Справа № 140/1302/25
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року ЛуцькСправа № 140/1302/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 , відповідач) про:

визнання протиправними дій, які полягають у застосуванні з 26.02.2022 та з 01.01.2023 розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року при нарахуванні грошового забезпечення, зокрема, посадового окладу, окладу за військовим званням, вислуги років та інших похідних видів грошового забезпечення, в тому числі премії, допомоги на оздоровлення/для вирішення соціально-побутових питань за 2022-2023 роки;

зобов`язання здійснити перерахунок та виплату з 26.02.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2023 по 19.05.2023 грошового забезпечення, зокрема: посадового окладу, окладу за військовим званням, вислуги років та інших похідних видів грошового забезпечення, в тому числі премії, допомоги на оздоровлення/для вирішення соціально-побутових питань за 2022-2023 роки, нарахованих та виплачених у зв`язку із проходження військової служби та звільненні із неї, із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022 року, на 01 січня 2023 року відповідно, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою КМУ від 15.01.2004 №44 (далі Постанова №44), з урахуванням раніше виплачених сум;

визнання протиправними дій щодо ненарахування та невиплати в повній мірі щомісячної доплати у вигляді підвищеної додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі - Постанова №168), в період перебування на лікуванні з 09.11.2023 по 25.11.2024, у зв`язку із отриманим пораненням;

зобов`язання здійснити нарахування та виплату в повній мірі щомісячної доплати у вигляді підвищеної додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн, передбаченої Постановою №168, за період перебування на лікуванні з 09.11.2023 по 25.11.2024, у зв`язку із отриманим пораненням, з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб та з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 26.02.2022 по 04.12.2024 проходив військову службу по мобілізації та перебував на грошовому забезпеченні у в/ч НОМЕР_1 .

Наказом командира в/ч НОМЕР_1 №347 від 04.12.2024 старшого солдата ОСОБА_1 , звільненого у запас наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по особовому складу) від 02.12.2024 №91-PC за підпунктом «б» (за станом здоров`я - за наявності інвалідності) пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, з 04.12.2024 виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення, вважати таким, що справи та посаду здав та вибув для постановки на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач вказує, що 15.01.2025 при ознайомленні з порядком та сумами грошового забезпечення військовослужбовця, яке нараховане та виплачене, було з`ясовано, що у 2022-2023 роках посадовий оклад, оклад за військовим званням, вислуга років та інші похідні види грошового забезпечення, в тому числі премія, допомога на оздоровлення/для вирішення соціально-побутових питань, нараховані і виплачені у зв`язку із проходженням військової служби та звільненням із неї, обчислені виходячи з розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року.

ОСОБА_1 вважає дії відповідача щодо застосування при нарахуванні грошового забезпечення та інших виплат із 26.02.2022 по 19.05.2023 розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року протиправними.

Також, в процесі надання правової допомоги ОСОБА_1 представником позивача було з`ясовано, що при звільненні з військової служби позивачу не в повній мірі було нараховано та виплачено щомісячну доплату у вигляді підвищеної додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн, передбаченої Постановою №168, у зв`язку із отриманим пораненням за період перебування на лікуванні з 09.11.2023 по 25.11.2024, у зв`язку із чим на адресу в/ч НОМЕР_1 було направлено адвокатський запит щодо надання інформації про нарахування та виплату старшому солдату ОСОБА_1 в період з 09.11.2023 по 25.11.2024 щомісячної доплати у вигляді підвищеної додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн, передбаченої Постановою №168, у зв`язку із отриманим пораненням. У випадку ненарахування та невиплати з проханням нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному розмірі в період з 09.11.2023 по 25.11.2024, щомісячну доплату у вигляді підвищеної додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн, передбачену Постановою №168, з урахуванням фактично виплачених сум.

Однак, в/ч НОМЕР_1 у відповіді від 08.01.2025 №685/301/161/пс повідомила, що в період з 09.11.2023 по 25.11.2024 позивач не вибував у відпустку за станом здоров`я, а виплата додаткової грошової винагороди у розмірі до 100000 грн здійснювалася відповідно до наданих ОСОБА_1 довідок.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, в підтвердження їх протиправності зазначає наступне.

Під час проходження військової служби старший солдат ОСОБА_1 19.10.2023 отримав травму (поранення, контузію, каліцтво).

В довідці від 09.11.2023 №4448 зазначено «19.10.2023 одержав: МВТ, АКБТ. Цефалгічний синдром». За обставин: підрозділи батальйону згідно бойового наказу командира в/ч НОМЕР_2 від 16.10.2023 №217/2436 продовжували ведення штурмових дій по розширенню плацдарму на лівому березі. Підрозділи просувались під вогнем артилерії, танків противника та до кінця доби у взаємодії з штурмовими групами вийшли в район. На решті напрямків продовжували утримування раніше зайнятих позицій противника. Підрозділи посилення та забезпечення виконували бойові завдання в складі батальйону, мінбатр, рвп, зрв, гр. аеророзвідки виконували завдання вогневої підтримки, розвідки та ураження противника. Не лікувався.

08.11.2023 повторно отримав травму (поранення, контузію, каліцтво).

В довідці від 26.11.2023 №4869 зазначено: 08.11.2023 одержав: ВТ(08.11.2023), АКБ обох вух без перфорації барабанних перетинок. За обставин: підрозділи батальйону згідно бойового наказу командира в/ч НОМЕР_2 №217/2605 від 06.11.2023 продовжували ведення штурмових дій по розширенню плацдарму на лівому березі та до кінця доби закріпилися в районі. Підрозділи посилення та забезпечення виконували бойові завдання в складі батальйону.

У зв`язку з повторним отриманням поранення (08.11.2023) ОСОБА_1 проходив довготривале лікування та перебував на лікуванні, в тому числі на стаціонарному лікуванні, зокрема:

з 09.11.2023 по 15.11.2023 на стаціонарному лікуванні в КП КНП Вознесенська багатопрофільна лікарня Вознесенської міської ради, що підтверджується випискою №7620/1250 від 15.11.2023;

з 16.11.2023 перебував під наглядом лікаря в/ч;

з 12.01.2024 по 16.02.2024 в КП Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька Волинської обласної ради, що вбачається з виписки із медичної карти амбулаторного хворого №262 від 16.02.2024;

з 21.02.2024 по 07.05.2024 в КП Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька Волинської обласної ради, що вбачається з виписки із медичної карти амбулаторного хворого №1195 від 07.05.2024;

з 10.05.2024 по 27.05.2024 в КП Волинський обласний госпіталь ветеранів війни Волинської обласної ради, що вбачається з виписки із медичної карти амбулаторного хворого №2033 від 27.05.2024;

з 12.07.2024 по 19.08.2024 в КП Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька Волинської обласної ради, що вбачається з виписки із медичної карти амбулаторного хворого №5282 від 19.08.2024;

з 24.08.2024 по 16.09.2024 в КП Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька Волинської обласної ради, що вбачається з виписки із медичної карти амбулаторного хворого №6609 від 16.09.2024;

з 22.10.2024 по 25.11.2024 в КП Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька Волинської обласної ради, що вбачається з виписки із медичної карти амбулаторного хворого №8236 від 25.11.2024.

Згідно довідки ВЛК КП Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька Волинської обласної ради №241 від 02.05.2024 діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, каліцтва): Наслідки перенесеної акубаротравми (19.10.2023, 08.11.2023) зі збереженням слуху. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. Травма-легка.

Позивач зазначає, що у вищевказані періоди з 09.11.2023 по 25.11.2024 йому

повинна була виплачуватися додаткова грошова винагорода відповідно до Постанови №168, яка проводилася не у повному розмірі. Зокрема, з відомості про нараховане та виплачене грошове забезпечення вбачається, що старшому солдату ОСОБА_1 проведена лише виплата за період перебування на лікуванні з 10.05.2024 по 27.05.2024 в КП Волинський обласний госпіталь ветеранів війни Волинської обласної ради, що вбачається з виписки із медичної карти амбулаторного хворого №2033 від 27.05.2024 та з 12.07.2024 по 19.08.2024 в КП Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька Волинської обласної ради, що вбачається з виписки із медичної карти амбулаторного хворого №5282 від 19.08.2024.

Також позивач зазначає, що нарахування та виплата грошового забезпечення йому має бути проведена відповідачем з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку №44.

З наведених підстав позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 14.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У відзиві на позовну заяву від 27.02.2025 (а.с.40-50) представник відповідача позовні вимоги не визнав та зазначив, що в/ч НОМЕР_1 здійснює виплату грошового забезпечення в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України, та в межах асигнувань, що виділяються на утримання відповідача.

Відповідно до Постанови №704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом саме станом на 01 січня 2018 року, а тому у в/ч НОМЕР_1 відсутні підстави для здійснення перерахунку виплат, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 12, 13 і 14 до Постанови №704.

Щодо ненарахування та невиплати в повній мірі щомісячної доплати у вигляді підвищеної додаткової винагороди у розмірі 100000 грн за період лікування позивача з 09.11.2023 по 25.11.2024 представник відповідача зазначає наступне.

Постановою №168 встановлено лише дві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100000 грн винагороди, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) внаслідок такого поранення або перебування у відпустці у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Позивач стверджує, що йому було нараховано та виплачено додаткову винагороду лише за періоди з 10.05.2024 по 27.05.2024 та з 12.07.2024 по 19.08.2024, що, за підрахунками, становить пропорційну компенсацію за 54 календарних дні у розмірі 180 000 грн. Проте, відповідно до відомостей про нараховане та виплачене грошове забезпечення, позивачу за період від отримання травми 19.10.2023 до звільнення виплачено 374 838,71 грн, що значно перевищує заявлену ним суму за вказані періоди.

Це свідчить про те, що виплати здійснювалися не лише за згадані позивачем періоди, а й за інші, які відповідають умовам законодавства. Отже, твердження позивача про ненарахування чи невиплату винагороди в повному обсязі не відповідають дійсності

У позовній заяві позивач не конкретизує, за які саме періоди перебування на лікуванні йому не нараховано винагороду, а також не надає документів, які б підтверджували зв`язок усього періоду лікування з пораненням та саме перебування на стаціонарному лікуванні, пов`язаним із захистом Батьківщини.

Позивач не довів, що весь заявлений період перебування на лікуванні з 09.11.2023 по 25.11.2024 пов`язаний із пораненням, отриманим 19.10.2023 під час виконання бойових завдань. Таким чином, підстави для нарахування додаткової винагороди за весь зазначений період відсутні.

Крім того, представник відповідача зазначає, що позивач пропустив місячний строк звернення до суду з даним позовом.

З наведених підстав просив у задоволенні позову відмовити.

06.05.2025 на поштову адресу суду надійшли додаткові пояснення позивача, в яких останній підтримує позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві (а.с.79-82).

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 26.02.2022 по 04.12.2024 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 №347 від 04.12.2024 старшого солдата ОСОБА_1 , гранатометника відділення охорони взводу охорони 130 роти охорони в/ч НОМЕР_1 , звільненого у запас наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 02.12.2024 №91-PC за підпунктом «б» (за станом здоров`я - за наявності інвалідності) пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, з 04.12.2024 вважати таким, що справи та посаду здав та вибув для постановки на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 ; з 04.12.2024 виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення (а.с.16).

Як вбачається з відомості про нараховане та виплачене грошове забезпечення за час проходження військової служби у в/ч НОМЕР_1 та інформації про розмір розрахункової величини обчислення грошового забезпечення за період проходження військової служби у в/ч НОМЕР_1 , ОСОБА_1 в період з лютого 2022 року по грудень 2024 року за займаною посадою встановлено посадовий оклад у розмірі 2730,00 грн (4 тарифний розряд), оклад за військовим званням старший солдат у розмірі 600,00 грн, тобто, виходячи з розміру прожиткового мінімуму, установленого на 01 січня 2018 року у розмірі 1762,00 грн, помноженого на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови №704 (а.с.18-19).

Крім того, ОСОБА_1 в листопаді 2022 року була виплачена грошова допомога на оздоровлення в сумі 13611,23 грн; в березні 2023 року виплачена грошова допомога на оздоровлення в сумі 21473,63 грн та в листопаді 2023 року матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань в сумі 21473,63 грн; в лютому 2024 року виплачена грошова допомога на оздоровлення в сумі 21473,63 грн, що підтверджується відомостями про нараховане та виплачене грошове забезпечення за час проходження військової служби у в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 в період з лютого 2022 року по грудень 2024 року (а.с.19)

Як вбачається з інформації про розмір розрахункової величини обчислення грошового забезпечення за період проходження військової служби у в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 , грошова допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань нараховувалась виходячи з величини грошового забезпечення, яке належало військовослужбовцю на день підписання наказу командира військової частини (а.с.18).

Судом також встановлено, що відповідно до довідки про обставини травми №4448 від 09.11.2023, під час проходження військової служби, старший солдат ОСОБА_1 19.10.2023 одержав: МВТ, АКБТ. Цефалгічний синдром. За обставин: підрозділи батальйону згідно бойового наказу командира в/ч НОМЕР_2 від 16.10.2023 №217/2436 продовжували ведення штурмових дій по розширенню плацдарму на лівому березі. Підрозділи просувались під вогнем артилерії, танків противника та до кінця доби у взаємодії з штурмовими групами вийшли в район. На решті напрямків продовжували утримування раніше зайнятих позицій противника. Підрозділи посилення та забезпечення виконували бойові завдання в складі батальйону, мінбатр, рвп, зрв, гр. аеророзвідки виконували завдання вогневої підтримки, розвідки та ураження противника (а.с.21).

Відповідно до довідки про обставини травми від 26.11.2023 №4869, під час проходження військової служби, старший солдат ОСОБА_1 08.11.2023 одержав: ВТ (08.11.2023), АКБ обох вух без перфорації барабанних перетинок. За обставин: підрозділи батальйону згідно бойового наказу командира в/ч НОМЕР_2 №217/2605 від 06.11.2023 продовжували ведення штурмових дій по розширенню плацдарму на лівому березі та до кінця доби закріпилися в районі. Підрозділи посилення та забезпечення виконували бойові завдання в складі батальйону (а.с.23).

З 09.11.2023 по 15.11.2023 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в КП КНП Вознесенська багатопрофільна лікарня Вознесенської міської ради з діагнозом: основний стан після МВТ (07.11.2023; ускладнення помірний гіпертензивно-лікворний, цефалгічний, церебрастенічний синдроми; супутні захворювання гіпертонічна хвороба 1ст., 1ст. ризик 2. СН 0 ст. Хронічний тонзиліт. Зміщена носова перетинка з частковим порушенням дихання, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого неврологічного відділення №7620/1250 від 15.11.2023 (а.с.24).

З 12.01.2024 по 16.02.2024 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в КП Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька Волинської обласної ради з діагнозом: розлад адаптації у вигляді тривожно-депресивної реакції F43.2. Супутній діагноз: стан після МВТ (07.11.2023), цефалічний синдром, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №262 від 16.02.2024 (а.с.25).

З 21.02.2024 по 07.05.2024 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в КП Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька Волинської обласної ради з діагнозом: розлад адаптації у вигляді тривожно-депресивної реакції з помірно вираженими хворобливими проявами з виходом в легку астенію F43.2. Супутні діагнози: наслідки перенесеної акубаротравми (19.10.2023), (08.11.2023) із збереженням слуху. Хронічний тонзиліт, нестійка ремісія. Викривлення носової перегородки з незначним порушенням функції носового дихання. Простий далекозорий астигматизм ступеня 0,75 Д лівого ока при гостроті зору з корекцією 0,9. Ангіопатія судин сітківки обох очей. Міжхребцевий остеохондроз поперекового відділів хребта, правобічний сколіоз І ст грудного відділу хребта з больовим синдромом та без порушення статико-кінетичної функції. Артралгія обох плечових та кистевих суглобів, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1195 від 07.05.2024 (а.с.26).

З 10.05.2024 по 27.05.2024 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в КП Волинський обласний госпіталь ветеранів війни Волинської обласної ради з діагнозом: наслідки ВТ (19.10.2023), (08.11.2023): акубаротравми із збереженням слуху у вигляді стійкої цефалгії. Розлад адаптації у вигляді тривожно-депресивної реакції з помірно вираженими хворобливими проявами з виходом в легку астенію. Міжхребцевий остеохондроз поперекового відділів хребта, правобічний сколіоз І ст грудного відділу хребта з больовим синдромом та без порушення статико-кінетичної функції. Артралгія обох плечових та кистевих суглобів. Ангіоспазм сітківки обох очей. Змішаний астигматизм лівого ока. Хронічний холецистит, ремісія. Викривлення носової перегородки з незначним порушенням функції носового дихання. Хронічний тонзиліт, нестійка ремісія, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №2033 від 27.05.2024 (а.с.27).

З 12.07.2024 по 19.08.2024 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в КП Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька Волинської обласної ради з діагнозом: наслідки перенесеної акубаротравми (19.10.2023), (08.11.2023) зі збереженням слуху. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. (Довідки про обставини травми від 09.11.2023 №4448, від 26.11.2023 №4869). Травма легка. Розлад адаптації у вигляді тривожно-депресивної реакції з помірно вираженими хворобливими проявами з виходом в легку астенію F43.2. Міжхребцевий остеохондроз поперекового відділів хребта, правобічний сколіоз І ст грудного відділу хребта з больовим синдромом та без порушення статико-кінетичної функції. Артралгія обох плечових та кистевих суглобів. Н52.2 Простий гіперметропічний астигматизм 0,75 Д з коригованою ГЗ 0,8 лівого ока. Н35.0 Ангіопатія сітківки обох очей. Захворювання, ТАК, пов`язанні з проходженням військової служби.

Хронічний тонзиліт, нестійка ремісія. Викривлення носової перегородки з незначним порушенням функції носового дихання. Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №5282 від 19.08.2024 (а.с.28).

З 24.08.2024 по 16.09.2024 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в КП Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька Волинської обласної ради з діагнозом: Розлад адаптації у вигляді тривожно-депресивної реакції з помірно вираженими хворобливими проявами з виходом в легку астенію F43.2. Наслідки перенесеної акубаротравми (19.10.2023), (08.11.2023) зі збереженням слуху. Міжхребцевий остеохондроз поперекового відділів хребта, правобічний сколіоз І ст грудного відділу хребта з больовим синдромом та без порушення статико-кінетичної функції. Артралгія обох плечових та кистевих суглобів. Н52.2 Простий гіперметропічний астигматизм 0,75 Д з коригованою ГЗ 0,8 лівого ока. Н35.0 Ангіопатія сітківки обох очей. Хронічний тонзиліт, нестійка ремісія. Викривлення носової перегородки з незначним порушенням функції носового дихання, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №6609 від 16.09.2024 (а.с.29).

З 22.10.2024 по 25.11.2024 військовослужбовець знаходився на стаціонарному лікуванні в КП Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька Волинської обласної ради з діагнозом: Розлад адаптації у вигляді тривожно-депресивної реакції з помірно вираженими хворобливими проявами. Стан нестійкої компенсації F43.2. Наслідки перенесеної акубаротравми (19.10.2023), (08.11.2023) зі збереженням слуху. Міжхребцевий остеохондроз поперекового відділів хребта, правобічний сколіоз І ст грудного відділу хребта з больовим синдромом та без порушення статико-кінетичної функції. Артралгія обох плечових та кистевих суглобів. Н52.2 Простий гіперметропічний астигматизм 0,75 Д з коригованою ГЗ 0,8 лівого ока. Н35.0 Ангіопатія сітківки обох очей. Хронічний тонзиліт, нестійка ремісія. Викривлення носової перегородки з незначним порушенням функції носового дихання, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №8236 від 25.11.2024 (а.с.30-31).

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії КП Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька Волинської обласної ради №241 від 02.05.2024 проведено медичний огляд позивача, за яким діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, каліцтва): Наслідки перенесеної акубаротравми (19.10.2023), (08.11.2023) зі збереженням слуху.

Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. (Довідки про обставини травми від 09.11.2023 №4448, від 26.11.2023 №4869).

Травма-легка.

Розлад адаптації у вигляді тривожно-депресивної реакції з помірно вираженими хворобливими проявами з виходом в легку астенію. Міжхребцевий остеохондроз поперекового відділів хребта, правобічний сколіоз І ст грудного відділу хребта з больовим синдромом та без порушення статико-кінетичної функції. Артралгія обох плечових та кистевих суглобів.

Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.

Хронічний тонзиліт, нестійка ремісія. Викривлення носової перегородки з незначним порушенням функції носового дихання.

Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби (а.с.32).

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААГ №877373 позивачу з 05.09.2024 встановлену 3 групу інвалідності, захворювання, так, пов`язані з проходженням військової служби. Інвалідність встановлено на строк до 01.10.2025, з переоглядом 05.09.2025 (а.с.33).

