Справа № 380/2149/25
Суддя: Морська Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2025 рокусправа № 380/2149/25

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Морської Галини Михайлівни, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною відмову у вигляді аркуша бесіди військової частини НОМЕР_1 на рапорт на звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо звільнення мене з військової служби.

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути Рапорт ОСОБА_1 .

Ухвалою від 10.02.2025 відкрите спрощене провадження у справі без виклику сторін.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ОСОБА_1 несе військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . У січні 2025 року позивач подав рапорт до командування військової частини, в якому просив звільнити його з військової служби на підставі абзацу десятого пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», що передбачає можливість звільнення за сімейними обставинами та з інших поважних причин, зокрема через необхідність здійснення постійного догляду за одним із батьків, які є особами з інвалідністю І чи ІІ групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого або другого ступеня спорідненості, які могли б забезпечити такий догляд. Проте у відповідь на поданий рапорт отримав відмову у вигляді аркуша бесіди, датованого січнем 2025 року, без зазначення точної дати складання. У цьому документі зазначено, що «підстава для звільнення, на яку посилається військовослужбовець, не є застосовною у його випадку».

Стверджує, що відповідно до висновку медико-соціальної експертної комісії (МСЕК) та довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААГ № 611-829 від 01 жовтня 2024 року, батькові військовослужбовця встановлено статус особи з інвалідністю ІІ групи. Водночас командування військової частини не врахувало та не взято до уваги цей висновок лікарсько-консультаційної комісії (ЛКК) відповідної форми, а саме висновок форми 080-4/о, яка підтверджує наявність у його батька незворотніх порушень функцій організму, що унеможливлюють його самостійне пересування та самообслуговування, а також підтверджують необхідність надання соціальних послуг із догляду на непрофесійній основі. Крім того, додаток до висновку № 508 чітко вказує, що батько ОСОБА_1 потребує лікування у судинного хірурга, невропатолога та потребує постійного стороннього догляду. Також до рапорту були додані відповідні листи Міністерства охорони здоров`я України від 18 вересня 2023 року, адресовані Міністерству оборони України, в яких роз`яснено, які документи є належним підтвердженням необхідності постійного догляду за особами з інвалідністю І та ІІ групи. Усі ці обставини, підтверджені документально, не були взяті до уваги командуванням військової частини, що є порушенням норм чинного законодавства.

Із вказаних підстав просить суд задовольнити позов.

Відповідач надіслав суду відзив, у якому заперечив проти задоволення позову, мотивуючи тим, що до рапорту на підтвердження підстав для звільнення додано копію Довідки МСЕК серія 12ААГ №611829, відповідно до якої ОСОБА_2 визнаний особою з інвалідністю ІІ групи та пунктом 12 якої встановлено висновок про умови та характер праці: "пенсіонер за віком". Рекомендації "медичне спостереження та лікування судинного хірурга, кардіолога". Окрім того, долучено висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 18.09.2024, де ОСОБА_2 "рекомендовано соціальні послуги: отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. Висновок надається для одержання компенсації фізичною особою, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі".

Стверджує, що із висновку голови МСЕК із довідки до акту огляду МСЕК (12ААГ №611829, вих.№б/н від 01 жовтня 2024 року) слідує - батькові військовослужбовця встановлено висновок "пенсіонер за віком". Рекомендації "медичне спостереження та лікування судинного хірурга, кардіолога". Висновку у потребі постійного стороннього догляду компетентними органами МСЕК - не надавалось.

Зазначає що відповідно до відомостей (останній абзац 2 аркуша) Акту обстеження сімейного стану військовослужбовця, затвердженого 14 січня 2025 року Начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 (вих. № 1482 від 14 січня 2025 року) - комісією встановлено, шо інші члени сім`ї першого ступеня споріднення НАЯВНІ, які можуть здійснювати догляд за батьком. А отже, факт проживання брата позивача ОСОБА_3 за кордоном, в Королівстві Іспанія не звільняє його від конституційного обов`язку, чітко визначеного також сімейним законодавством, здійснювати догляд за батьком, якщо такий його потребує допоки брат виконує так само конституційний обов`язок із захисту БАТЬКІВЩИНИ.

Із вказаних підстав просить суд відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши наявні у справі документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

11.10.2024 ОСОБА_1 подав рапорт про звільнення з військової служби на підставі абзацу десятого підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку із необхідністю здійснення постійного стороннього догляду за батьком з числа осіб з інвалідністю ІІ ступеню.

Суд ухвалою витребував у відповідача копії рапорту та доданих до нього документів.

Так до Рапорту були додані копії таких документів:

свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , відповідно до якого його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ;

довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_5 ;

довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_1 ;

довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_4 ;

паспорта ОСОБА_1 НОМЕР_3 ;

паспорта ОСОБА_4 НОМЕР_4 ;

паспорта ОСОБА_5 НОМЕР_5 ;

висновку №808 від 18.09.2024 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватись та самообслуговуватись і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі (форма № 080-4/о), видану ОСОБА_4 ;

довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №611829 від 01.10.2024 про встановлення ОСОБА_4 другої групи інвалідності;

висновку Городоцької ЛКК від 18.09.2024 № 808, видану ОСОБА_4 ;

акту обстеження житлового будинку від 14.10.2024, складеного комісією Керницького старостинського округу, яким встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 власником будинку є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , до складу сімї якої входять: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 , який із 2018 проживає разом із сім`єю за кордоном.

За результатами розгляду рапорту відповідач відмовив ОСОБА_1 у звільненні з військової служби, про що зазначив у аркуші бесіди.

Відмова мотивована наступним: «…Як вбачається із висновку голови МСЕК із довідки до акту огляду МСЕК (12ААГ №611829, вих.№б/н від 01 жовтня 2024 року) - батьку військовослужбовця встановлено висновок "пенсіонер за віком". Рекомендації "медичне спостереження та лікування судинного хірурга, кардіолога". Висновку у потребі постійного стороннього догляду компетентними органами МСЕК - не надавалось.

Додатково, додаток 19 (підпункт 26 пункту 5) до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військово служби у Збройних Сил України, затвердженої Наказом Міністра Оборони України від 10 квітня 2009 № 170 - передбачає, що у зв`язку із вибраною підставою, при поданні до звільнення, з поміж інших документів подаються (військовослужбовцем, який виявив бажання звільнитись):

один із документів, що підтверджує відсутність в особи інших членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьків, й чоловіка або дружини, дітей, у тому числі усиновлених) чи другого ступеня споріднення (рідних братів, сестер та онуків): один із документів, що підтверджує інвалідність особи першого чи другого ступеня споріднення. в потребу у постійному догляді та акт обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформації про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до відомостей (останній абзац 2 аркуша) Акту обстеження сімейного стану військовослужбовця, затвердженого 14 січня 2025 року Начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 (вих. № 1482 від 14 січня 2025 року) - комісією встановлено, що інші. члени сім`ї першого ступеня споріднення НАЯВНІ, які можуть здійснювати догляд за батьком ОСОБА_4 .

У відповідності до вимог підпункту 2 пункту 225 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року 1? 1153/2008 - звільнення військовослужбовців у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами (6 тому числі Вас) із військової служби здійснюється командирами бригад, тобто мною у відносинах прямої організаційної та правової залежності підлеглого і начальника (передбаченого вимогами Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України), у тому числі через вирішення (участь у вирішенні) питань прийняття на службу, звільнення із служби, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень, надання вказівок, доручень, контролю за їх виконанням.

На основі вищевикладеного, повідомлю Вас про прийняття рішення про відмову у звільненні з лав Збройних Сил України, згідно поданих документів…».

Не погодившись із цим рішенням, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку позиціям сторін у цій справі, суд застосовує наступні правові норми.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-ХІІ).

Норми Закону № 2232-ХІІ суд застосовує в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 р. № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 р. строком на 30 діб.

На час розгляду цієї адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжений.

За змістом ч. 1, ч. 5 ст. 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. (ч. 14 ст. 2 Закону №2232-XII).

Статтею 24 Закону № 2232-ХІІ унормований початок, призупинення і закінчення проходження військової служби. Відповідно абзацу першого до частини третьої цієї статті закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Підстави та порядок звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону №2232-ХІІ. У частині четвертій цієї статті наведені підстави звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, зокрема: під час дії особливого періоду (крім періоду дії воєнного стану) (пункт 1), під час воєнного стану (пункт 2).

Так, відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 4 ст. 26 Закону №2232-ХІІ (на який позивач послався у рапорті про звільнення від 11.10.2024) військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: … 2) під час дії воєнного стану: … г) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Відповідно до пункту 3 частини 12 статті 26 Закону №2232-ХІІ військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби під час дії воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), зокрема, необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Із аналізу наведеної правової норми слідує, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації під час дії воєнного стану, звільняються з військової служби за необхідності здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків, який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що у батька позивача ОСОБА_4 є повнолітній син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відтак ОСОБА_4 має двох повнолітніх синів: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Суд зауважує, що позивач не надав ні суду, ні відповідачу до рапорту жодних доказів, що ОСОБА_3 сам потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на перебування ОСОБА_3 за межами України як на підставу для його звільнення зі служби, оскільки така підстава не передбачена статтею 26 Закону №2232-ХІІ.

Крім того перебування ОСОБА_3 за межами України на звільняє його від обов`язку по догляду за його батьком.

З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку, що на час винесення рішення у даній справі позивачем не підтверджено відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Суд зазначає, що позивач не позбавлений можливості повторно порушити процедуру розгляду питання щодо його звільнення з військової служби, звернувшись до відповідача із відповідним рапортом та із наданням документів на підтвердження обставин, передбачених пунктом 3 частини 12 статті 26 Закону №2232-ХІІ.

За приписами пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, разом із тим, якщо суб`єкт владних повноважень надасть докази правомірності свого рішення, то обов`язок спростувати такі докази покладається на позивача, що кореспондується із принципом змагальності сторін, закріпленому у ст. 3 КАС України.

За правилами ст. 139 КАС України, у разі відмови у задоволенні позову, судовий збір позивачу не відшкодовується.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМорська Галина Михайлівна