнення (відстрочення) мобілізації (на підставі Постанови КМУ №560 від 16 травня 2024 р.)», в якому він просив:

розглянути заяву і надати письмову відповідь у строк, встановлений ст. 20 Законом України «Про звернення громадян»;

оновити надані персональні данні у відповідності до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» зі змінами від 18 травня 2024 року і надати довідку (витяг) про оновлення даних в реєстрі військовозобов`язаних для пред`явлення працівникам ТЦК у разі потреби;

розглянути заяву про відстрочення від мобілізації на підставі п.п.13, п.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз.11 ч.12 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з наявністю матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 інваліда 3 групи, яка потребує постійного стороннього догляду;

надати довідку (затвердженої форми 6 «Порядку...») про відстрочення від призову встановленого законом зразка, шляхом надсилання її цінним заказним листом з повідомленням на адресу реєстрації.

Суд встановив, що заяву з таким змістом, датовану 19.11.2024, відповідач отримав 21.01.2025 (вх.№Т-134/А).

Разом з тим, відповідач не надав суду доказів розгляду вказаного звернення та повідомлення про результати його розгляду.

Суд з цього приводу враховує висновки Верховного Суду у постанові від 28 лютого 2023 року у справі №480/2784/21 відповідно до яких, зважаючи на законодавчо встановлений обов`язок органу, до якого направлене звернення, щодо своєчасного розгляду та надіслання заявнику у письмовій формі результатів розгляду звернення, орган вважається таким, що виконав передбачений Конституцією України обов`язок, якщо склав відповідь на звернення особи у чіткій відповідності до поставлених у ньому питань і довів зміст відповіді до заявника в обраний ним спосіб: поштою або засобами електронного зв`язку.

Тому суд дійшов висновку визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо розгляду звернення позивача від 19.11.2024 «Заява про внесення (оновлення) даних, взяття на облік, і видачі військово-облікового документу встановленого зразка щодо звільнення (відстрочення) мобілізації (на підставі Постанови КМУ №560 від 16 травня 2024 р.)» (вх. від 21.01.2025 №Т-134/А), а також зобов`язати відповідача розглянути вказану заяву та повідомити про результати її розгляду.

Водночас, вимогу в частині зобов`язання надати відповідь на звернення від 01.01.2025 суд вважає необґрунтованою.

Як установлено судом, у матеріалах справи міститься звернення «Заява про внесення (оновлення) даних, взяття на облік, і видачі військово-облікового документу встановленого зразка щодо звільнення (відстрочення) мобілізації (на підставі Постанови КМУ №560 від 16 травня 2024 р.)», датоване 01.01.2025.

Як доказ направлення відповідачу вказаного звернення суду надано фіскальний чек АТ «Укрпошта» від 14.01.2025 про направлення рекомендованого листа №321.

Однак, суду не надано опису вкладення до вказаного листа, який би підтверджував направлення саме звернення «Заява про внесення (оновлення) даних, взяття на облік, і видачі військово-облікового документу встановленого зразка щодо звільнення (відстрочення) мобілізації (на підставі Постанови КМУ №560 від 16 травня 2024 р.)», що датоване 01.01.2025.

Водночас, зважаючи, що звернення позивача від 01.01.2025 та від 19.11.2024 (яке отримане позивачем 21.01.2025) аналогічного змісту, для захисту прав позивача, суд вирішив зобов`язати відповідача розглянути та надати відповідь саме на звернення від 19.11.2024.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Дотримуючись вказаних вимог, суд дійшов висновку, що сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно задоволеній частині позовних вимог у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.2, 6-14, 132-143, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо розгляду звернення ОСОБА_1 від 19.11.2024 «Заява про внесення (оновлення) даних, взяття на облік, і видачі військово-облікового документу встановленого зразка щодо звільнення (відстрочення) мобілізації (на підставі Постанови КМУ №560 від 16 травня 2024 р.)» (вх. від 21.01.2025 №Т-134/А) та повідомлення про результати розгляду.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) розглянути звернення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) від 19.11.2024 «Заява про внесення (оновлення) даних, взяття на облік, і видачі військово-облікового документу встановленого зразка щодо звільнення (відстрочення) мобілізації (на підставі Постанови КМУ №560 від 16 травня 2024 р.)» (вх. від 21.01.2025 №Т-134/А) та повідомити про результати розгляду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