Справа № 348/980/25
Суддя: Матолич В. В.
Дата ухвалення: 2025-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/980/25

Провадження № 2-а/348/21/25

28 травня 2025 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі судді Матолич В.В., за участю секретаря судового засідання Буратчук О.В., розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

інші учасники:представник позивача Мищишин І.Я.

представник відповідача Кривонос І.О.

Процесуальні дії у справі.

22.04.2025 ОСОБА_1 , пред`явив позов, відповідно до якого просить визнати дії начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 протиправними, скасувати постанову №8533 від 11.04.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності та закрити провадження у справі. В обгрунтування позову наводить таке. 11.04.2025 ІНФОРМАЦІЯ_3 розгянув матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно позивача та виніс постанову, відповідно до якої: 10.04.2025 о 14.40 годині до ІНФОРМАЦІЯ_2 працівники поліції доставили військовозобов`язаного ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що він перебував у розшуку за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210-1 КУпАП України, а саме ОСОБА_1 24.01.2025 не з`явився по повістці №1757615, яка була доставлена Укрпоштою, чим порушив правила військового обліку, відповідно до ПКМУ №1487 від 30.12.2022. Таким чином, на позивача накладено штраф у розмірі 17000,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП. Позивач зазначає, що 25.01.2024 взятий на облік як військовозобов`язаний ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивач є багатодітним батьком та має право на відстрочку. З 2014 року позивач здійснює захист Батьківщини у групі добровольчих формувань. Повістку, вказану у протоколі, не отримував, не був повідомлений про те, що має з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 24.01.2025. Вважає, що відповідач не маючи доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП протиправно наклав на нього адміністративне стягнення.

23.04.2025 суд прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі, визначив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

У ході судового розгляду позивач зазначив, що йому не було відомо про те, що він перебуває у розшуку. Його зареєстрованим місцем проживання є АДРЕСА_1 , однак понад 10 років позивач проживає на АДРЕСА_2 . За адресою його реєстрації ніхто вже тривалий час не проживає, оскільки батьки позивача померли. 25.01.2024 позивач був взятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_3 . На початку квітня 2025 року мав намір зареєструвати транспортний засіб для військових потреб на сході України, однак коли він звернувся у сервісний центр йому повідомили, що його оголошено у розшук, тому що він не з`явився у ІНФОРМАЦІЯ_3 для оновлення військово-облікових даних. Позивачу про те, що його викликали не було відомо. Коли його доставили в ІНФОРМАЦІЯ_2 на нього відразу ж склали протокол про вчинення адміністративного правопорушення, незважаючи на те, що позивач пояснював, що він не отримував повістки. Також позивач є багатодітним батьком і має право на відстрочку від призову. Як волонтер з 2014 року позивач допомагає на добровільних засадах військовим у зоні ведення бойових дій, а також і сам у зоні ведення бойових дій, поблизу м. Часів Яр, залучений до розвідкових операцій. Тому йому немає сенсу переховуватися від ТЦК і якщо б він знав про виклик він обов`язково з`явився б.

Представник позивача зазначила, що на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення позивачем відповідач не надав жодних доказів, а тому рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є протиправним та підлягає скасуванню.

Представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову. Подала відзив на позовну заяву. Відповідно до якого зазначила таке. Відповідно до наказу № 3 від 01.01.2024 Міністерства оборони України, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України за № 36/41381 від 05.01.2024 «Про затвердження Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» (п. 7) адміністративний протокол не пізніше наступного дня після складання протоколу реєструється в журналі протоколів про адміністративні правопорушення. Так, на виконання вищевказаної норми, адміністративний протокол, складений відносно позивача від 10.04.2025 зареєстрований в журналі протоколів про адміністративні правопорушення, йому присвоєний №8455 та на вищевказаному протоколі проставлена печатка. Позивач, ознайомившись із текстом протоколу, написав свої пояснення у тексті протоколу, однак відмовився його підписувати, що підтверджено підписами двох свідків. Позивач отримав другий примірник протоколу. Розгляд протоколу відбувся 11.04.2025 у присутності позивача і йому було вручено копію оскаржуваної постанови.

Твердження позивача, що він міг не отримував повістку, тому не був належно повідомлений про виклик та з 2014 року здійснює захист України не відповідає дійсності. Відповідно до бази даних "Оберіг" позивач підлягає призову на військову службу по мобілізації. У зв`язку з цим 07.01.2025 йому була сформовна повістка. Оригінал поштового відправленя відповідачу з відділення поштового зв`язку не повернули. У зв`язку з тим, що позивач не з`явився визначеного дня, його оголосили у розшук. Доказів того, що позивач здійснює захист України з 2014 року не надано. Згідно з Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, а саме: пунктів 30, 30-1, 30-2, 30-3, повістка може формуватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або оформлюватися на бланку, який заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. У разі формування повістки за допомогою Державного реєстру керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на повістку кваліфікований електронний підпис у день її формування. Реєстраційний номер повістки фіксується в Державному реєстрі. Кожна повістка, сформована за допомогою Державного реєстру, містить унікальний електронний ідентифікатор у вигляді QR-коду. QR-код містить інформацію, зазначену в пункті 29 Порядку № 560, а також реєстраційний номер поштового відправлення у разі відправлення повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням. Повістка, сформована за допомогою Державного реєстру, може бути роздрукована. У такому разі її паперова форма повинна містити придатний для зчитування QR-код з відповідною інформацією. Повістки, сформовані за допомогою Державного реєстру, можуть: централізовано друкуватися і надсилатися військовозобов`язаним та резервістам засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення; друкуватися та вручатися військовозобов`язаним та резервістам під час оповіщення у роздрукованому вигляді.

У разі надсилання повістки, сформованої за допомогою Державного реєстру, засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення, на такому відправленні повинні зазначатися штриховий кодовий ідентифікатор оператора поштового зв`язку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається повістка. В описі вкладення зазначається інформація про найменування поштового відправлення, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається поштове відправлення, найменування вкладення із кількістю аркушів, власне ім`я та прізвище керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, інформація про дату накладення кваліфікованого електронного підпису. Централізований друк повісток, які сформовані за допомогою Державного реєстру, та направлення їх військовозобов`язаним та резервістам засобами поштового зв`язку здійснюються Міноборони або державними підприємствами, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави (в поліграфічній галузі), на підставі відповідних договорів, укладених між Міноборони, призначеним оператором поштового зв`язку та/або державними підприємствами, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави (в поліграфічній галузі) (пункт 34 Порядку № 560).

Належним підтвердженням оповіщення (доведення сигналів і повідомлень (директив, розпоряджень) до органів військового управління, центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та населення про оголошення мобілізації, виклик громадян до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також вручення (надсилання) повісток громадянам (ст. 1 Закону про мобілізацію) резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу є: у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Перевірка чинності повісток, сформованих за допомогою Державного реєстру, проводиться шляхом зчитування QR-коду за допомогою технічних засобів, які дають змогу відтворити відомості, зазначені у повістці, у тому числі засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста, зокрема з використанням мобільного додатка. Повістки, сформовані за допомогою Державного реєстру (у тому числі роздруковані), та повістки, оформлені на бланку, мають однакову юридичну силу (пункти 41, 41-1, 41-2 Порядку № 560).

Формування, надсилання та повернення повісток, сформованих за допомогою Державного реєстру, чітко врегульовано законодавством та донесено громадянам України в установлений законодавством метод та спосіб, а тому факт обізнаності про виникнення певного обов`язку позивачу був відомий. Таким чином, повістка про виклик позивача до відповідача для уточнення облікових даних була надіслана позивачеві відповідно до вимог Порядку № 560 і позивач вважається таким, що був належним чином оповіщений про його виклик (пункт 41 Порядку № 560). Враховуючи виявлені вищевказані факти і обставини, на підставі матеріалів адміністративної справи та керуючись ст. 258, 283, 284, 285 КУпАП, відповідач виніс оскаржувану постанову за справою про адміністративне правопорушення від 11.03.2025 № 6163, в якій установив, що позивач порушив правила військового обліку, які затверджені Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» - не прибув за повісткою, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП в особливий період, тому на позивача правомірно наклали штраф у мінімальному розмірі 17000,00 гривень з урахуванням даних про його особу, а також інших обставин.