Як слідує з відомості про нараховане та виплачене грошове забезпечення за час проходження військової служби у в/ч НОМЕР_1 за період з лютого 2022 року по грудень 2024 року та виписок АТКБ Приватбанк, додаткова винагорода у збільшеному розмірі виплачена позивачу після отриманого поранення (19.10.2023 та 08.11.2023) до звільнення в наступних розмірах: 134731,18 грн (листопад 2023 року), 30000,00 грн (грудень 2023 року), 2903,29 грн (січень 2024 року), 23333,33 грн (лютий 2024 року), 58064,52 грн (червень 2024 року), 125806,45 грн (серпень 2024 року), всього у розмірі 374838,71 грн (а.с.19,35-37 зворот).

На адвокатський запит щодо надання інформації про нарахування та виплату старшому солдату ОСОБА_1 в період з 09.11.2023 по 25.11.2024 щомісячної доплати у вигляді підвищеної додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн, передбаченої Постановою №168, у зв`язку із отриманим поранення, в/ч НОМЕР_1 листом від 08.01.2025 №685/301/161/пс повідомила, що в період з 09.11.2023 по 25.11.2024 позивач не вибував у відпустку за станом здоров`я, а виплата додаткової грошової винагороди у розмірі до 100000 грн здійснювалася відповідно до наданих ОСОБА_1 довідок (а.с.17).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-ХІІ) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до статті 12 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з пунктом 1 статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Пунктами 2, 3 цієї правової норми встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (абзац 2 пункту 4 статті 9 Закону №2011-ХІІ).

Наказом Міністра оборони України №260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам.

Відповідно до пункту 17 Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні та №69/2022 Про загальну мобілізацію, Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв Постанову №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (в редакції Постанови КМ №836 від 09.08.2023 - у частині виплати додаткової винагороди, яка застосовується з 1 червня 2023 року).

Пунктом 1 Постанови №168 установлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Пунктом 1-1 Постанови №168 установлено, що на період воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно з пунктом 1-2 Постанови №168 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Аналіз пункту 1-2 Постанови №168 дозволяє зробити висновок, що нарахування та виплата військовослужбовцям додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень здійснюється за таких умов:

а) пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;

б) факт перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини;

в) факт перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Як встановлено судом, з 09.11.2023 по 15.11.2023 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в КП КНП Вознесенська багатопрофільна лікарня Вознесенської міської ради з діагнозом: основний стан після МВТ (07.11.2023; ускладнення помірний гіпертензивно-лікворний, цефалгічний, церебрастенічний синдроми; супутні захворювання гіпертонічна хвороба 1ст., 1ст. ризик 2. СН 0 ст. Хронічний тонзиліт. Зміщена носова перетинка з частковим порушенням дихання (а.с.24).

З 12.01.2024 по 16.02.2024 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в КП Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька Волинської обласної ради з діагнозом: розлад адаптації у вигляді тривожно-депресивної реакції F43.2. Супутній діагноз: стан після МВТ (07.11.2023), цефалічний синдром (а.с.25).

З 21.02.2024 по 07.05.2024 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в КП Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька Волинської обласної ради з діагнозом: розлад адаптації у вигляді тривожно-депресивної реакції з помірно вираженими хворобливими проявами з виходом в легку астенію F43.2. Супутні діагнози: наслідки перенесеної акубаротравми (19.10.2023), (08.11.2023) із збереженням слуху. Хронічний тонзиліт, нестійка ремісія. Викривлення носової перегородки з незначним порушенням функції носового дихання. Простий далекозорий астигматизм ступеня 0,75 Д лівого ока при гостроті зору з корекцією 0,9. Ангіопатія судин сітківки обох очей. Міжхребцевий остеохондроз поперекового відділів хребта, правобічний сколіоз І ст грудного відділу хребта з больовим синдромом та без порушення статико-кінетичної функції. Артралгія обох плечових та кистевих суглобів (а.с.26).

З 10.05.2024 по 27.05.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КП Волинський обласний госпіталь ветеранів війни Волинської обласної ради з діагнозом: наслідки ВТ (19.10.2023), (08.11.2023): акубаротравми із збереженням слуху у вигляді стійкої цефалгії. Розлад адаптації у вигляді тривожно-депресивної реакції з помірно вираженими хворобливими проявами з виходом в легку астенію. Міжхребцевий остеохондроз поперекового відділів хребта, правобічний сколіоз І ст грудного відділу хребта з больовим синдромом та без порушення статико-кінетичної функції. Артралгія обох плечових та кистевих суглобів. Ангіоспазм сітківки обох очей. Змішаний астигматизм лівого ока. Хронічний холецистит, ремісія. Викривлення носової перегородки з незначним порушенням функції носового дихання. Хронічний тонзиліт, нестійка ремісія (а.с.27).

З 12.07.2024 по 19.08.2024 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в КП Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька Волинської обласної ради з діагнозом: наслідки перенесеної акубаротравми (19.10.2023), (08.11.2023) зі збереженням слуху. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. (Довідки про обставини травми від 09.11.2023 №4448, від 26.11.2023 №4869). Травма легка. Розлад адаптації у вигляді тривожно-депресивної реакції з помірно вираженими хворобливими проявами з виходом в легку астенію F43.2. Міжхребцевий остеохондроз поперекового відділів хребта, правобічний сколіоз І ст грудного відділу хребта з больовим синдромом та без порушення статико-кінетичної функції. Артралгія обох плечових та кистевих суглобів. Н52.2 Простий гіперметропічний астигматизм 0,75 Д з коригованою ГЗ 0,8 лівого ока. Н35.0 Ангіопатія сітківки обох очей. Захворювання, ТАК, пов`язанні з проходженням військової служби.

Хронічний тонзиліт, нестійка ремісія. Викривлення носової перегородки з незначним порушенням функції носового дихання. Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби (а.с.28).

З 24.08.2024 по 16.09.2024 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в КП Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька Волинської обласної ради з діагнозом: Розлад адаптації у вигляді тривожно-депресивної реакції з помірно вираженими хворобливими проявами з виходом в легку астенію F43.2. Наслідки перенесеної акубаротравми (19.10.2023), (08.11.2023) зі збереженням слуху. Міжхребцевий остеохондроз поперекового відділів хребта, правобічний сколіоз І ст грудного відділу хребта з больовим синдромом та без порушення статико-кінетичної функції. Артралгія обох плечових та кистевих суглобів. Н52.2 Простий гіперметропічний астигматизм 0,75 Д з коригованою ГЗ 0,8 лівого ока. Н35.0 Ангіопатія сітківки обох очей. Хронічний тонзиліт, нестійка ремісія. Викривлення носової перегородки з незначним порушенням функції носового дихання (а.с.29).

З 22.10.2024 по 25.11.2024 військовослужбовець знаходився на стаціонарному лікуванні в КП Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька Волинської обласної ради з діагнозом: Розлад адаптації у вигляді тривожно-депресивної реакції з помірно вираженими хворобливими проявами. Стан нестійкої компенсації F43.2. Наслідки перенесеної акубаротравми (19.10.2023), (08.11.2023) зі збереженням слуху. Міжхребцевий остеохондроз поперекового відділів хребта, правобічний сколіоз І ст грудного відділу хребта з больовим синдромом та без порушення статико-кінетичної функції. Артралгія обох плечових та кистевих суглобів. Н52.2 Простий гіперметропічний астигматизм 0,75 Д з коригованою ГЗ 0,8 лівого ока. Н35.0 Ангіопатія сітківки обох очей. Хронічний тонзиліт, нестійка ремісія. Викривлення носової перегородки з незначним порушенням функції носового дихання (а.с.30-31).

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії КП Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька Волинської обласної ради №241 від 02.05.2024 наслідки перенесеної акубаротравми (19.10.2023), (08.11.2023) зі збереженням слуху, зазначено, як Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. (Довідки про обставини травми від 09.11.2023 №4448, від 26.11.2023 №4869). Травма-легка.

Розлад адаптації у вигляді тривожно-депресивної реакції з помірно вираженими хворобливими проявами з виходом в легку астенію. Міжхребцевий остеохондроз поперекового відділів хребта, правобічний сколіоз І ст грудного відділу хребта з больовим синдромом та без порушення статико-кінетичної функції. Артралгія обох плечових та кистевих суглобів, зазначено, як Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби (а.с.32).

Отже, матеріалами справи підтверджується той факт, що в періоди з 09.11.2023 по 15.11.2023, 12.01.2024 по 16.02.2024, 21.02.2024 по 07.05.2024, 10.05.2024 по 27.05.2024, 12.07.2024 по 19.08.2024, 24.08.2024 по 16.09.2024, 22.10.2024 по 25.11.2024 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з отриманою травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини: акубаротравмою та її наслідками (розлад адаптації у вигляді тривожно-депресивної реакції…), а тому за ці періоди відповідач повинен був нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду у розмірі 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини, оскільки умови, визначені у пункті 1-2 Постанови №168 (перебування на стаціонарному лікуванні у закладі охорони здоров`я у зв`язку із травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини) виконуються.

Як слідує з відомості про нараховане та виплачене грошове забезпечення за час проходження військової служби у в/ч НОМЕР_1 за період з лютого 2022 року по грудень 2024 року та виписок АТКБ Приватбанк, додаткова винагорода у збільшеному розмірі виплачена позивачу після отриманого поранення (19.10.2023 та 08.11.2023) до звільнення в наступних розмірах: 134731,18 грн (листопад 2023 року), 30000,00 грн (грудень 2023 року), 2903,29 грн (січень 2024 року), 23333,33 грн (лютий 2024 року), 58064,52 грн (червень 2024 року), 125806,45 грн (серпень 2024 року), всього у розмірі 374838,71 грн (а.с.19,35-37 зворот).

З матеріалів справи також слідує, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 №194 від 08.07.2024 (з основної діяльності) «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 » наказано виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн за час лікування у зв`язку із отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) відповідно до додатку 3 до цього наказу, в тому числі старшому солдату ОСОБА_1 за період з 10 по 27 травня 2024 року. Підстава: довідки про обставини травми військової частини НОМЕР_3 від 09.11.2023 №4448, від 26.11.2023 №4869 (а.с.67-69).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №261 від 07.09.2024 (з основної діяльності) «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 » наказано виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн за час лікування у зв`язку із отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) відповідно до додатку 3 до цього наказу, в тому числі старшому солдату ОСОБА_1 за період з 12 липня по 19 серпня 2024 року. Підстава: довідки про обставини травми військової частини НОМЕР_3 від 09.11.2023 №4448, від 26.11.2023 №4869, виписний епікриз, довідка ВЛК від 02.05.2024 №241 (а.с.64-66).

Разом з тим, з наданих до матеріалів справи документів (з відомості про нараховане та виплачене грошове забезпечення, виписок АТКБ Приватбанк) не можливо встановити за які саме зі спірних періодів з 09.11.2023 по 15.11.2023, 12.01.2024 по 16.02.2024, 21.02.2024 по 07.05.2024, 10.05.2024 по 27.05.2024, 12.07.2024 по 19.08.2024, 24.08.2024 по 16.09.2024, 22.10.2024 по 25.11.2024 перебування позивача на стаціонарному лікуванні йому було виплачено додаткову винагороду, передбачену Постановою №168 у загальному розмірі 374838,71 грн. Натомість, відповідач у відзиві на позов вказує лише загальну суму додаткової винагороди 374838,71 грн, виплаченої позивачу після отриманих поранень 19.10.2023 та 08.11.2023, та стверджує про недоведеність позивачем, що весь заявлений ним період перебування на стаціонарному лікуванні пов`язаний із пораненнями, отриманими 19.10.2023 та 08.11.2023 під час виконання бойових завдань.

Тобто, відповідач здійснив виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди в збільшеному розмірі за спірні періоди перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини (за наслідками акубаротравми) з 09.11.2023 по 15.11.2023, 12.01.2024 по 16.02.2024, 21.02.2024 по 07.05.2024, 10.05.2024 по 27.05.2024, 12.07.2024 по 19.08.2024, 24.08.2024 по 16.09.2024 та з 22.10.2024 по 25.11.2024 не у повному розмірі, чим допустив бездіяльність, яку з вищенаведених підстав слід визнати протиправною та зобов`язати відповідача здійснити нарахування і виплату додаткової винагороди за вказані періоди у збільшеному розмірі з урахуванням вже виплачених позивачу сум додаткової винагороди.

При цьому суд зауважує, що факт зазначення в медичній документації військовослужбовця, який перебував на стаціонарному лікуванні, діагнозу, який за висновком ВЛК є пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є достатнім для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 грн.

Щодо позовних вимог в частині нарахування та виплати грошового забезпечення за період з 26.02.2022 по 19.05.2023, премії, допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально-побутових питань за період 2022-2023 років із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, то суд при її вирішенні враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 19.10.2022 та від 15.06.2023 у справах №400/6214/21 та №380/13603/21, які полягають в наступному.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно приписів до частини третьої статті 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

З 01.03.2018 набрала чинності Постанова №704, якою підвищено грошове забезпечення відповідних категорій осіб рядового і начальницького складу та закладено механізм щорічного збільшення його розміру у подальшому.

Так, відповідно до пункту 4 цієї Постанови у редакції, що була чинною до 24.02.2018, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

З 24.02.2018 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України №103 (далі - Постанова №103), пунктом 6 якої пункт 4 Постанови №704 викладено в новій редакції, яка передбачає, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Отже, з 24.02.2018 змінено розрахункову величину, з якої обчислюються розміри посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями, а саме замість розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року) передбачено використання розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня 2018 року.

Водночас Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 визнав протиправним та нечинним пункт 6 Постанови №103.

Наведене свідчить, що, починаючи з 29.01.2020, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями визначаються, як правило, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня календарного року. Лише у тому разі, якщо розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб є меншим ніж 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, для проведення відповідних розрахунків використовується величина, яка дорівнює 50 відсоткам розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно з пунктом 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016 №1774-VIII (далі -Закон №1774-VIII) мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом (01.01.2017) не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017 року.

З аналізу наведених правових норм висновується, що з 29.01.2020 розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями слід визначати шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704.

Таким чином, ураховуючи зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема згідно із Законами України Про Державний бюджет України на 2022 рік, Про Державний бюджет України на 2023 рік, виникли підстави для перерахунку грошового забезпечення, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Верховний Суд у постанові від 15.11.2023 у справі №120/965/22-а звернув увагу на те, що встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 06.12.2016 №1774-VІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів розрахованих, згідно з Постановою №704, жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величиною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом саме на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.

Так, статтями 7 Законів України Про Державний бюджет України на 2022 рік від 02.12.2021 №1928-IX, Про Державний бюджет України на 2023 рік від 03.11.2022 №2710-IX установлено з 1 січня прожитковий мінімум для працездатних осіб 2481 грн та 2684 грн відповідно.

Разом з тим, суд зауважує, що постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №481 Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. №103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 внесено зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб та викладено абзац перший в такій редакції:

4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14..

Постанова Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №481 набрала чинності 20.05.2023.

Таким чином, з 20.05.2023 застосовується редакція пункту 4 Постанови №704, згідно з якою розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Враховуючи вищенаведене, у період з 26.02.2022 по 19.05.2023 грошове забезпечення позивача та його складові мали обчислюватися відповідачем із використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік станом на 01.01.2022, Законом України Про Державний бюджет України на 2023 рік станом на 01.01.2023 відповідно.

У цій справі судом встановлено, а відповідачем не спростовано, що у спірному періоді (з 26.02.2022 по 19.05.2023) ОСОБА_1 грошове забезпечення виплачувалося з урахуванням посадового окладу та окладу за військове (спеціальне) звання, які розраховані згідно з Постановою №704, виходячи з розрахункової величини прожиткового мінімуму, встановленого станом на 01 січня 2018 року для працездатних осіб - 1762,00 грн.

Пунктом 2 Постанови №704 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затверджений наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за №745/32197; далі Порядок №260).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку №260 посадові оклади виплачуються у розмірах, визначених додатками 1, 2, 12 і 13 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (зі змінами).

Згідно з пунктом 1 розділу ІІІ оклади за військовими званнями виплачуються в розмірах, визначених у додатку 14 до постанови №704.

