Справа № 400/4400/25
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2025-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 р. № 400/4400/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008,

провизнання протиправним та скасування рішення від 16.01.2025 №05, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту Позивач) звернулася з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі по тексту - Відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області (далі по тексту - Відповідач 2) з вимогами про:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 16.01.2025 № 05 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язання Головне управління ПФУ в Миколаївській області зарахувати до страхового стажу періоди здійснення підприємницької діяльності за 2017 - 2021 роки та повторно розглянути заяву від 08.01.2025 року про призначення пенсії за віком.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Відповідачами не враховано періоди здійснення підприємницької діяльності за 2017 - 2021 роки. Такі рішення відповідачів позивач вважає протиправними.

15.05.2025 р. Відповідач 1 позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. В письмовому відзиві вказав на те, що страховий стаж на день звернення Позивача становить 16 років 9 місяців24 дні. До страхового стажу зараховано всі періоди роботи згідно наданих документів. Повідомляє, що в витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців наявна інформація про державну реєстрацію на ведення підприємницької діяльності з 02.09.2003 по 18.02.2022. Страховий стаж за період ведення підприємницької діяльності з 01.01.2004 обчислено за даними наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про нарахування доходу та сплату страхових внесків. За результатами дослідження звітності, що була подана Позивачем, як підприємцем за підсумками підприємницької діяльності 2017-2021 років встановлено:

- за 2017-2020 роки звіти відсутні;

- звіт за 2021 рік (за формою «Декларація (загальна система)», складений відповідно до наказу Міністерства Фінансів України від 02.10.2015 № 859 «Про затвердження форми податкової декларації про майновий стан і доходи та Інструкції щодо заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи») зареєстровано 04.02.2022 за номер № 101234. В даному звіті в графі 3 «Суми нарахованого єдиного внеску» відсутні суми нарахованого єдиного внеску. Тобто наданим звітом підтверджено відсутність зобов`язання щодо сплати єдиного внеску.

Отже, відсутні підстави для зарахування до страхового стажу періоду проведення підприємницької діяльності за 2017 -2021 роки.

21.05.2025 р. Відповідачем 2 подано відзив на позовну заяву, де зазначив, що Позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області. Рішенням від 16 січня 2025 року №05 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області відмовило позивачці в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу на день звернення. У разі відсутності страхового стажу, передбаченого частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу, зокрема: з 01 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року. У разі відсутності страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу: з 01 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року від 15 до 23 років. Вік позивачки 63 роки 02 місяці. Страховий стаж позивачки становить 15 років 09 місяців 06 днів. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу зараховано всі періоди роботи.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

08.01.2025 року Позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.03 р. № 1058-IV«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058).

16.01.2025 р. за принципом екстериторіальності заяву позивача розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області та прийнято Рішення № 05, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю страхового стажу.

Листом від 20.01.2025 Головне управління ПФУ в Миколаївській області повідомлено мене про відмову у призначенні пенсії. Страховий стаж складає 16 років 09 місяців 24 дні, до страхового стажу зараховано всі періоди роботи. ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в зв`язку із відсутністю страхового стажу - не менше 21 року.

12.02.2025 року Позивач звернулась до Відповідача 1 із заявою про роз`яснення, які періоди роботи зараховано до її страхового стажу, а також чи були зараховані періоди здійснення підприємницької діяльності за 2017-2021 роки.

Листом від 26.02.2025 року №2978/2169/Б-02/8-1400/25 Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повідомило позивача, що страховий стаж для визначення права становить 16 років 9 місяців 24 дні, страховий стаж - 15 років 9 місяців 6 днів. До страхового стажу зараховано всі періоди роботи згідно наданих документів.

Крім того, зазначає, що за результатами дослідження звітності, за підсумками підприємницької діяльності 2017-2021 років встановлено, що за 2017-2020 роки звіти відсутні, звіт за 2021 рік подано, проте відсутні суми нарахованого єдиного внеску.

Отже, відсутні підстави для зарахування до страхового стажу періоду проведення підприємницької діяльності за 2017 - 2021 роки.

