Справа № 520/20256/23
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2025-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

27 травня 2025 року №520/20256/23

Харківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Лариси Мар`єнко, розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Військова частина НОМЕР_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) майнову шкоду у розмірі 458113,50 (чотириста п`ятдесят вісім тисяч сто тринадцять гривень 50 копійок) та випрати збору в розмірі 6995,39 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що під час щорічної інвентаризації військової техніки та матеріально-технічних засобів номенклатури служб тилу у Військовій частині НОМЕР_1 та позапланової інвентаризації виявлено нестачу технічного майна служби пального відділу зберігання технічних засобів служби пального складу пального та мастильних матеріалів. За результатами службового розслідування ОСОБА_1 було притягнуто до повної матеріальної відповідальності за втрату військового майна у сумі 430294,81 грн. Також під час звільнення відповідача та передачі посади начальника сховища відділу зберігання технічних засобів служби пального виявлено нестачу стійок металевих у загальній сумі 53157,77 грн. Таким чином, на день звільнення штаб-сержанта ОСОБА_1 з військової служби заборгованість за нестачу майна, з урахуванням погашеної суми, складає 458113,50 грн. Вказана заборгованість відповідачем у добровільному порядку не сплачена, що слугувало підставою для звернення Військової частини НОМЕР_1 з даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 10.08.2023 відкрито спрощене провадження у справі без виклику сторін у судове засідання.

Ухвалою суду від 22.04.2024 року вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.2024 року зупинено провадження у справі №520/20256/23 за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, до набрання законної сили рішенням у справі №520/26846/23.

Представник відповідача надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність заявлених позовних вимог, вказуючи на те, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.02.2025 у справі №520/26846/23 визнано протиправними та скасовано пункти наказів командира військової частини НОМЕР_1 про притягнення ОСОБА_1 до матеріальної шкоди. Відтак, відсутні підстави для стягнення заборгованості за майнову шкоду у загальному розмірі 458113,50 грн.

Ухвалою суду від 13.05.2025 поновлено провадження в адміністративній справі №520/20256/23.

У судове засідання, призначене на 27.05.2025 року сторони, повідомлені судом належним чином про час у місце розгляду справі, не прибули.

Представник позивача та представник відповідача надіслали суду заяви, в яких просили здійснювати розгляд справи без їх участі.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладені приписи законодавства та з урахуванням клопотань сторін про здійснення розгляду справи без їх участі та відсутності необхідності заслухати свідка чи експерта, суд вирішує здійснювати розгляд адміністративної справи в порядку письмового провадження.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Відповідач ОСОБА_1 , в період з 30.11.2011 по 28.06.2023 року проходив військову службу за контрактом у складі Військовій частині НОМЕР_1 . З 30.11.2011 по 28.11.2017 обіймав посаду техніка та з 29.11.2017 року - начальника сховища відділу зберігання технічних засобів служби пального складу пального та мастильних матеріалів, на яку призначений наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 29.11.2017 року №31-РС.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.11.2022 №585 (зі змінами, внесеними наказом від 10.11.2022 №624), проведено щорічну інвентаризацію озброєння, військової техніки та матеріально-технічних засобів номенклатури служб тилу у військовій частині НОМЕР_1 станом на 01 січня 2023 року.

За результатами інвентаризації встановлено нестачу технічного майна служби пального на суму 9549257,47 грн, зокрема за матеріально-відповідальною особою штаб-сержантом ОСОБА_2 на суму 7907,68 грн, та наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17.01.2023 №51 призначено проведення службового розслідування.

Згідно акту службового розслідування від 22.02.2023 вх.№452, під час проведення розслідування встановлені факти, які поставили під сумнів розміри виявленої нестачі майна, у зв`язку із чим було проведено повторну позапланову інвентаризацію технічного майна служби пального відділу зберігання технічних засобів служби пального складу пального та мастильних матеріалів, за результатами якої встановлено нестачу технічного майна служби пального з урахуванням її залишкової вартості на суму 1453293,45 грн, зокрема, за матеріально-відповідальними особами: штаб-сержантом ОСОБА_2 на суму 147202,24 грн.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22.02.2023 №151 (з основної діяльності) (пункт 7), штаб-сержанта ОСОБА_1 , начальника сховища відділу зберігання технічних засобів служби пального складу пального та мастильних матеріалів, за нестачу технічних засобів служби пального притягнуто до матеріальної відповідальності у повному розмірі заподіяної з його вини шкоди у розмірі 147202,24 грн.

02.03.2023 від 2 територіального управління внутрішнього аудиту до військової частини НОМЕР_1 надійшла письмова вимоги від 01.03.2023 №535 щодо проведення повторного аудиту визначення вартості втраченого майна.

На виконання вимоги 2 територіального управління внутрішнього аудиту від 01.03.2023 №535 позивачем на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.03.2023 №172 проведено повторне встановлення залишкової вартості технічного майна служби пального, якого не вистачає.

Згідно із відомостями визначення залишкової вартості технічного майна служби пального, залишкова вартість втраченого військового майна склала 1797653,34 грн, зокрема, за матеріально-відповідальними особи нестача склала: штаб-сержантом ОСОБА_2 на суму 430294,81 грн.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 13.03.2023 №196 (з основної діяльності) внесено зміни до наказу командира військової частини від 22.02.2023 №151 "Про результати службового розслідування та притягнення винних до дисциплінарної та матеріальної відповідальності", а саме у розпорядчій частині у пункті 7 цифри "147202,24" замінено цифрами "430294,81".

Таким чином загальна сума матеріальної відповідальності відповідача за результатами проведеної інвентаризації озброєння, військової техніки та матеріально-технічних засобів номенклатури служб тилу у військовій частині НОМЕР_1 станом на 01 січня 2023 року склала 430294,81 гривень.

Крім того, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.03.2023 №230 (з основної діяльності), за порушення вимог статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України від 21.03.2022 року №548-ХІV, статті 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України від 21.03.2022 року №551-ХІV, пунктів 3.2.40-3.2.42 наказу Міністра оборони України від 16.07.1997 року №300 "Про затвердження положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України" начальника сховища відділу зберігання технічних засобів служби пального, штаб-сержанта ОСОБА_1 , внаслідок втрати військового майна при передачі посади притягнуто до повної матеріальної відповідальності шляхом стягнення 53157,72 грн з його місячного грошового забезпечення та дисциплінарної відповідальності - оголошено сувору догану.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28.06.2023 №168 (по стройовій частині) штаб-сержанта ОСОБА_1 , начальника сховища відділу зберігання технічних засобів служби пального складу пального та мастильних матеріалів, звільненого наказом начальника НОМЕР_4 об`єднаного центру забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 (по особовому складу) від 28.06.2023 року №31-РС/дск, у запас за підпунктом "б" (за станом здоров`я) пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", з 28 червня 2023 року виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Представник позивача в позовній заяві вказав, що позивач добровільно сплатив частину завданої матеріальної шкоди.

Згідно витягу з книги грошових стягнень та нарахувань відносно штаб-сержанта ОСОБА_3 вбачається, що за період з 22.03.2023 по 10.07.2023 року шкода у розмірі 430294,81 грн зменшилась на 13588,55 грн, а шкода в розмірі 53157,77 грн зменшилась на 11750,44 грн. Сума до стягнення склала - 458113,50 грн.

У зв`язку з тим, що відповідач добровільно не відшкодував матеріальну шкоду, заподіяну державі, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24.03.1999 №548-XIV (далі - Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України).

За правилами ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, зокрема, такі обов`язки:

свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Відповідно до ст.16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом (ст.26 Статуту).

Правовий режим майна, закріпленого за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, і повноваження органів військового управління та посадових осіб щодо управління цим майном визначений Законом України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" від 21.09.1999 №1075-XIV (далі - Закон №1075-XIV).

Відповідно до ст.1 Закону №1075-XIV військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.

Статтею 3 Закону №1075-XIV передбачено, що військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління (з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою цієї статті). З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст.7 Закону №1075-XIV особи, винні у порушенні вимог цього Закону, притягаються до відповідальності згідно із законом.

Законом України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" від 03.10.2019 №160-IX (далі - Закон №160-IX) передбачені підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків.

За правилами п.5 ч.1 ст.1 Закону №160-IX пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

Згідно із ст.3 Закону №160-IX підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

Відповідно до ст.7 Закону № 160-IX розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.

Статтею 8 Закону №160-IX врегульований порядок проведення службового розслідування, відповідно до якої, посадові (службові) особи зобов`язані письмово доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів.

У разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

Щодо шкоди, завданої командиром (начальником), розслідування призначається письмовим наказом старшого за службовим становищем командира (начальника).

Розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць.