За приписами Порядку №260 посадовий оклад та оклад за військовим званням є розрахунковою величиною для виплати надбавок, доплат, винагород та премії, а також інших додаткових видів грошового забезпечення та разових виплат.

Грошове забезпечення, не виплачене своєчасно або виплачене в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього (пункт 14 розділу I Порядку №260).

Отже, виплата щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищень посадового окладу, надбавок, доплат, винагород, які мають постійний характер, премії) та одноразових - допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань залежить від розміру посадового окладу та окладу за військовим званням.

Підсумовуючи вищевикладене, суд у даній справі дійшов переконання, що відповідач безпідставно здійснив обчислення та виплату грошового забезпечення позивача, застосовуючи механізм обчислення посадового окладу та окладу за військовим званням, визначений Постановою №704, з урахуванням розрахункової величини розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб станом на 01.01.2018, при цьому допускаючи помилкове тлумачення положень нормативно-правових актів у зв`язку із скасуванням у судовому порядку пункту 6 Постанови №103. Неправильне обчислення з 29.01.2020 (день винесення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18) посадового окладу та окладу за військовим званням вплинув на розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), одноразових додаткових видів грошового забезпечення та інших виплат, при нарахуванні яких враховується розмір посадового окладу, окладу за військовим званням, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які були здійсненні у зв`язку із проходження служби позивача.

Враховуючи вищенаведене, у період з 26.02.2022 по 19.05.2023 грошове забезпечення позивача та його складові (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) мали обчислюватися з урахуванням посадового окладу та окладу за військове (спеціальне) звання, розрахованих виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік станом на 01.01.2022 та Законом України Про Державний бюджет України на 2023 рік станом на 01.01.2023 відповідно, відтак в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення.

Разом з тим, при вирішенні спору судом враховано, що відповідно до пункту 2 Порядку №44 виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Пунктом 3 зазначеного Порядку №44 передбачено, що виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби, що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України Про податок з доходів фізичних осіб.

Пункти 4 та 5 Порядку №44 визначають, що виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення. Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

З аналізу наведених норм вбачається, що належна до виплати позивачу сума грошового забезпечення відноситься до виплат, право на які позивач набув у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби, тому в розглядуваному випадку підлягає застосуванню Порядок №44.

Така позиція відповідає висновкам постанови Верховного Суду від 22.06.2018 у справі №812/1048/17, згідно з якими механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, передбачає виплату такої компенсації у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб за місцем одержання грошового забезпечення одночасно з виплатою грошового забезпечення.

Таким чином, суд погоджується з позивачем, що нарахування та виплату грошового забезпечення слід проводити з врахуванням пункту 2 Порядку №44.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині шляхом визнання протиправними дій в/ч НОМЕР_1 , які полягають у застосуванні з 26.02.2022 по 19.05.2023 розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, при нарахуванні та виплаті позивачу грошового забезпечення (щомісячних основних видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та одноразових додаткових видів грошового забезпечення); зобов`язання здійснити перерахунок та виплату позивачу за період з 26.02.2022 по 19.05.2023 грошового забезпечення (щомісячних основних видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та одноразових додаткових видів грошового забезпечення), виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених з урахуванням пункту 4 Постанови №704 (в редакції чинній з 29.01.2020) шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2023 рік на відповідні тарифні коефіцієнти, та із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб, з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо твердження представника в/ч НОМЕР_1 стосовно пропуску позивачем місячного строку звернення до суду з даним позовом суду зазначає наступне.

Частиною першою статті 233 КЗпП України (у редакції Закону №2352-ІХ) встановлено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Частиною другою статті 233 КЗпП України передбачено, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постановах Верховного Суду від 28.08.2024 у справі №580/9690/23, від 04.10.2024 у справі №200/1643/24, від 10.10.2024 у справі №200/5937/23 та від 21.03.2025 у справі №460/21394/23.

Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_1 звільнений з військової служби 04.12.2024, натомість з даним позовом до суду про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні звернувся 10.02.2025, тобто в межах тримісячного строку передбаченого частиною другою статті 233 КЗпП України (в редакції після 19.07.2022).

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується у зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати у повному обсязі ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини, за періоди з 09.11.2023 по 15.11.2023, 12.01.2024 по 16.02.2024, 21.02.2024 по 07.05.2024, 10.05.2024 по 27.05.2024, 12.07.2024 по 19.08.2024, 24.08.2024 по 16.09.2024 та з 22.10.2024 по 25.11.2024.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини, за періоди з 09.11.2023 по 15.11.2023, 12.01.2024 по 16.02.2024, 21.02.2024 по 07.05.2024, 10.05.2024 по 27.05.2024, 12.07.2024 по 19.08.2024, 24.08.2024 по 16.09.2024 та з 22.10.2024 по 25.11.2024, з урахуванням виплачених сум додаткової винагороди.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , які полягають у застосуванні з 26.02.2022 по 19.05.2023 розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, при нарахуванні ОСОБА_1 грошового забезпечення (щомісячних основних видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та одноразових додаткових видів грошового забезпечення).

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення (щомісячних основних видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та одноразових додаткових видів грошового забезпечення) за період 26.02.2022 по 19.05.2023, виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених з урахуванням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (в редакції чинній з 29.01.2020), шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2023 рік на відповідні тарифні коефіцієнти, та із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач: військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ).

Головуючий-суддя Т.М. Димарчук