Справа № 280/11807/24
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 травня 2025 року м. Дніпросправа № 280/11807/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.01.2025р. у справі №280/11807/24
за позовом:ОСОБА_1
до: третя особа про: Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

19.12.2024р. ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Вельможко А.І., звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - ГУ ПФУ в Харківській області), третя особа Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - ГУ ПФУ в Запорізькій області) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії /а.с. 1-5/.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 23.12.2024р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження у справі №280/11807/24 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін /а.с. 23/.

Позивач, посилаючись у позовній заяві на те, що 31.05.2023р. звернулася до органів ПФУ із заявою щодо призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, і це звернення за принципом екстериторіальності для прийняття рішення було передано на розгляд ГУ ПФУ в Харківській області та 08.06.2023р. прийнято рішення №00, яким їй відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з посиланням на відсутність необхідного пільгового стажу. Не погодившись з рішенням відповідача від 08.06.2023р. звернулась до суду, яке рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.02.2024р. у справі №280/10267/23 було скасовано та зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву від 31.05.2023р. щодо призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2. За результатом повторного розгляду заяви від 31.05.2023р. щодо призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 відповідачем 16.10.2024р. прийнято рішення №00, яким їй відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки до спірних правовідносин застосовано норми щодо віку і стажу, передбачені ст. 114 Закону України №1058, а тому відмовлено у зарахуванні частини страхового стажу, вважаючи таку відмову необґрунтованою і безпідставною та такою, що порушує її право, просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 16.10.2024 №00 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2;

- зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період її роботи з 02.11.1984 по 20.09.1988 та призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до прийняття Закону України від 02.03.2015 № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» згідно із Рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 з 31.05.2023р.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21.01.2025р. у справі №280/11807/24 адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Харківській області від 16.10.2024р. №00 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2; зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 02.11.1984р. по 20.09.1988р. відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 02.11.1984р., та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.05.202 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто з ГУ ПФУ в Харківській області судовий збір у розмірі 968,96грн. (Суддя Мінаєва К.В.) /а.с. 33-37/.

Відповідач - ГУ ПФУ в Харківській області, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, 21.02.2025р. за допомогою системи «Електронний суд», безпосередньо до суду апеляційної інстанції подало апеляційну скаргу, з застосуванням системи автоматизованого розподілу справи між суддями Третього апеляційного адміністративного суду визначено колегію суддів, що розглядає справу у складі: головуючий (доповідач) - суддя Коршун А.О., судді Сафронова С.В., Чепурнов Д.В..

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 27.02.2025р. у справі №280/11807/24 поновлено ГУ ПФУ в Харківській області строк апеляційного оскарження рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.01.2025р. у справі №280/11807/24, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ПФУ в Харківській області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.01.2025р. у справі №280/11807/24 та з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи.

Матеріали адміністративної справи №280/11807/24 надійшли до суду апеляційної інстанції 18.03.2025р.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.03.2025р. у справі №280/11807/24 справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 13.05.2025р., про що учасники справи були повідомлені відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач у справі, звернулася 31.05.2023р. із заявою про призначення пільгової пенсії до ГУ ПФУ в Запорізькій області.

Вищезазначена заява ОСОБА_1 була розглянута за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Харківській області 08.06.2023р. та прийнято рішення, №00, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах. /а.с. 16/.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09.02.2024р. у справі №280/10267/23 визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Харківській області від 08.06.2023р. №00 в частині не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 періоду її роботи з 13.10.1990р. по 01.03.1992р. та в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії, зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області, зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 період її роботи з 13.10.1990р. по 01.03.1992р. та повторно розглянути заяву позивача від 31.05.2023р. про призначення пенсії за віком.

На виконання рішення суду 16.10.2024р. ГУ ПФУ в Харківській області було повторно розглянуто заяву позивач про призначення пенсії від 31.05.2023р. та прийнято рішення, №00, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах /а.с. 16-17/

З наданої суду ксерокопії вищезазначеного рішення №00 від 16.10.2024р. /а.с. 16-17/ вбачається, що ГУ ПФУ в Харківській області встановлено, що:

«…Вік заявника становить 55 років

Необхідний пільговий стаж становить 10 років

Пільговий стаж заявниці становить: 05 років 04 місяці 01 день

Страховий стаж заявниці становить заявниці становить: 32 роки 00 місяців 00днів

… Результати розгляду документів, доданих до заяви:

до пільгового стажу роботи заявниці не зараховано період роботи згідно довідки № 01-К від 23.05.2023 з 10.05.2011 по 15.02.2016, так як для призначення пільгової пенсії за рахунок коштів підприємства необхідно долучити гарантійного листа (на момент звернення даний лист відсутній), а також не в повному обсязі зазначено посилання на постанову №36 від 16.01.2003.

