Справа № 620/12010/24
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2025-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Бєлової Л.В., Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та просив:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області № 20 від 23.08.2024 року про відмову мені - судді у відставці ОСОБА_1 в перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці і його скасувати.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (адреса юридична: вул. П`ятницька, 83-а, місто Чернігів, Чернігівська область, 14005, ) здійснити мені - судді у відставці ОСОБА_1 (адреса проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2021 року на підставі довідки Донецького апеляційного суду вих. № 3.11-16/39/2024 від 13.08.2024 про суддівську винагороду станом на 01 січня 2021 року, з 01 січня 2022 року на підставі довідки Донецького апеляційного суду вих. № 3.11-16/40/2024 від 13.08.2024 про суддівську винагороду станом на 01 січня 2022 року, з 01 січня 2023 року на підставі довідки Донецького апеляційного суду вих. № 3.11-16/41/2024 від 13.08.2024 про суддівську винагороду станом на 01 січня 2023 року, з 01 січня 2024 року на підставі довідки Донецького апеляційного суду вих. № 3.11-16/41/2024 від 13.08.2024 про суддівську винагороду станом на 01 січня 2024 року з урахуванням стажу роботи на посаді судді повних 40 років із розрахунку 90 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, із врахуванням проведених виплат.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2024 року адміністративний позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що Gри звільненні позивача у відставку, наказом голови Донецького апеляційного суду від 02.06.2020 р. на підставі Рішення Вищої Ради правосуддя № 1603/0/15-20 від 28 травня 2020 року про звільнення позивача з посади судді Донецького апеляційного суду, у зв`язку з поданням заяви про відставку, розмір його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці був визначений на підставі довідки Донецького апеляційного суду вих. № 3.11-14/167-20 від 02.06.2020 р. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданої за формою, передбаченою додатком 2 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1.

Згідно зазначеної довідки, його суддівська винагорода, яка врахована при призначенні щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, станом на 02 червня 2020 року складала 208 098,00 грн, в тому числі: посадовий оклад - 115 610,00 грн; доплата за вислугу років (80%) - 92 488,00 грн.

Відповідно до Розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 3.12-43/372/20 від 02.06.2020 р., виданого Донецьким апеляційним судом, зазначений стаж позивача складає повні 40 років.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/6802/20-а від 28 серпня 2020 року, яке набрало законної сили 20 листопада 2020 року, Бахмутсько - Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зобов`язано було зробити перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 03 червня 2020 року, нарахувати та виплатити щомісячне грошове утримання судді у відставці за повних 40 років стажу судді в розмірі 90 % від суддівської винагороди, отримуваної при виході у відставку, з урахуванням виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання судді.

На виконання рішення суду Донецького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2020 року Бахмутсько - Лиманським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області позивачу проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в межах покладених судом зобов`язань в розмірі 90 % за повних 40 років стажу судді, з 03 червня 2020 року, що складає 187 288, 20 грн., яке він отримує до теперішнього часу.

У квітні 2022 року електронна пенсійна справа судді у відставці була відправлена із Головного управління ПФУ в Донецькій області до Головного управління ПФУ в Одеській області згідно запиту від 30.03.2022 р. № 1500-0211-9/29886.

На даний час позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Одеській області.

15 серпня 2024 року позивач звернувся з заявою до територіального органу Пенсійного Фонду України - Головного управління ПФУ в Одеській області про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2021 р., з 01.01.2022 р., з 01.01.2023 р. та з 01.01.2024 р. на підставі довідок Донецького апеляційного суду про суддівську винагороду станом на 01.01.2021 р., 01.01.2022 р., 01.01.2023 р. та 01.01.2024 р. з урахуванням стажу роботи на посаді судді за повних 40 років із розрахунку 90 відсотків суддівської винагороди судді, якій працює на відповідній посаді.

Для проведення перерахунку позивач надав оригінали довідок від 13.08.2024 р. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за вих. № 3.11-16/39/2024, № 3.11-16/40/2024, № 3.11-16/41/2024 та № 3.11-16/42/2024 станом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 та 01.01.2024.