Розслідування може не призначатися, якщо причини завдання шкоди, її розмір та винна особа встановлені за результатами аудиту (перевірки), інвентаризації, досудового розслідування або судом.

Порядок проведення службового розслідування визначається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, правоохоронними органами спеціального призначення, Службою зовнішньої розвідки України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державним бюро розслідувань.

За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.

Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.

У разі якщо шкоду завдано кількома особами, у наказі командира (начальника) визначаються суми, що підлягають стягненню окремо з кожної особи, з урахуванням ступеня вини і конкретних обставин завдання ними шкоди.

Відповідно до ст.10 Закону №160-IX відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.

Особа, яка завдала шкоду, за згодою командира (начальника) може добровільно відшкодувати її розмір повністю або частково, передати для відшкодування завданої шкоди рівноцінне майно або відремонтувати чи відновити пошкоджене, про що видається відповідний наказ. Не допускається відшкодування завданої шкоди рівноцінним майном у разі втрати чи пошкодження зброї, боєприпасів, спеціальної техніки та іншого майна, що відповідно до закону вилучене з цивільного обороту або обмежене в обороті.

За правилами ст.12 Закону №160-IX у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону №160-IX особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій; якщо особою надано письмове зобов`язання про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання або для інших цілей - отже, у даному випадку шкода заподіяна у зв`язку з нестачею військового майна переданого під звіт для зберігання.

Тож, відповідно до статті 12 Закону №160-IX, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку.

Як встановлено судом з матеріалів справи, підставою для притягнення до матеріальної відповідальності відповідача слугували пункт 7 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22.02.2023 №151 (в редакції наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.03.2023 №196) та пункт 1, 3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.03.2023 №230.

Разом з тим, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.02.2025 в адміністративній справі №520/26846/23, яке набрало законної сили 28.04.2025 року, задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування пунктів наказу.

Визнано протиправним та скасовано пункт 7 наказу №151 від 22.02.2023 командира в/ч НОМЕР_1 (з основної діяльності) "Про результати службового розслідування та притягнення винних до дисциплінарної та матеріальної відповідальності" (в редакції наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 13.03.2023 року №196 "Про внесення змін до наказу командира від 22.02.2023 №151 "Про результати службового розслідування та притягнення винних до дисциплінарної та матеріальної відповідальності") про притягнення штаб - сержанта ОСОБА_1 , начальника сховища відділу зберігання технічних засобів служби пального складу пального та мастильних матеріалів за нестачу технічних засобів служби пального до матеріальної відповідальності у повному розмірі заподіяної з його вини шкоди у сумі 430294,81 грн.

Визнано протиправним та скасовано пункти 1 та 3 наказу №230 від 23.03.2023 року "Про результати службового розслідування" про притягнення штаб - сержанта ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності внаслідок втрати військового майна шляхом стягнення 53157,72 грн. з його місячного грошового забезпечення та про забезпечення стягнення грошових коштів з винної особи, визначеної в п.1 даного наказу в розмірі 20 відсотків з його місячного грошового забезпечення.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.04.2025 №272 (з основної діяльності), відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.02.2025 в адміністративній справі №520/26846/23 та на підставі статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України, скасовано пункт 7 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 22.02.2023 №151 в редакції наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 13.03.2023 року №196 "Про внесення змін до наказу командира від 22.02.2023 №151 "Про результати службового розслідування та притягнення винних до дисциплінарної та матеріальної відповідальності" щодо притягнення штаб-сержанта ОСОБА_1 , начальника сховища відділу зберігання технічних засобів служби пального складу пального та мастильних матеріалів за нестачу технічних засобів служби пального до матеріальної відповідальності у повному розмірі заподіяної з його вини шкоди у сумі 430294,81 грн, та скасовано пункти 1 та 3 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 23.03.2023 року №230 (з основної діяльності) "Про результати службового розслідування" щодо притягнення штаб-сержанта ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності внаслідок втрати військового майна шляхом стягнення 53157,72 грн з його місячного грошового забезпечення.

Таким чином, в судовому порядку визнано протиправними та скасовано накази командира військової частини НОМЕР_1 , які слугували підставою для притягнення ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності.

Приписами ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог Військової частини НОМЕР_1 та стягнення з позивача матеріальної шкоди.

Витрати зі сплати судового збору підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.19, 139, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 27 травня 2025 року.

Суддя Лариса МАР`ЄНКО