Справа № 560/8074/25
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2025-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/8074/25
УХВАЛА

іменем України

27 травня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі судді Блонського В.К., розглянувши позовну заяву військової частини НОМЕР_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 звернулася в суд із позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову головного державного і виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Павла Мігдальського про стягнення виконавчого збору у сумі 32000,00 грн. від 14.02.2025, винесену в межах виконавчого провадження №77209007.

Ухвалою від 13.03.2025 суд залишив позовну заяву військової частини НОМЕР_1 залишити без руху. Надав позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху, зокрема, шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням причин його пропуску та надати належні докази їх поважності.

26.05.2025 до суду від представника позивача до суду надійшла заява про поновлення процесуального строку, в якій просить:

1. Визнати поважними причини пропуску строку щодо оскарження постанови головного державного і виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Павла Павловича Мігдальського про стягнення виконавчого збору у сумі 32000,00 грн. від 14.02.2025, винесену в межах виконавчого провадження №77209007.

2. Поновити строк звернення до суду з адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору у сумі 32000,00 грн. від 14.02.2025, винесену в межах виконавчого провадження №77209007.

В обґрунтування заяви зазначено, що 18.04.2025 року на поштову адресу Військової частини НОМЕР_1 надійшла вимога державного виконавця від 15.04.2025 року за вих. № 3683 з вимогами:

1) повідомити протягом 3 робочих днів з моменту отримання вимоги про причини не виконання постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.02.2025 за № 77209007;

2) виконати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі № 460/25228/23 від 22.11.2024 в порядку та в спосіб визначений виконавчим документом (копія вимоги додається).

Оскільки військова частина НОМЕР_1 не отримувала Постанову про відкриття виконавчого провадження №77209007 від 14.02.2025, то на адресу Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) військовою частиною НОМЕР_1 було направлено відповідь про неможливість виконання вимоги державного виконавця оскільки, постанова про відкриття виконавчого провадження від 14.02.2025 за № 77209007 на адресу військової частини НОМЕР_1 не надходила (відповідь військової частини НОМЕР_1 від 22.04.2025р. вих.№1590/491/373/ пс додається).

01.05.2025 року на поштову адресу Військової частини НОМЕР_1 надійшла ще одна Вимога державного виконавця від 23.04.2025 року за вих. № 3805 з вимогами протягом 3 робочих днів з моменту отримання вимоги державного виконавця виконати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16.04.2024 за №460/25228/23 в порядок та в спосіб визначений виконавчим документом про, що письмово повідомити державного виконавця. (Вх.№276 від 01.05.2025р.).

До вказаної вище вимоги державного виконавця було додано:

1) Постанова про відкриття виконавчого провадження від 14 лютого 2025 року ВП №77209007, в якій зазначено ідентифікатор (5816В81663Д0) для доступу сторін до матеріалів виконавчого провадження із супровідним листом від 14.02.2025р. №1796 на 2 арк. в 1 примірнику.

2) Постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 14 лютого 2025 року вих.№1799 у ВП №77209007 в розмірі 305,00 грн. із супровідним листом від 14.02.2025р. №1799 на 2 арк. в 1 примірнику.

3) Постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 14 лютого 2025 року вих.№1798 у ВП №77209007 в розмірі 305,00 грн. із супровідним листом від 14.02.2025р. №1798 на 2 арк. в 1 примірнику.

Представник позивача також вказує, що в додатках до Вимоги державного виконавця також заначено Постанову про стягнення виконавчого збору від 14 лютого 2025 року ВП № 77209007, проте вказана постанова помилково не була долучена державним виконавцем до даної вимоги, а відтак військовою частиною НОМЕР_1 не отримувалася. Замість Постанови про стягнення виконавчого збору від 14 лютого 2025 року ВП № 77209007, державний виконавець помилково надіслав військовій частині НОМЕР_1 ще один примірник Постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 14 лютого 2025 року ВП 77209007 в розмірі 305,00 грн.

З постановою про стягнення виконавчого збору від 14.02.2025 року, винесеною у виконавчому провадженні № 77209007, військова частина ознайомилася 01 травня 2025р. в Автоматизованій системі виконавчого провадження за допомогою ідентифікатора доступу (5816В81663Д0), номер якого був зазначений у Постанові про відкриття виконавчого провадження від 14.02.2025р. № 77209007, яка надійшла до військової частини НОМЕР_1 01 травня 2025року (вх.№276 01.05.2025р.).

Враховуючи обставини справи та додані до позовної заяви документи, а також доводи позивача, викладені у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд вирішив, що позовну заяву і додані до неї документи необхідно повернути позивачу без розгляду з таких мотивів та підстав.

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо: у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно із частиною першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

За приписами частини другої статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

За приписами статті 5 КАС України установлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною першою статті 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Згідно з частиною першою статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За нормами частини третьої статті 122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом із тим, особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця за правилами адміністративного судочинства регламентовані приписами статті 287 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

За правилами частини другої статті 287 вказаного Кодексу позовну заяву може бути подано до суду, зокрема: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів;

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Поряд з цим, у відповідності до статті 74 Закону України від 02.06.2016 №1404-VІІІ «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VІІІ) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За приписами частини п`ятої цієї статті визначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Суд зазначає, що при визначенні дати, з якої позивач дізнався про своє порушене право слід враховувати таке.

Згідно із частиною першою статті 15 Закону «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Положеннями статті 18 Закону «Про виконавче провадження» визначено, зокрема, те, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Частиною першою статті 19 Закону Про виконавче провадження передбачено, що сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відповідно до абзаців 1, 3 частини першої статті 28 Закону «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Враховуючи вказані положення законодавства, учасник виконавчого провадження обґрунтовано покладається на отримання протягом розумного строку відповідних документів (відомостей) від виконавця, однак таке очікування не може бути надто тривалим.

У випадку неотримання відповідних документів (відомостей) протягом тривалого часу та невжиття відповідних заходів учасником виконавчого провадження, спрямованих на таке отримання, застосуванню підлягає презумпція обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 04.02.2022 у справі №925/308/13-г зазначив, що за змістом наведених норм, за порівняльного аналізу змісту термінів «дізнався» та «повинен був дізнатися», що містяться у положеннях статті 341 ГПК, він доходить висновку про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні; доведення факту, через який сторона не знала про порушення свого права і саме з цієї причини не звернулася за його захистом до суду, недостатньо.

Водночас така обізнаність не виникає з дати внесення постанови виконавця до автоматизованої системи виконавчих проваджень, адже в учасника виконавчого провадження немає обов`язку щоденно відслідковувати відомості з автоматизованої системи виконавчих проваджень.

Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Поновлення пропущеного строку для подання позову відбувається виходячи із поважності причин його пропуску. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

Вирішуючи це питання, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку, і в залежності від встановленого - вирішити питання про поновлення або відмову у поновленні цього строку.

При зверненні до суду з позовом на дії державного виконавця, саме на позивача покладається обов`язок доведення наявності непереборних обставин, які унеможливили його звернення з такою скаргою у строк, встановлений законом.

Верховний Суд у постановах від 09.10.2019 та від 11.11.2019 у справі №910/22695/13 дійшов висновку, що за відсутності обов`язку у сторін виконавчого провадження відстежувати автоматизовану систему виконавчого провадження та за відсутності доказів направлення приватним виконавцем постанови про вчинення дії у виконавчому провадженні (документа виконавчого провадження), є передчасними висновки судів попередніх інстанцій про неповажність наведених скаржником причин пропуску відповідного процесуального строку та про залишення скарги без розгляду. Ненаправлення державним виконавцем таких документів може свідчити про порушення прав скаржника бути обізнаним про хід виконавчого провадження та на здійснення своєчасних процесуальних заходів для запобігання порушенню його прав та охоронюваних законом інтересів. Подібні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 07.07.2022 у справі №918/539/16.

Чинне процесуальне законодавство початок перебігу строку звернення до суду визначає альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права. Тому при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що через певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є необхідним змінити спосіб захисту на той, яким вона раніше скористатися не бажала.

Частиною другою статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. На цьому ж наголошено і у частині першій статті 45 цього Кодексу, якою передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Отже, наведені правові норми КАС України конкретизують характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду.

Так, представник позивача вказує, що з постановою про стягнення виконавчого збору від 14.02.2025 року, винесеною у виконавчому провадженні № 77209007, військова частина ознайомилася 01 травня 2025р. в Автоматизованій системі виконавчого провадження за допомогою ідентифікатора доступу (5816В81663Д0), номер якого був зазначений у Постанові про відкриття виконавчого провадження від 14.02.2025р. № 77209007, яка надійшла до військової частини НОМЕР_1 01 травня 2025року (вх.№276 01.05.2025р.).

Проте, позивач не обґрунтовує, з яких причин ним не вжито будь-яких активних дій щодо з`ясування у найкоротший строк у відповідача відомостей про наявність інших постанов у виконавчому провадженні №77209007 та отримання копій відповідних постанов, їх оскарження, ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження тощо після отримання вимоги державного виконавця від 15.04.2025.

Позивач також не пояснив, чому в/ч не могла раніше, ніж 01.05.2025 отримати номер ідентифікатора виконавчого провадження №77209007, щоб ознайомитися з усіма наявними у ньому документами.

Верховний Суд у постанові від 31.01.2023 по справі №420/7598/22 зазначає, що незважаючи на несвоєчасне направлення ОСОБА_1 документів виконавчого провадження, позивач та його представник могли вжити заходів спрямованих на отримання оскаржуваної постанови.

Суд звертає увагу, що невиконання відповідачем вимог Закону №1404-VIII щодо надіслання на адресу позивача або вручення копії спірної постанови не мають правового значення для вирішення питання щодо дотримання строку звернення до суду у цьому випадку, оскільки, як уже зазначалося, початок перебігу встановленого частиною другою статті 287 КАС України десятиденного строку звернення до суду вказана норма пов`язує з днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, а не з днем вручення такій особі рішення органу ДВС.

Ознайомлення позивача 01.05.2025 з матеріалами виконавчого провадження в ЄДРВП та зі спірною постановою не підміняє собою дати, з якої він дізнався чи повинен був дізнатися про порушення своїх прав, будучи обізнаним з наявністю виконавчого провадження №77209007 з 18.04.2025, а свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується та не змінює початок перебігу строку звернення до адміністративного суду.

Таким чином, позивач пропустив строк для звернення до суду з цим позовом і не зазначив поважних причин для його поновлення, тому позовну заяву слід повернути позивачу.

Згідно із частинами п`ятою, шостою статті 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді.

Отже, оскільки вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані судом неповажними, тому позовну заяву і додані до неї документи необхідно повернути позивачу без розгляду на підставі пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України.

Крім того, позивачу необхідно роз`яснити право на звернення до суду із клопотанням про повернення судового збору відповідно до пункту 2 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI.

Керуючись частиною 2 статті 123, статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску військовою частиною НОМЕР_1 строку звернення до суду з цим позовом.

Позовну заяву військової частини НОМЕР_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною та скасування постанови - повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий суддяВ.К. Блонський