Зі змісту п. 82 Правил № 270 та ч. 3 ст. 22 Закону про мобілізацію слідує, що позивач, навіть не отримавши поштового відправлення з повісткою, вочевидь був повідомлений про наявність в поштовому відділенні повістки ТЦК, а відтак він зобов`язаний був прибути до відповідача в семиденний термін. Наявність у позивача права на відстрочку від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період не звільняє його від обов`язку прибути за викликом. Протокол про адміністративне правопорушення та матеріали про адміністративне правопорушення формуються у справу про адміністративне правопорушення (п. 8. Наказу № 3 Міністерства оборони від 01.01.2024). Як встановлено, з матеріалів адміністративної справи ні правопорушник, ні його представник не знайомився з матеріалами адміністративного провадження (відсутні заяви про надання можливості ознайомиться). Військовозобов`язані повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних та надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

На запитання суду щодо причин неподання жодного доказу, на які представник покликається у відзиві, разом із відзивом, представник відповідача відповіла, що доказів щодо причин невручення поштового повідомлення у відповідача немає, оскільки з відділення поштового зв`язку не повернули поштове відправлення з відповідною довідкою; база даних "Оберіг" призначена для службового користування, а тому інформація з цієї бази може бути надана тільки за рішенням суду; копію повістки, а також інформації з бази даних "Оберіг" щодо причин невручення поштового відправлення може надати у наступному судовому засіданні, причини неподання доказів на підставі, яких було ухвалено рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності разом із відзивом не пояснила, зазначивши, що оскільки сторона позивача не подавала заяви про ознайомлення з матеріалами про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідач може показати докази суду, але не має обов`язку надавати такі докази також і стороні позивача.

Суд встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 10.04.2025 №8455 щодо позивача склали протокол за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП. У протоколі зазначено задеклароване/зареєстроване місце проживання позивача - с. Микуличин Надвірнянського району. Також у протоколі вказані пояснення позивача про те, що він не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 за викликом, оскільки жодних повісток не отримував, а також у будь-який інший спосіб його не повідомили про необхідність з`явитися за викликом.

Згідно з постановою від 11.04.2025 №8533, відповідач визнав позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, а саме у тому, що він порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію у особливий період - 24.01.2025 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 за повісткою №1757615, яка була доставлена Укрпоштою, чим порушив правила військового обліку, затверджені Постановою КМУ від 30.12.2022 №1487. За вчинення вказаного адміністративного правопорушення напозивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 гривень. Задеклароване/зареєстроване місце проживання позивача відповідно до вказаної постанови - с. Микуличин Надвірнянського району Івано-Франківської області.

Відповідно до копії тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 позивач є придатним до військової служби, призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_4 зарахований у запас, 25.01.2024 взятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з копією посвідчення від 31.05.2019 сім`я позивача є багатодітною. Строк дії посвідчення до 24.07.2026.

Оцінка суду.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ст.79 КАС України відповідач повинен подати суду докази разом із поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно з ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що позивач є військовозобов`язаним і на нього розповсюджується вимоги законодавства України про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про військовий обов`язок і військову службу, про оборону України, у тому числі обов`язок з`явитися за повісткою до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Востаннє позивач з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_2 25.01.2024 та був взятий на військовий облік, що підтверджується відміткою у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 .

Сторона відповідача стверджує, що належно повідомила позивача за зареєстрованим місцем його проживання. Однак всупереч покладеному на сторону відповідача обов`язку - подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі - жодних доказів належного повідомлення позивача про необхідність з`явитися за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 24.01.2025 не подала.

У ході судового розгляду представник відповідача зазначила, що повістку було надіслано за зареєстрованим місцем проживання позивача - у Закарпатську область, оскільки позивач не повідомив відповідача, що проживає у с. Микуличин, хоча відповідно до закону зобов`язаний був це зробити. Незважаючи на це, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, а також відповідно до оскаржуваної постанови відповідач зазначає саме задеклароване місце проживання позивача у с. Микуличин. Для усунення зазначеної невідповідності, суду не подано викопіювання з бази даних "Оберіг" із зазанченням пресональних даних військовозобов`язаного ОСОБА_1 , а саме: останнього задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за яким відповідач повинен був надіслати позивачу повістку про виклик.

Покликання представника відповідача на те, що база даних "Оберіг" створена виключно для службового користування і інформація з неї не може бути надана суду, суд відхиляє. Так, відповідно до ст.9 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено види інформації, яка може належати до службової. Доступ до документів, які містять службову інформацію, надається відповідно до ст.6 Закону України "Про інформацію", згідно з нормами якої обмеженню доступу підлягає виключно інформація, а не документ в цілому. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Слід зазначити, що інформація щодо місця проживання особи є персональними даними, класифікується як конфіденційна інформація відповідно до ст.7 Закону України "Про доступ до публічної інформації" у комплексі зі ст.5 Закону України "Про захист персональних даних". Розпорядники такої інформації, можуть поширювати її лише за згодою особи, якої вона стосується, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах прав людини. Позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права і не заперечував щодо надання суду його персоналних даних, які були надані ним відповідачу у ході судового розгляду. Крім цього, аналогічні дані були надані позивачем суду у позовній заяві та у ході встановлення особи, що свідчить про те, що позивач визначив порядок поширення цієї інформації. Наведене свідчить про те, що у відповідача відсутні перешкоди для подання доказів суду.

