Справа № 400/2222/25
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2025-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 р. справа № 400/2222/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, в письмовому провадженні, розглянув адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ,

провизнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач або ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач або ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просить суд:

1) визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 у звільненні ОСОБА_1 з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за членом своєї сім`ї - батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є особою з інвалідністю I групи та потребує постійного стороннього догляду;

2) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 протягом десяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням по даній справі, звільнити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з військової служби за сімейними обставинними відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що має право на звільнення з військової служби на підставі ст. 26 ч. 4 п. 2 пп. "г" Закону України "Про військовий обов`язок i військову службу", тобто у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за своїм батьком, який є інвалідом І групи (безстроково), що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК. Як стверджує позивач, він є єдиною особою, яка може утримувати свого батька та здійснювати за ним постійний догляд. Незважаючи на наявність законних підстав для звільнення, відповідач відмовив у задоволенні рапорту про звільнення, не навівши будь-яких мотивувань своєї відмови. На переконання позивача, долучені до рапорту документи, є цілком достатніми для підтвердження наявності підстав, передбачених ст. 26 ч. 4 п. 2 пп. "г" Закону України "Про військовий обов`язок i військову службу", для звільнення його з військової служби.

Відповідач подав відзив, в якому позов не визнав та пояснив, що позивачем не підтверджено наявність підстав для звільнення з військової служби за ст. 26 ч. 4 п. 2 пп. "г" Закону України "Про військовий обов`язок i військову службу", а саме у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за батьком, інвалідом І групи, адже додані до рапорту документи підтверджують наявність повнолітньої доньки позивача, яка є членом сім`ї другого ступеня споріднення у відношенні до ОСОБА_2 (батька позивача, який потребує постійного догляду). Також, у розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_6 відсутні документи, які підтверджують необхідність здійснення постійного догляду за ОСОБА_3 на підставі висновку МСЕК чи ЛКК.

Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначає, що відмова відповідача з підстав наявності інших членів сім`ї - повнолітньої доньки позивача, є необгрунтованою. Так, згідно правової позиції Верховного Суду у постанові № 380/16966/24 від 27.02.25 р.: відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи означає реальну відсутність таких осіб, які фактично могли б здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю, яка цього потребує. У випадку ж юридичної наявності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи, які, при цьому, реально не можуть здійснювати постійний догляд за такою особою з об`єктивних причин (перебування у полоні, відбування покарання у місцях позбавлення волі, проходження військової служби, тощо), то така особа відсутня у розумінні приписів абзацу 13 пункту 3 частини дванадцятою статті 26 Закону № 2122-IX. Позивачем було додано до рапорту докази, що донька позивача проживає у Німеччині та навчається у Школі професійної підготовки Ротенбургу. Відтак, на момент звернення позивача із рапортом до відповідача, ОСОБА_3 , перебувала і перебуває у Німеччині та навчається там, що виключає її можливість здійснювати догляд за батьком позивача. Щодо ненадання належних доказів, які підтверджують необхідність здійснення постійного догляду за ОСОБА_3 на підставі висновку МСЕК чи ЛКК, то таке посилання не відповідає дійсності, оскільки позивачем до рапорту надавалась довідка з акту МСЕК, в якій зазначено, що батько позивача потребує постійного стороннього догляду.

Від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач зазначив, що позивач поняття відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи тлумачить помилково. Правова позиція Верховного Суду у справі № 380/16966/24 не може бути застосована до даної справи, оскільки у спірних правовідносинах донька позивача (та одночасно онука ОСОБА_2 ) не проходить дійсну військову службу, що може унеможливити фактичне здійснення догляду, має право вільного перетину кордону, не має обмежень щодо вільного пересування територією України, не перебуває в установах відбування покарань, а тому відсутні підстави чи можливості здійснення постійного догляду за ОСОБА_2 .

Суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

ОСОБА_1 проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_7 і не бажаючи продовжувати її подальше проходження, 14.01.25 р. подав відповідачу рапорт про звільнення з військової служби у запас на підставі ст. 26 ч. 4 п. 2 пп. "г" Закону України "Про військовий обов`язок i військову службу".

Рапорт мотивовано тим, що батько позивача, ОСОБА_2 , є особою з інвалідністю І групи і потребує постійного стороннього догляду, а інших членів сім`ї першого або другого ступеня споріднення, які в змозі надавати такий догляд, окрім позивача, ОСОБА_2 не має.

До вказаного рапорту позивач долучив такі документи: 1) свідоцтва про народження ОСОБА_1 ; 2) інформаційної довідки № 19.04-06/9525/2024 від 10.05.25 р. про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні, видана Департаментом з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради; 3) паспорт ОСОБА_1 ; 4) довідка про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № , виданою 15.06.21 р. Центральним РВ у м. Миколаєві УДМС України в Миколаївській області; 5) паспорт ОСОБА_2 ; 6) довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 523037, видана 26.07.24 р. Міжрайонною медико-соціальною експертною комісією № 1; 7) ідентифікаційний код ОСОБА_2 ; 8) свідоцтво про смерть ОСОБА_4 ; 9) форма індивідуальної програми реабілітації інваліда, що видається МСЕК; 10) роз`яснення відділу ДРАЦС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) від 18.09.24 р. № 23.19-56/139 щодо відсутності у ОСОБА_2 інших дітей; 11) роз`яснення відділу ДРАЦС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) від 20.09.24 р. № 23.19-56/143 щодо відсутності у ОСОБА_1 інших дітей; 12) нотаріально засвідчений переклад свідоцтва про реєстрацію місця проживання доньки ОСОБА_5 у Німеччині; 13) нотаріально засвідчений переклад посвідки на проживання доньки ОСОБА_5 у Німеччині; 14) нотаріально засвідчений переклад довідки, виданої 26.09.24 р. Школою професійної підготовки Ротенбургу про навчання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у Школі професійної підготовки Ротенбургу, Німеччина.

Також, позивачем були додатково надані відповідачу наступні документи: 1) нотаріально засвідчена копія свідоцтва про народження доньки Позивача ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 , видано 22.11.05 р. Міським відділом РАЦС Миколаївського міського управління юстиції; 2) нотаріально засвідчена заява ОСОБА_2 від 17.01.25 р. про те, що він обирає свого сина ОСОБА_1 для догляду за ним, оскільки інших повнолітніх дієздатних родичів, які могли б здійснювати догляд за ним, не має; 3) нотаріально засвідчена копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_1 від 09.05.24 р. № 3; 4) нотаріально засвідчена копія рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.08.19 р. у справі № 487/3392/19 про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .

Окрім цього, ІНФОРМАЦІЯ_9 27.01.25 р. був складений Акт обстеження сімейного стану військовослужбовця, перший примірник якого був направлений до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Через не отримання відповіді на рапорт, представник позивача направив відповідачу адвокатський запит, на який відповідачем було надано відповідь з ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.02.25 р. № 802/1406. З тексту відповіді від 10.02.25 р. № 802/1406 вбачається, що відповідачем відмовлено позивачу у звільнені з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за своїм батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є особою з інвалідністю I групи та потребує постійного стороннього догляду. При цьому, відповідь не містить підстав для відмови.

11.02.25 р. позивачем було розглянуто рапорт позивача та відмовлено у задоволенні рапорту від 14.01.25 р. № 110/р, з підстав наявності члена сім`ї другого ступеня споріднення та відсутності документів, що підтверджують необхідність здійснення постійного догляду на підставі висновку МСЕК чи ЛКК.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби, визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (ст. 1 ч. 5 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу).

Підстави звільнення з військової служби передбачені ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Так, ст. 26 ч. 4 п. 2 пп. г Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", на яку посилається позивач в якості правової підстави для звільнення з військової служби у запас, передбачає, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час дії воєнного стану - через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

В свою чергу, ст. 26 ч. 12 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено перелік сімейних обставин та інших поважних причин, за наявності яких військовослужбовець підлягає звільненню з військової служби.