27 серпня 2024 року, за принципом екстериторіальності, заява про перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці була розглянута і позивач отримав рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області № 20 від 23.08.2024 року про відмову в перерахунку розміру довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок про суддівську винагороду від 13.08.2024 №3.11-16/39/2024, №3.11-16/40/2024, №3.11-16/41 /2024 та № 3.11 -16/42/2024.

Відмову у перерахунку розміру довічного грошового утримання відповідачем вмотивовано тим, що базовий розмір посадового окладу судді складає 2 102 грн. та, у порівнянні з минулими роками, він не змінювався, оскільки прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру окладу судді, встановлено в розмірі 2 102 грн. і Законами України про державний бюджет він не змінювався, а тому й прийнято рішення про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді на підставі довідок Донецького апеляційного суду про суддівську винагороду від 13.08.2024 р. за № 3.11-16/39/2024, № 3.11-16/40/2024, № 3.11- 16/41/2024 та№ 3.11-16/42/2024.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи із меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів виходить із такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 126 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

В силу статті 130 Конституції України, держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці регулюються правовими нормами Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII).

Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Аналогічні положення закріплені частиною першою статті 135 Закону № 1402-VIII, згідно якої суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

У частинах другій, третій статті 135 Закону №1402-VIII передбачається, що суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 135 Закону № 1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить: судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Таким чином, Конституцією України та Законом № 1402-VIII закріплюються правові положення щодо способу визначення розміру суддівської винагороди, а саме встановлення розміру винагороди законом про судоустрій.

Згідно ч. 4 ст. 142 Закону №1402-VIII у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Отже, усі судді у відставці, яким призначено щомісячне довічне грошове утримання, мають право на його перерахунок у разі зміни розміру складових суддівської винагороди.

Згідно статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» (далі Закон № 966-XIV) прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

Статтею 4 Закону № 966-XIV передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

При цьому Законом № 966-XIV не визначено такого виду прожиткового мінімуму, як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді», а судді не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 № 3460-ІХ установлено, що з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гри., а для основних демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2 563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень; працездатних осіб - 3 028 гривень; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2 102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів - 2 102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури, - 1 600 гривень; осіб, які втратили працездатність, - 2 361 гривня.

Судом встановлено, що Донецьким апеляційним судом вилано довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 .

Згідно із позицією Верховного Суду у цій категорії спорів Законом № 1402-VIII закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Оскільки указана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом № 1402-VIII.

Таким чином, заміна гарантованої Конституцією України однієї зі складових суддівської винагороди - прожиткового мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено, зокрема на 01 січня 2024 року (3028 грн), на іншу розрахункову величину, яка Законом № 1402-VIII не передбачена (прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102 грн), на підставі абз. 5 ст. 7 Закону № 1082-IX та Закону № 1982-IX, є неправомірною.

Виплата суддівської винагороди регулюється ст. 130 Конституції України та ст. 135 Закону № 1402-VIII й норми інших законодавчих актів до цих правовідносин (щодо виплати суддівської винагороди) застосовуватися не можуть.

Вказані висновки також узгоджуються із позицією Верховного Суду, що викладена у постанові від 12.09.2024 у справі № 580/2522/24.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги збільшення розміру суддівської винагороди, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач має право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 01 січня 2021 року на підставі довідки Донецького апеляційного суду вих. № 3.11-16/39/2024 від 13.08.2024 про суддівську винагороду станом на 01 січня 2021 року, з 01 січня 2022 року на підставі довідки Донецького апеляційного суду вих. № 3.11-16/40/2024 від 13.08.2024 про суддівську винагороду станом на 01 січня 2022 року, з 01 січня 2023 року на підставі довідки Донецького апеляційного суду вих. № 3.11-16/41/2024 від 13.08.2024 про суддівську винагороду станом на 01 січня 2023 року, з 01 січня 2024 року на підставі довідки Донецького апеляційного суду вих. № 3.11-16/41/2024 від 13.08.2024 про суддівську винагороду станом на 01 січня 2024 року з урахуванням стажу роботи на посаді судді повних 40 років із розрахунку 90 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, із врахуванням проведених виплат.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Л.В. Бєлова

А.Ю. Кучма