Справа № 240/1952/25
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року м. Житомир справа № 240/1952/25

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Звягельського відділу ДВС у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Звягельського відділу ДВС у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (далі - відповідач), у якому просить: визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №76728408, ухвалену 06.12.2024 державним виконавцем Звягельського відділу ДВС у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Соловей Максимом Миколайовичем щодо примусового виконання постанови №ЕНА 2998198, виданої 07.09.2024 відділенням поліції №4 Житомирського районного управління поліції про стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , штраф в розмірі 680,00 грн.

В обґрунтування позову вказує, що не є боржником, на якого накладено штраф, однак державний виконавець не перевірив цієї обставини і тому помилково визначив саме позивача як особу боржника у виконавчому провадженні і розпочав проведення виконавчих дій щодо ОСОБА_1 , а не того боржника, якого це насправді стосується. Вказує, що постійно проживає у м. Звягель, і ніколи не проживав в смт. Хорошів. Позивач вказує, що за станом здоров`я не керує автомобілем (має пошкодження зору, слуху та проблеми з опорно-руховим апаратом), відтак не є тією особою, яка порушила ПДР згідно постанови, що перебуває на примусовому виконанні у відповідача, оскільки не керував автомобілем в час і в місті, про які зазначено в тексті цієї постанови. Позивач у позовній заяві також зазначає, що відділення поліції №4 Житомирського районного управління поліції не є самостійною юридичною особою, а тому не може бути ні стороною виконавчого провадження ні учасником судового розгляду справи, однак дана обставина не була перевірена державним виконавцем при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження, що й призвело до ухвалення ним незаконної постанови. Позивач у своєму позові також звертає увагу, що виконавчий документ не містить реєстраційного номеру облікової картки платника податків, що свідчить про те, що вказаний документ не відповідає вимогам, встановленим для нього законом, а тому повинен був бути повернутий державним виконавцем стягувачу, чого останній не зробив. Просить позов задовольнити.

Автоматизованим розподілом судової справи між суддями 27.01.2025, головуючою суддею визначено Лавренчук О.В..

Відповідно до вимог частини 4 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом двадцяти днів після відкриття провадження у справі.

Суддя своєю ухвалою від 31 січня 2025 року прийняла позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду, призначила відкрите судове засідання у справі з викликом сторін до Житомирського окружного адміністративного суду за адресою: м. Житомир, вулиця Лятошинського 5, зал № 2 на 10 лютого 2024 року 09:00. Встановила відповідачу строк для подання відзиву на позов у термін до 09 лютого 2025 року. Зобов`язала Звягельський відділ ДВС у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надати до суду у термін до 09 лютого 2025 року, належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №76728408.

На електронну пошту суду 06.02.2025 надійшла заява ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи на іншу дату. У заяві повідомляє суд, що у період із 06.02.2024 по 21.02.2025 перебуватиме на лікуванні. Просить розгляд справи здійснювати у режимі відеоконференції.

Відзив на позовну заяву надійшов через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС 07.02.2025 (вх. №8942/25 від 10.02.2025). Заперечуючи позовні вимоги відповідач вказує, що Постанова № ЕНА 2998198 видана 07.09.2024 Відділенням поліції №4 Житомирського районного управління поліції відповідала вимогам Закону, тому у державного виконавця відсутні підстави у поверненні виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, як вказано у позові позивачем. Відповідач зазначає, що не зазначення РНОКПП боржника у виконавчому документі, не позбавляє державного виконавця керуючись ст. 18 Закону його знайти , шляхом направлення запитів до ДПС. Обов`язки і права виконавців та обов`язковість вимог виконавців передбачені ст. 18 Закону, а саме виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідач зазначає, що у повноваження державного виконавця не входить перевіряти правомірність складання постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі Відповідач у відзиві зауважує, що позивач в позові неправильно зазначає про адресу проживання, яка нібито вказана у постанові № ЕНА 2998198 виданої 07.09.2024 Відділенням поліції №4 Житомирського районного управління поліції, а саме Житомирська область, Хорошівський район смт. Хорошів вул. 95 ї Бригади 2. Звертає увагу, що в постанові №ЕНА 2998198 виданої 07.09.2024 вказано місце скоєння правопорушення АДРЕСА_2 , адреса проживання вказана АДРЕСА_3 , адреси АДРЕСА_1 в постанові ніде не зазначено. Представник відповідача також зазначає, що в матеріалах виконавчого провадження наявна заява від Гладкого Ю.В. від 13.01.2025 про отримання постанови № ЕНА 2998198, в якій вказана адреса для листування АДРЕСА_3 . Окрім того в матеріалах виконавчого провадження наявна заява від Гладкого Ю.В., до якої додано копію посвідчення водія № НОМЕР_1 виданого 23.09.1997. Відповідач зазначає у відзиві, що ОСОБА_1 має право оскаржити Постанову №ЕНА 2998198 видану 07.09.2024 Відділенням поліції №4 Житомирського районного управління поліції, якщо він вважає що вона є незаконною та вважає що її складено відносно іншої особи. Відомості про оскарження постанови відділу ДВС не відомі. Відповідач вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження є законною та не підлягає скасуванню. Просить відмовити у задоволенні позову.

У зв`язку з надходженням до суду заяви позивача про відкладення розгляду справи та неявкою відповідача у судове засідання, призначене на 10.02.2024, розгляд справи, з урахуванням інформації, що міститься у заяві ОСОБА_1 про період його перебування на лікуванні, відкладено на 24 лютого 2025 року.

Ухвалою суду від 10.02.2025 постановлено клопотання ОСОБА_1 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задовольнити. Доручити Новоград-Волинському міськрайонному суду Житомирської області забезпечити проведення відеоконференції 24 лютого 2025 року о 09:10 за участі ОСОБА_1 в приміщенні Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області, який розташований за адресою: вул. Івана Франка, 31, м. Звягель, Звягельський район, Житомирська область.

Копію ухвали отримано позивачем 16.02.2025, що підтверджується відстеженням поштових пересилань Укрпошти.

Клопотання відповідача про долучення доказів надійшло до суду 04.02.2025 (вх. №9856/25 від 12.02.2025).

Додаткові пояснення та заява представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції надійшло до суду 13.02.2025.

Ухвалою суду від 14.02.2025 постановлено клопотання Кошман Лесі Анатоліївни - представника Звягельського відділу ДВС у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задовольнити.

У судове засідання, призначене на 24.02.2025 прибув позивач та його представник, а також представник відповідача.

Позивач подав клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 24.02.2025 постановлено зупинити провадження в адміністративній справі до набрання законної сили судовим рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області у справі №285/310/25.

До суду 22.04.2025 надійшла заява ОСОБА_1 про поновлення провадження у справі. До заяви додано копію рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21.03.2025 у справі №285/310/25 з відміткою про набрання законної сили 01 квітня 2025 року.

Ухвалою від 25.04.2025 постановлено поновити провадження у справі та призначити судове засідання на 11:00 07.05.2025.

У зв`язку з повітряною тривогою, оголошеною на території Житомирської області 07.05.2025 06:57 та яка станом на 11:00 не закінчилась, адміністративна справа №240/1952/25 була знята з розгляду.

Наступне судове засідання призначено на 27.05.2025.

У судовому засіданні, призначеному на 27.05.2025 позивач та його представник приймали участь в режимі відеоконференції.

Представник відповідача надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Заслухавши пояснення позивача та представник позивача, а також зважаючи на відсутність перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні та приймаючи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, судом постановлено протокольну ухвалу про подальший розгляд справи в письмовому провадженні.

Судом, при перевірці юридичної та фактичної обґрунтованості обставин та мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу спірного рішення на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено наступне.

До Звягельського відділу ДВС у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від Відділення поліції №4 Житомирського районного управління поліції ГУ НП в Житомирській області надійшла заява про примусове виконання у порядку статті 308 КУпАП про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 680 грн (а.с. 48).

До заяви додано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серія ЕНА №2998198 від 07 вересня 2024 року (а.с. 49), у якій вказано:

особа щодо якої розглядається справа: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 . Посвідчення водія: НОМЕР_2 ;

ст. 122 ч. 1 КУпАП;

сума штрафу 340 грн;

на підставі статті 307, ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати порушником штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу 680 грн.

Державним виконавцем Звягельського відділу ДВС у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Соловей Максимом Миколайовичем 06 грудня 2024 року відкрито виконавче провадження №76728408 з примусового виконання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення ЕНА №2998198 від 07.09.2024. У постанові вказано:

назва документу: постанова №ЕНА 2998198, виданий 07.09.2024;

документ видав: Відділення поліції №4 Житомирського районного управління поліції;

про: Стягнути з ОСОБА_1 штраф у розмірі 680,00 грн;

боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_3 ; посвідчення водія: НОМЕР_2 ;

стягувач: Відділення поліції №4 Житомирського районного управління поліції.

У постанові містяться підписи особи, щодо якої винесено постанову.

Інформації про відмову від підпису або від отриманні постанови, постанова №ЕНА 2998198 не містить.

Звертаючись до суду з позовом позивач вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що порушує його права та інтереси. Просить позов задовольнити.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вказана норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

«На підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

«У межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення та вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.

«У спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частина перша статті 5 зазначеного Закону передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За правилами частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIII встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII).

Учасники виконавчого провадження (стягувач, боржник, державний виконавець) наділені сукупністю прав та обов`язків, які реалізують у визначеній законом послідовності. Спільною вимогою законодавця до учасників виконавчого провадження є обов`язок сумлінного використання усього обсягу прав з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина 8 статті 19 Закону №1404-VIII).

За умов відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, державний виконавець, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа, виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в постанові від 06.05.2020 у справі №815/6844/17 зазначив, що органи ДВС і приватні виконавці у силу Закону України «Про виконавче провадження» не наділені повноваженнями перевірки факту оскарження відповідної постанови (виконавчого документу) в судовому порядку, перевірки правильності заповнення найменувань сторін виконавчого провадження тощо. Отримавши виконавчий документ, державний виконавець обтяжений обов`язком винести постанову про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 15 Закону № 1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Так у постанові про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №2998198, на підставі якої відкрито виконавче провадження, постанова про відкриття якої є предметом спору у даній справі, вказано, що особою, щодо якої розглядається справа, тобто і боржником у ВП №76728408 є (а.с. 49):

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

адреса: АДРЕСА_3 ;

посвідчення водія: НОМЕР_2 .

Така ж інформація відображена й у постанові від 06.12.2024 про відкриття виконавчого провадження №76728408.

Суд зауважує, що у постанові серії ЕНА №2998198 відсутня інформація про реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта особи, щодо якої складено таку постанову.

В матеріалах виконавчого провадження міститься заява ОСОБА_1 від 15.01.2025, додатком до якої є копія посвідчення водія, видане ОСОБА_1 , боржнику у НОМЕР_3 , у якому вказано номер такого посвідчення, а саме: НОМЕР_4 (а.с.65, 68); копія паспорта з відміткою про зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Отже, номер посвідчення водія, яке належить боржнику, а також зареєстроване місце його проживання не відповідають інформації, що міститься у постанові про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №2998198.

Окрім того, рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21.03.2025 у справі №285/310/25, яке набрало законної сили 01.04.2025, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання незаконною та скасування постанови серії ЕНА № 2998188 від 07.09.2024 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмір 340 грн 00 коп. по справі про адміністративне правопорушення, винесену поліцейським СПД № 1 (смт Пулини) ВП № 4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області капралом поліції Лірник О.В.

У мотивувальній частині рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21.03.2025 у справі №285/310/25 вказано: "Судом досліджено відеозапис, який долучений представником відповідача до відзиву на позовну заяву. Так, на відеозаписі зафіксовано спілкування працівника поліції з водієм транспортного засобу з приводу порушення ним правил зупинки транспортного засобу. При цьому, водій транспортного засобу візуально не схожий на позивача у справі.

Також, судом досліджено посвідчення водія, яке долучено позивачем до позовної заяви, згідно якого останнє видане на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_4 .

При цьому, згідно змісту оскарженого постанови, особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

Разом з тим, оскаржувана постанова не містить РНОКПП, що позбавляє можливості встановити та дійти до висновку про винесення оскарженої постанови саме щодо позивача у справі.

Відтак, не знаходить свого підтвердження та обставина, що оскаржувана постанова винесена щодо позивача, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог."

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. За пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

За приписами ч. 4. ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, судовим рішенням у справі №285/310/25 встановлено, що постанова серії ЕНА № 2998188 від 07.09.2024 винесена не щодо особи, яка вказана боржником в оскаржуваній постанові про відкриття виконавчого провадження ВП №76728408.

Окрім того, суд зауважує, що вимоги до виконавчого документа визначені статтею 4 Закону України "Про виконавче провадження".

За приписами абз. 2 п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", у виконавчому документі зазначається реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків).

Як вбачається зі змісту постанови серії ЕНА № 2998188 від 07.09.2024, у ній відсутня інформація, вимога про зазначення якої встановлена абз. 2 п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Вказана обставина підтверджується також судовим рішенням у справі №285/310/25.

Пунктом 6 частини 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", закріплено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Отже, перевіривши виконавчий документ на відповідність його вимогам ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець мав правові підстави для повернення постанови серії ЕНА № 2998188 від 07.09.2024 без прийняття до виконання, однак відкрив виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документу, наданого Відділенням поліції №4 Житомирського районного управління поліції, зазначивши при цьому позивача, як боржника.

За вказаних обставин наявні правові підстави для висновку про протиправність постанови про відкриття виконавчого провадження №76728408 від 06.12.2024.

Окрім того, під час розгляду страви встановлено та належними доказами підтверджується, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження №76728408 від 06.12.2024 є такою, що порушує права та інтереси позивача у даній адміністративній справі, оскільки ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) не є особою, що вказана у постанові серії ЕНА №2998188 від 07.09.2024, а тому не може бути боржником у ВП №76728408.

За правилами пунктів 2, 10 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, а також обрати інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При цьому належним способом захисту порушеного права є лише такий спосіб, який відповідає вимогам матеріального закону і призводить до поновлення прав позивача до такого стану, що існував до порушення права, а якщо відновлення такого стану є неможливим - компенсує позивачу шкоду, завдану неправомірним рішенням.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладені під час розгляду адміністративної справи обставини, що підтверджуються належними доказами, суд дійшов висновку, що є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 .

У зв`язку з відсутністю документально підтверджених судових витрат по даній справі, питання про їх розподіл судом не розглядається.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Задовольнити позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) до Звягельського відділу ДВС у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (вул. Київська, 9, м. Звягель, Звягельський район, Житомирська область,11707, ) про визнання протиправною та скасування постанови.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Звягельського відділу ДВС у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Соловей Максима Миколайовича від 06 грудня 2024 року про відкриття виконавчого провадження №76728408.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Лавренчук

27.05.25