Зокрема, ст. 26 ч. 12 п. 3 абз. 13 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" в редакції на час розгляду рапорту позивача передбачено, що під час дії воєнного стану військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на підставі необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Отже, для звільнення з військової служби за наведеною обставиною, військовослужбовець має документально підтвердити сукупну наявність слідуючих обставин:

- наявність в одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) статусу особи з інвалідністю І чи ІІ групи;

- необхідність здійснювати постійний догляд за такою особою;

- відсутність в особи з інвалідністю І чи ІІ групи інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення, які могли б здійснювати постійний догляд за нею (тобто, інші особи, крім військовослужбовця, які можуть здійснювати постійний догляд особи з інвалідністю І чи ІІ групи, відсутні), або інші члени сім`ї особи з інвалідністю І чи ІІ групи першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду.

Позивач обґрунтовує наявність підстав для звільнення з військової служби необхідністю здійснення постійного догляду за своїм батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є особою з інвалідністю I групи та потребує постійного стороннього догляду, а також вказує на відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення, які можуть надати такий догляд.

Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії (далі - МСЕК) серії 12 ААГ № 523037, виданою 26.07.24 р., батькові позивача ОСОБА_2 встановлена І група інвалідності у зв`язку із захворюванням, безстроково. У графі Висновок про умови та характер праці вказано: Пенсіонер за віком. Потребує постійного стороннього догляду.

Таким чином, з наданої позивачем довідки до акту огляду МСЕК вбачається, що батько позивача потребує постійного стороннього догляду.

Відповідно до Переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 р. № 413 (далі - Постанова № 413), військовослужбовці, крім військовослужбовців строкової військової служби, та особи рядового і начальницького складу на їх прохання можуть бути звільнені з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу через такі сімейні обставини та інші поважні причини: необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько-консультативної комісії для осіб до 18 років.

Системний аналіз цих нормативних актів вказує на те, що Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" встановлює загальну норму, яка лише передбачає коло документів, якими може підтверджуватись необхідність надання військовослужбовцем постійного догляду, а Постанова № 413, в свою чергу, конкретизує (деталізує) реалізацію цих положень Закону. Таке нормативне регулювання є звичайною практикою законодавця, який на рівні закону встановлює загальні правила, а на рівні підзаконного акту визначається процедура реалізації загальної норми.

Такий самий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 11 квітня 2024 р. у справі № 420/16689/23:

68. Також у вказаній постанові Суд зауважив, що абзац 4 підпункту г пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу визначає два документи альтернативно для підтвердження необхідності здійснення постійного догляду за особою або висновок медико-соціальної експертної комісії, або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

69. Водночас, Верховний Суд враховує, що відповідно до абзацу 6 постанови Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 № 413 "Про затвердження переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу" військовослужбовці, крім військовослужбовців строкової військової служби, та особи рядового і начальницького складу на їх прохання можуть бути звільнені з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу через такі сімейні обставини та інші поважні причини, зокрема:

- необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько-консультативної комісії для осіб до 18 років.

70. Отже, Верховний Суд доходить висновку, що Закон № 2232-XII встановлює загальну правову норму, яка передбачає коло документів і перелік органів, які можуть підтверджувати відповідні обставини. Зі свого боку приписи постанови Кабінету Міністрів України розмежовують повноваження таких органів залежно від суб`єкта, якому надається відповідний висновок..

Такі висновки підтверджуються також і Положенням про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317 (втратило чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 р. № 1338, але було чинним на момент складання довідки до акту огляду МСЕК від 26.07.24 р. (далі - Положення про МСЕК).

Так, відповідно до п. 1 цього Положення, воно визначає процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації.

Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що довідка МСЕК серії 12 ААГ № 523037, видана 26.07.24 р., в якій зокрема, зазначено, що ОСОБА_2 (батько позивача) потребує постійного стороннього догляду, є належним документом, який свідчить про необхідність здійснення за батьком позивача постійного догляду, а тому посилання відповідача, як на підставу для відмови у звільненні позивача з військової служби, про ненадання належних документів для підтвердження необхідності постійного догляду за особою з інвалідністю, є безпідставним.

Щодо відсутності у ОСОБА_2 (батька позивача) інших членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення, які могли б здійснювати за ним постійний догляд, позивач подав нотаріально засвідченого перекладу Свідоцтва про реєстрацію місця проживання доньки ОСОБА_5 у Німеччині; нотаріально засвідченого перекладу Посвідки на проживання доньки ОСОБА_5 у Німеччині; нотаріально засвідченого перекладу довідки, виданої 26.09.24 р. Школою професійної підготовки Ротенбургу про навчання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у Школі професійної підготовки Ротенбургу, Німеччина.

З наданих позивачем документів вбачається, що ОСОБА_3 є членом сім`ї другого ступеня споріднення по відношенню до ОСОБА_2 , при цьому вона не може здійснювати постійний догляд за ОСОБА_2 з об`єктивних причин, а саме через навчання за кордоном та проживанням у Німеччині через воєнні дії росії проти України.

Верховний Суд в постанові від 27 лютого 2025 р. у справі № 380/16966/24 виснував: «Таким чином «відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи» означає реальну відсутність таких осіб, які фактично могли б здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю, яка цього потребує. У випадку ж «юридичної наявності» інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи, які, при цьому, реально не можуть здійснювати постійний догляд за такою особою з об`єктивних причин (перебування у полоні, відбування покарання у місцях позбавлення волі, проходження військової служби, тощо), то така особа відсутня у розумінні приписів абзацу 13 пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону № 2122-IX.

В контексті Закону № 2232-XII поняття «відсутність» охоплює не лише фізичну відсутність особи, а й її нездатність виконувати обов`язки з догляду через об`єктивні обставини (перебування в полоні, відбування покарання, здійснення військової служби тощо). Військова служба є такою обставиною, що унеможливлює фактичне здійснення догляду, оскільки військовослужбовці, з огляду на службові обов`язки, не можуть вільно розпоряджатися своїм місцеперебуванням, часом та виконувати функції, несумісні з проходженням військової служби.

У цьому випадку, хоча формально існує інший член сім`ї першого ступеня споріднення (брат позивача), його неможливість здійснювати догляд за батьком через проходження військової служби є не лише об`єктивною підставою, що унеможливлює виконання такого обов`язку, а й фактичним підтвердженням відсутності іншої особи, спроможної забезпечити необхідний догляд.».

Таким чином, перебування ОСОБА_3 у Німеччині, у зв`язку з збройною агресією росії проти України та навчанням у Школі професійної підготовки Ротенбургу, Німеччина, що підтверджується доказами, є тією обставиною, що свідчить про реальну неможливість здійснення постійного догляду за ОСОБА_2 .

З огляду на викладене, суд вважає, що відмова відповідача у звільненні позивача з військової служби на підставі «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» не відповідає критерію правомірності, передбаченому п. 1 і п. 3 ч.2 ст. 2 КАС України.

Щодо способу відновлення порушеного права позивача, суд вважає, що належним та ефективним способом судового захисту в контексті спірних правовідносин, є зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити ОСОБА_1 з військової служби за сімейними обставинними відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судовим витратами у справі є судовий збір, який позивач сплатив у розмірі 968,96 грн., доказів понесення інших судових витрат учасники справи суду не подавали.

З урахування задоволення позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню на користь позивача в сумі 968,96 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), задовольнити.

2. Визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) у звільненні ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за членом своєї сім`ї - батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є особою з інвалідністю I групи та потребує постійного стороннього догляду.

3. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з військової служби за сімейними обставинними відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок).

5. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз