Справа № 580/24/25
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

26 травня 2025 року справа № 580/24/25
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача - адвоката Крупи Руслана Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності,
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 у справі №580/24/25 позов задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області, яка полягає у не наданні відповіді на адвокатський запит адвоката Заінковської Вероніки Віталіївни №04/1202 від 04.12.2024, поданий в інтересах ОСОБА_2 , в строк встановлений статтею 24 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, тобто не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області (вул.Благовісна, 50, м.Звенигородка, Звенигородський р-н, Черкаська обл., 20200) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

До суду від представника позивача - адвоката Крупи Руслана Анатолійовича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15000,00 грн (п`ятнадцять тисяч гривень).

Відповідач подав до суду заперечення на вказану заяву, яке вмотивовано тим, що заявлена позивачем сума витрат на правничу допомогу не відповідає критерію розумності, дійсності, співмірності, обгрунтованості та відсутні належні докази реального понесення витрат на правничу допомогу, у зв`язку із чим просив у задоволенні заяви відмовити.

Відповідно до частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення та дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 1 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частиною 2 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом пункту 1 частини 3 статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 4 статті 134 цього ж Кодексу).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина дев`ята статті 139 КАС України).

При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у додаткових постановах Верховного Суду від 05.09.2019 у справі №826/841/17 , від 24.10.2019 у справі №820/4280/17, від 12.12.2019 у справі №2040/6747/18 , у постанові Верховного Суду від 24.03.2020 у справі №520/6161/19.

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в сумі 15000 грн представник позивача надав суду у копіях: договір про надання правничої допомоги від 30.12.2024 №30/12/2024; детальний опис робіт виконаних адвокатом; акт приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) та понесених витрат до договору про надання правничої допомоги №30/12/2024 від 30.12.2024.

Як вказала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Водночас, суду не надано жодних доказів оплати за професійну правничу допомогу.

Суд враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України, в яких ЄСПЛ, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними, а їх розмір обґрунтованим.

Оскільки, представником позивача у сукупності не надано належних та допустимих доказів понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у цій справі, зокрема не надано доказів оплати таких витрат, суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх стягнення на користь позивача, як наслідок, заявлені вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 15000 грн є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-142, 252, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача - адвоката Крупи Руслана Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 15000 грн в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності - відмовити повністю.

Додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 у справі №580/24/25.

Копію цього рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