Також сторона відповідача не долучила, реєстр рекомендованих поштових відправлень чи інші наявні у них докази, відповідно до якого можна встановити дату відправки відповідачем повістки позивачу, тип поштового відправлення та адресу на яку було здійснено відправку. Перешкод для подання відповідачем таких доказів суду також не було встановлено у ході судового розгляду. Твердження представника відповідача, що зазначені докази знаходяться у Генеральному штабі і тому не можуть бути подані відповідачем суд відхиляє, оскільки представник відповідача покликаючись на це у відзиві не вжила заходів для отримання таких доказів. Доказів того, що саме Генеральний штаб здійснював відправку повістки позивачу суду також не було надано.

Крім цього, не подано документ, який засвідчує вручення поштового відправлення чи довідку відділення поштового зв`язку про причини його невручення позивачу. Щодо вказаних доказів представник відповідача зазначила, що такі їм не надійшли з відділення поштового зв`язку, однак за номером рекомендованого поштового відправлення на офіційному веб-сайті Укрпошти в електронному вигляді можна сформувати інформацію щодо відстеження руху поштового відправлення, але цього не було зроблено і дані трекінгу не було надані суду. Крім цього, залишається незрозумілим, на підставі яких документів відповідачем у базу даних "Оберіг" були внесені відомості про причини невручення поштового відправлення позивачу: "адресат відсутній за вказаною адресою", якщо вважати достовірним твердження представника відповідача про те, що довідка про причини невручення відправлення з відділення поштового зв`язку відповідачу не надходила.

Також відповідно до пункту 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року №270 рекомендовані листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК. Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника. Отже, вказаними правилами чітко визначено порядок вручення поштових відправлень з позначкою "Повістка ТЦК", а також обов`язок працівника відділення поштового зв`язку не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повернути такий лист відправнику.

Наведене спростовує твердження сторони відповідача про належне сповіщення позивача про неодхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 24.01.2025.

Слід також зазначити, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності вини особи у вчиненні адміністративного правопорешення, яка підтверджена належними доказами. Однак у даній справі суду належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, на підставі яких суб`єкт владних повноважень ухвалив рішення щодо накладення на позивача адміністративного стягнення не було надано.

У відзиві представник відповідача покликається на те, що "визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, а тому суд під час розгляду справи повинен стоворити необхідні умови для всебічного, повного й об`єктивного дослідження справи, однак не зобов`язаний підміняти собою учасників процесу, шукаючи докази виключно за власною ініціативою." Суд повністю погоджується з наведеним твердженням сторони відповідача та вважає, що якщо відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, має у своєму розпорядженні докази, на підтвердження своїх заперечень, однак без поважних причин, у визначені КАС України порядку та строки, не вважає за потрібне надати їх суду на підтвердження своїх заперечень, викладених у відзиві, то суд не вправі порушувати засаду свободи в наданні учасниками суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, збираючи докази на підтвердження заперечень сторони відповідача, замість сторони, яка на них покликається однак не подає.

У рішенні ЄСПЛ від 10 лютого 1995 року у справі Аллене де Рібермон проти Франції зазначено, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи.

Враховуючи наведене, у ході судового розгляду було достовірно встановлено, що оскаржуване рішення хоча і прийняте відповідачем у межах наданих йому, відповідно до закону, повноважень, однак рішення є необґрунтованим, оскільки за відсутності у відповідача доказів з відділення поштового зв`язку, про вручення чи причини невручення поштового відправлення позивачу, відповідач позбавлений був можливості дійти висновку щодо наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, зазначивши у постанові, що "повістка була доставлена Укрпоштою". У ході судового розгляду сторона відповідача не надала суду жодних доказів на підставі яких відповідачем було ухвалено оскаржувану постанову. За наведених обставин, суд вважає, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення суб`єктом владних повноважень не доведена, а отже позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням наведеного, а також беручи до уваги те, що адміністративний позов підлягає задоволенню, судові витрати позивача у вигляді судового збору в розмірі 605,60 гривень слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. 246, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Постанову від 11.04.2025 №8533 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його постановлення.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 28.05.2025.

Суддя Матолич В.В.