На переконання позивача, відповідач протиправно не врахував їй до страхового стажу період ведення підприємницької діяльності за 2017 - 2021, у зв`язку із цим звернулася до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Частиною 1 ст. 26 Закону №1058-IV встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Відповідно до ч.2 ст.26 цього Закону у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року;

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

За змістом частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з оскаржуваного рішення про відмову у призначенні пенсії за віком, пенсійним органом до страхового стажу позивача не зараховано період ведення підприємницької діяльності, оскільки за цей період відсутні дані про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Для зарахування до страхового стажу вищезазначеного періоду необхідно надати документи про сплату страхових внесків, зокрема, довідку, видану органами Пенсійного фонду України з інформацією, щодо сплати внесків.

Щодо правомірності незарахування пенсійним органом періоду роботи позивача як фізичної особи-підприємця, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч.3-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування2 (Розділ XV доповнено пунктом 3-1 згідно із Законом № 2148-VIII від 03.10.2017) до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: 1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 року №793 доповнено пункт 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, новим абзацом, зокрема: періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 р. зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 р. по 31 грудня 2017 р. за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

З огляду на положення вказаних норм права законодавцем передбачена можливість зарахування до страхового стажу періодів ведення підприємницької діяльності, при цьому, період провадження підприємницької діяльності за період з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 р. зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців незалежно від сум сплачених ними страхових внесків. Для цього достатньо лише надання довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності.

В свою чергу, обставини відсутності даних в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру Загальнообов`язкового державного соціального страхування про сплату страхових внесків (єдиного внеску) сам по собі не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу періоду зайняття позивачем підприємницькою діяльністю, оскільки позивач не наділений повноваженнями не ведення такого реєстру та наповнення його інформацією зі сплати страхових внесків.

Судом встановлено, що згідно інтегрованої картки платника податку по єдиному внеску для ФОП за період з 01.01.2015 до 01.01.2022 сплачено грошових коштів у сумі 39 082,84 грн:

- 2017 рік - 8448 грн,

- 2018 рік - 9840 грн

- 2019 рік - 9180,60 грн

- 2020 рік- 10514,24 грн

- 2021 рік - 1100 грн.

Отже, надана довідка Головного управління ДПС у Миколаївській області від підтверджує сплату страхових внесків за 2017-2021 роки.

Також, відповідно до відомостей виписки по рахунку у Приватбанку ОСОБА_1 підтверджується сплата страхових внесків за спірний період.

Натомість, відповідачами не надано суду жодних доказів несплати з боку позивача страхових внесків у спірний періоди, а отже такі доводи не можуть слугувати підставою для незарахування періоду здійснення позивачем підприємницької діяльності до його страхового стажу при призначенні пенсії.

За таких обставин суд робить висновок, що відповідачем 2 протиправно не зараховано до страхового стажу позивача період здійснення підприємницької діяльності з 2017-2021 рік.

Більш того, жодних доказів про застосування фінансових санкцій до позивача за несплату страхових внесків, відповідачами також суду не надано.

Відсутність заборгованості перед податковим та пенсійним органами свідчить про сплату позивачем всіх необхідних платежів під час провадження підприємницької діяльності, а тому відповідні періоди провадження підприємницької діяльності відповідачі неправомірно не зараховують до страхового стажу позивача.

Отже, відповідачами не наведено жодних порушень з боку позивача, які б відповідно до чинного законодавства стали підставою для не зарахування до страхового стажу періодів провадження ним підприємницької діяльності.

Вказане свідчить про необхідність зарахування періодів провадження підприємницької діяльності, за які позивачем сплачено страхові внески, до його страхового стажу.

Суд зазначає, що протиправно не зарахувавши періоди провадження позивачем підприємницької діяльності до його страхового стажу, відповідач 2 передчасно дійшов висновку про відсутність необхідного страхового стажу у позивача та відмовив у призначенні пенсії за віком, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області від 16.01.2025 № 05.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач надав квитанцію про сплату судового збору в сумі 968,96 грн, що й підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 16.01.2025 № 05 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Головне управління ПФУ в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) періоди здійснення підприємницької діяльності за 2017 - 2021 роки та повторно розглянути заяву від 08.01.2025 року про призначення пенсії за віком.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) судовий збір у сумі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім грн 96 коп.) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 28.05.2025 р.

Суддя Н. В. Лісовська