До загального стажу роботи не зараховано період згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 02.11.1984 з 02.11.1984 по 01.10.1990, так як велика розбіжність між датою прийняття на роботу та датою створення наказу про прийняття.

Враховуючи зазначене, вирішено: відмовити в призначенні пенсії ОСОБА_1 в зв`язку з тим, що у заявниці відсутній необхідний пільговий стаж згідно ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»… » /а.с. 16-17/.

Позивач не погодившись, з таким рішенням звернувся до суду з адміністративним позовом.

Спірні відносини, що виникли між сторонами у справі врегульовано положеннями Конституції України, нормами Законів України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням вимог щодо дії цих законів у часі.

Відповідно до ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України, передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону Законів України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції Закону №2148-VIII на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Натомість пунктом «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991 (далі - Закону № 1788-ХІІ) в чинній редакції, з урахуванням висновків Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020, передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року;

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення КСУ № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV- з іншого, в частині страхового стажу для набуття права на пенсію за віком на пільгових умовах (30 років та 25 років), що має вирішуватися в правовому полі на користь людини, що повністю узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 у зразковій справі № 360/3611/20.

Частиною 2 ст.13 Закону №1788-ХІІ передбачено, що порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається ст. 100 цього Закону.

Згідно зі ст.100 Закону №1788-ХІІ особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до ст.12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому ст. ст. 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Частиною 6 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що при призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 року затверджено Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (надалі - Порядок №383).

Пунктом 1 Порядку №383 передбачено, що згідно з пунктом другим Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Список № 1) та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Список №2), затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, які мали право на пенсію за віком на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за умови досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Цей Порядок регулює застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів «а», «б» ст.13 та ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пунктів 3, 8, 10 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року №637.

Щодо посилань відповідача на те що до пільгового стажу роботи за Списком №2 не зараховано період роботи згідно довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 22.10.2013р №04, оскільки: довідка не відповідає вимогам Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (Додаток № 5);, оскільки відомості про те, що підприємство припинило свою діяльність 23.03.2018р. відсутнє рішення комісії, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993р., встановлено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Пунктом 20 Порядку №637 встановлено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 та надав на підтвердження стажу роботи, що надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, копію трудової книжки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії /а.с. 9-13/ та довідки про підтвердження наявного стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній № 25/05 від 25.05.2023р. /а.с. 14/.

Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018р. у справі №687/975/17 (провадження № К/9901/110/17)

Отже у позивача наявна трудова книжка з відповідними записами про стаж роботи у спірний період, позивачу не потрібно додатково підтверджувати пільговий стаж роботи довідками з місця роботи або архівних установ.

Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо спірного періоду роботи позивача відповідачем суду не надано, а тому їх безпідставно не взято до уваги відповідачем при обрахуванні стажу роботи, необхідного для призначення пенсії.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що Верховний Суд у постанові від 30.09.2019р. №638/18467/15-а акцентував увагу, що орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Однак, судом під час судового розгляду не встановлено, що відповідачем були здійснені дії, спрямовані на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити трудовий стаж позивача.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок що позивач має право на зарахування цих періодів до страхового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Таким чином, колегія суддів, оцінюючи усі докази, які були досліджені судом під час розгляду справи, та приймаючи до уваги наведені норми чинного законодавства, яке регулює відносини, що виникли між сторонами у цій справі, вважає, що суд першої інстанції, виходячи з принципу правової визначеності як складового елементу верховенства права, гарантованого ст.8 Конституції України, зробив правильний висновок про те, що відповідач, відмовляючи позивачу у призначені позивачу пенсії на пільгових умовах за Списком №2, застосував норму закону, яка не забезпечує у спірних правовідносинах правову визначеність, а тому суд першої інстанції прийняв законне рішення про визнання протиправним та скасування рішення відповідача №00 від 16.10.2024р. про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах та про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача, про призначення пенсії на пільгових умовах із врахуванням висновків суду в даній справі, а в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

З огляду на вищенаведене колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про часткове задоволення заявлених позивачем вимог, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 21.01.2025р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.01.2025р. у справі №280/11807/24 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її ухвалення і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст. 329,331 КАС України.

Постанова виготовлена та підписана 26.05.2025р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова