Справа № 320/43113/24
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2025-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.

Суддів: Беспалова О.О., Грибан І.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Кузьмука Б.І.,

представника позивача - Курзіна О.А.,

представника відповідача - Андрієнко О.О.,

представника відповідача - Міхеда О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та Офісу Генерального прокурора на рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення та наказу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (далі - відповідач 1, апелянт 1), Офісу Генерального прокурора (далі - відповідач 2, апелянт 2), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів №77дп-24 від 19 червня 2024 року в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у виді догани на прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Офісу Генерального прокурора №29-дц від 05 липня 2024 року «Про застосування дисциплінарного стягнення», яким застосовано до прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді догани.

В якості підстави позову зазначено про незгоду з оскаржуваними рішенням та наказом в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення; винесене КДКП рішення, а в подальшому і наказ ОГП про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани, є протиправними, оскільки в діях позивача відсутній склад дисциплінарного правопорушення; дисциплінарна скарга розглянута за межами встановлених законом строків та за наявності підстав для відмови як у відкритті дисциплінарного провадження так і для закриття дисциплінарного провадження; комісією, у дисциплінарному провадженні не встановлено конкретних фактів, які безсумнівно свідчать про вчинення позивачем дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, систематичного (два і більше разів протягом одного року) або одноразового грубого порушення правил прокурорської етики.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів №77дп-24 від 19 червня 2024 року в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у виді догани на прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано наказ Офісу Генерального прокурора №29-дц від 05 липня 2024 року «Про застосування дисциплінарного стягнення», яким застосовано до прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді догани.

Суд першої інстанції на підставі аналізу обставин справи в контексті наведеного в рішенні нормативного регулювання дійшов висновку про відсутність правових підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, передбаченої пунктом 6 частини першої статті 43 Закону №1697-VII, та накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді догани.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представниками Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та Офісу Генерального прокурора подано апеляційні скарги.

Апеляційна скарга Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального права, що полягає у неправильному застосуванні до вказаних правовідносин положень п. 6 ч. 1 ст. 43 Закону № 1697-VII; ст. ст. 11, 16 та 21 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів; порушенням норм процесуального права полягає у неправильно наданій оцінці встановленим обставинам справи згідно з ч. 4 ст. 90, ст. 242 та п. 3 ч. 4 ст. 246 Кодексу адміністративного судочинства України. Крім того, апелянт 1 вказує, що суд вийшов за межі судового контролю та втрутився в дискреційні повноваження КДКП стосовно визначення «грубості» дисциплінарного правопорушення, наданні юридичної оцінки доказам, зібраним у ході процедури проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок на предмет їх достатності.

Апелянт 1 зазначає, що службовим розслідуванням дії ОСОБА_1 , які полягали в отриманні 01.12.2023 в День працівників органів прокуратури України від сторонніх осіб речей, які мають ознаки подарунків, визнано такими, що обґрунтовано створили в суспільстві негативне уявлення про наявність корупційної складової в діяльності органів прокуратури, що завдало істотної шкоди авторитету прокуратури та викликало негативний суспільний резонанс. Доводи позивача про отримання у фойє будівлі Офісу Генерального прокурора від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в пакеті матеріалів кримінального провадження №0000640 та № 0001442, не знайшли свого підтвердження, оскільки вказані документи не надходили офіційно до Офісу Генерального прокурора та не зареєстровані службою діловодства згідно з пунктом 3.18. Тимчасової інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України від 12.02.2019 № 27. У зв`язку із цим відповідач 1 вважає, що дії ОСОБА_1 (отримання ним 01.12.2023 у фойє будівлі Офісу Генерального прокурора пакетів від слідчих НП України ОСОБА_2., ОСОБА_28, оперуповноваженого ДСР НП України ОСОБА_3 ) свідчать про грубе порушення ним вимог статей 11, 16, 21 Кодексу етики та є підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності згідно п. 6 ч. 1 ст. 43 Закону № 1697-VII.

Відповідач 1 наполягає на тому, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення було враховано характер проступку, його наслідки, особу прокурора, в тому числі службову характеристику, ступінь його вини та інші обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення; КДКП належним чином з`ясувала обставини, які мали значення для прийняття рішення, навела мотиви, з яких дійшла висновків про наявність у діях позивача складу дисциплінарного проступку з посиланням на відповідні докази та обґрунтувала пропорційність застосованого виду стягнення і його співмірність вчиненому проступку; оскаржуване рішення КДКП є вмотивованим, його прийнято з дотриманням принципів обґрунтованості, безсторонності, добросовісності, розсудливості та пропорційності.

Апеляційна скарга Офісу Генерального прокурора мотивована тим, що суд першої інстанції обмежився лише висновком про те, що встановлені КДКП обставини подій, що відбувалися 01 грудня 2023 року за участю прокурора ОСОБА_1 , не можуть бути достатньо обґрунтованими для висновку про наявність у діях останнього ознак дисциплінарного проступку саме за грубе порушення статей 11, 16 та 21 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, водночас відповідного належного обґрунтування такому висновку судове рішення не містить. Відповідач 2 зазначає, що дії прокурорів, що полягали в отриманні 01.12.2023 паперових пакетів, що мають ознаки подарунків, переміщення таких речей у приміщення Офісу Генерального прокурора, обґрунтовано створили в суспільстві негативне уявлення про наявність корупційної складової у діяльності органів прокуратури, що завдало істотної шкоди авторитету прокуратури та викликало негативний суспільний резонанс. Згідно з наданими поясненнями ОСОБА_1 визнав, що 01.12.2023 від працівників правоохоронних органів тричі отримував подарунки (пляшку вина, письмову ручку з блокнотом та кружку до чаю). З огляду на викладене, матеріали службового розслідування містять інформацію про 3 факти порушення ОСОБА_1 вимог Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів.

Поряд з цим, Апелянт 2 наголошує, що пояснення щодо отримання подарунків, надані ОСОБА_1 під час службового розслідування, відрізняються від пояснень, наданих ним під час розгляду дисциплінарної скарги.

Також Відповідач 2 зазначає про те, що рішенням Вищої ради правосуддя від 17.09.2024 № 2720/0/15-24, яке є загальнодоступним на офіційному сайті Вищої ради правосуддя, залишено без змін рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 19.06.2024 № 77дп-24 про накладення на прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у виді догани.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2025 року та 16 квітня 2025 року відкрито апеляційну провадження та призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 28 травня 2025 року о 11:30 год.

22 травня 2025 року позивачем подано клопотання про долучення судової практики до матеріалів справи.

Керуючись частинами 1 та 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 згідно з наказом №1604ц від 14.09.2022 перебуває на посаді прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора.

Інтернет-виданням «Українська правда» 04 грудня 2023 року за посиланням https//www.pravda.com.ua/articles/2023/12/4/7431642/ розміщено відеоматеріал «На «дні» прокуратури. Як столичні прокурори відзначали професійне свято», у якому продемонстровано як 01 грудня 2023 року (професійне свято - День працівників прокуратури) у місті Києві працівники прокуратури та відвідувачі заходили і виходили з приміщення центральної будівлі Офісу Генерального прокурора по вул. Різницька, 13/15 з подарунками, пакетами, схожими на подарункові пакети, іншими пакетами та квітами.

Відеоогляд супроводжено коментарями автора відеосюжету про неприпустимість таких дій працівниками прокуратури.

Зазначену публікацію розповсюджено іншими медіа ресурсами, зокрема, інтернет-виданнями NET.ua, Цензор.Нет, Українська газета Час, news.net, 5.ua, Апостроф тощо та вона викликала негативний суспільний резонанс. Розміщений на відеохостингу відеосюжет переглянуло більше 287 тисяч користувачів, які залишили понад 1800 негативних коментарів.

Відомості, що містяться у публікації, стали підставою для призначення наказом Генерального прокурора від 05.12.2023 службового розслідування щодо можливого недотримання окремими прокурорами вимог, заборон та обмежень, встановлених Законами України «Про прокуратуру» та «Про запобігання корупції».

Комісією Офісу Генерального прокурора проведено службове розслідування за фактами можливого порушення прокурорами вимог, заборон та обмежень, встановлених Законами України «Про прокуратуру» та «Про запобігання корупції», за результатами якого складено висновок від 05.01.2024.

У вказаному висновку Комісія дійшла висновку, що інформація про можливе недотримання прокурорами вимог, заборон і обмежень, встановлених Законом України «Про запобігання корупції» не знайшла свого об`єктивного підтвердження, водночас виявлено порушення правил прокурорської етики в діях окремих прокурорів Офісу Генерального прокурора.

11.01.2024 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів надійшла дисциплінарна скарга виконувача обов`язків керівника Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про вчинення дисциплінарного проступку прокурорами ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_4 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .

За результатами перевірки членом ОСОБА_20 31.05.2024 складено висновок про наявність дисциплінарного проступку в діях прокурора ОСОБА_16 та про відсутність дисциплінарного проступку в діях прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_4 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , який із зібраними матеріалами передано на розгляд Комісії.

Рішенням Комісії від 19.06.2024 №77дп-24 заступника начальника першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та прокурорів першого, другого та третього відділів управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_4 , ОСОБА_18 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено на них дисциплінарне стягнення у виді догани.

На підставі рішення Комісії від 19.06.2024 №77дп-24, наказом Генерального прокурора від 05.07.2024 №29-дц до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани.

Вважаючи, що у відповідачів не було правових підстав для притягнення позивача до відповідальності, останній звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, переглядаючи справу в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З метою визначення основних принципів, моральних норм правил прокурорської етики, якими повинні керуватися прокурори при виконанні своїх службових обов`язків та поза службою, Всеукраїнською конференцією прокурорів 27 квітня 2017 року, затверджено Кодекс професійної етики та поведінки прокурорів (далі - Кодекс професійної етики).

За змістом частин 1 та 2 статті 11 зазначеного Кодексу прокурор повинен постійно дбати про свою компетентність, професійну честь і гідність. Своєю доброчесністю, принциповістю, компетентністю, неупередженістю та сумлінним виконанням службових обов`язків сприяти підвищенню авторитету прокуратури та зміцненню довіри громадян до неї.

За правилами статей 32, 33 цього Кодексу передбачено, що оцінка дотримання норм професійної етики та поведінки прокурора може проводитися під час дисциплінарного провадження та надаватися при вирішенні питань щодо підвищення по службі, присвоєння класного чину, підготовці характеристик та рекомендацій. Відповідно до Закону України "Про прокуратуру" прокурори зобов`язані неухильно дотримуватися вимог цього Кодексу.

Їх порушення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У разі систематичного (два і більше разів протягом одного року) або одноразового грубого порушення правил прокурорської етики прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з частиною 1 статті 43 Закону № 1697-VII прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з таких підстав: 1) невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків; 2) необґрунтоване зволікання з розглядом звернення; 3) розголошення таємниці, що охороняється законом, яка стала відомою прокуророві під час виконання повноважень; 4) порушення встановленого законом порядку подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру; 5) вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури; 6) систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики; 7) порушення правил внутрішнього службового розпорядку; 8) втручання чи будь-який інший вплив прокурора у випадках чи порядку, не передбачених законодавством, у службову діяльність іншого прокурора, службових, посадових осіб чи суддів, у тому числі шляхом публічних висловлювань стосовно їх рішень, дій чи бездіяльності, за відсутності при цьому ознак адміністративного чи кримінального правопорушення; 9) публічне висловлювання, яке є порушенням презумпції невинуватості.

За змістом частини 1 статті 45 Закону № 1697-VII дисциплінарне провадження - це процедура розгляду Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.

Дисциплінарне провадження здійснюється Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів.

На підставі частин 4, 10 статті 46 Закону № 1697-VII передбачено, що після відкриття дисциплінарного провадження член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки.

Член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується.

Відповідно до частини 5 статті 47 Закону № 1697-VII розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засадах змагальності.

Згідно зі статтею 48 Закону № 1697-VII при прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення.

За змістом частини 9 статті 49 Закону № 1697-VII на прокурора можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: догана; заборона на строк до одного року на переведення до органу прокуратури вищого рівня чи на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду (крім Генерального прокурора); звільнення з посади в органах прокуратури.

Відповідно до пункту 4 частини 4 статті 19 Закону № 1697-VII прокурор зобов`язаний додержуватися правил прокурорської етики, зокрема, не допускати поведінки, яка дискредитує його як представника прокуратури та може зашкодити авторитету прокуратури.

Згідно зі статтею 21 Кодексу прокурорської етики та поведінки прокурорів, затвердженим всеукраїнською конференцією прокурорів 27.04.2017, визначено, що прокурор діє на підставі закону, неупереджено, незважаючи на приватні інтереси, особисте ставлення до будь-яких осіб, на свої ідеологічні, релігійні або інші особисті погляди чи переконання.

Згідно з пунктами 5, 6 частини першої, частини другої статті 43 Закону № 1697-VII, прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з таких підстав, окрім іншого: вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури; систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.

Відповідно до частини першої, другої статті 45, частини десятої статті 46 Закону № 1697-VII, дисциплінарне провадження - це процедура розгляду відповідним органом, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.

Право на звернення до відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, із дисциплінарною скаргою про вчинення прокурором дисциплінарного проступку має кожен, кому відомі такі факти. Рекомендований зразок дисциплінарної скарги розміщується на вебсайті Офісу Генерального прокурора.

Член відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, за результатами перевірки готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується. Якщо за результатами перевірки член відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, встановив наявність дисциплінарного проступку, у висновку додатково зазначається характер проступку, його наслідки, відомості про особу прокурора, ступінь його вини, інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення, а також пропозиція члена відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, щодо конкретного виду дисциплінарного стягнення.

Розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засіданні відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження (частина перша статті 47 Закону № 1697-VII).

Відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження, приймає рішення в дисциплінарному провадженні більшістю голосів від свого загального складу. Перед прийняттям рішення відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження, за відсутності прокурора, стосовно якого здійснюється провадження, і запрошених осіб обговорює результати розгляду висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора (частина перша статті 48 Закону № 1697-VII).

Відповідно до частини третьої статті 48 Закону № 1697-VII, при прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення.

Приписами частини першої, частини четвертої статті 49 Закону № 1697-VII на прокурора можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: 1) догана; 2) заборона на строк до одного року на переведення до органу прокуратури вищого рівня чи на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду (крім Генерального прокурора); 3) звільнення з посади в органах прокуратури.

Так, підставою виникнення спірних правовідносин слугували події 01 грудня 2023 року (професійне свято - День працівників прокуратури) у місті Києві, зокрема фактичні обставини того, що працівники прокуратури та відвідувачі заходили і виходили з приміщення центральної будівлі Офісу Генерального прокурора по вул. Різницька, 13/15 з пакетами, схожими на подарункові пакети, іншими пакетами та квітами, зокрема і позивач.

Наведені обставини були висвітлені інтернет-виданням «Українська правда» 04 грудня 2023 року за посиланням https//www.pravda.com.ua/articles/2023/12/4/7431642/ у відеоматеріалі «На «дні» прокуратури. Як столичні прокурори відзначали професійне свято» та викликали негативний суспільний резонанс.

Зокрема, розміщений на відеохостингу YouTube відеосюжет переглянуло більше 287 тисяч користувачів, які залишили понад 1 800 негативних коментарів.

Наведені відомості слугували підставою для призначення службового розслідування за фактами можливого недотримання прокурорами вимог, заборон і обмежень, встановлених законами України «Про прокуратуру», «Про запобігання корупції», згідно із наказом Генерального прокурора від 5 грудня 2023 року № 321 «Про проведення службового розслідування».

Під час службового розслідування комісією Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора досліджено відеосюжет, розміщений у публікації, відеозаписи зовнішніх та внутрішніх камер спостереження у фоє Офісу Генерального прокурора, інформацію із системи реєстрації входу/виходу працівників та відвідувачів, отримано пояснення прокурорів.

За результатами службового розслідування встановлено прокурорів, яких зафіксовано 01 грудня 2023 року в опублікованому відеосюжеті біля входу у приміщення центральної будівлі Офісу Генерального прокурора, а саме:

чотирьох працівників Національної поліції України, які прямували з пакетами, схожими на подарункові, до входу в будівлю Офісу Генерального прокурора, а згодом відповідно до записів камер у фоє, передали ці пакети прокурорам ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_15 , ОСОБА_29 та ОСОБА_14 (том 6 а.с.3, 33).

Згідно з поясненнями позивача від 15 грудня 2023 року, 01 грудня 2023 року о 11:18 год. від працівників Національної поліції України ОСОБА_21 та ОСОБА_22 ним отримано сюрприз у зеленому паперовому пакеті, в якому знаходилась пляшка алкогольного напою (вино). Позивач вказав, що вказаний пакет з пляшкою вина він спочатку заніс до себе в кабінет, а потім забрав додому (том 6 а.с.95).

Також пояснив, що 01 грудня 2023 року о 11:40 год. від працівників Національної поліції України ОСОБА_2 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 він отримав сірий паперовий пакет, в якому були блокнот та ручка синього кольору (том 6 а.с.96).

Надалі позивач вказав, що 01 грудня 2023 року о 14:44 год. від оперативного працівника УКР м. Києва ОСОБА_3 ним отримано два паперові пакети, у яких знаходились подарункова скляна кружка для кави та чаю, а також документи кримінального провадження №0001408.

Поряд з наведеним позивач підтвердив, що напередодні свята його безпосереднє керівництво відділу доводило до відома неприпустимість розпивання спиртних напоїв у приміщенні прокуратури, а також наголошувало на забороні переміщення та отримання сторонніх предметів, подарункових пакунків, алкоголю (том 6 а.с.97).

З урахуванням означеного, за висновком службового розслідування від 05 січня 2024 року, дії ОСОБА_1 , які полягали в отриманні 01 грудня 2023 року в День працівників органів прокуратури України від сторонніх осіб речей, які мають ознаки подарунків, переміщення таких речей як у приміщення так і з приміщення Офісу Генерального прокурора, що зафіксовано у згаданому відеосюжеті, а також у забезпеченні доступу до службового приміщення сторонніх осіб з такими речами, визнано такими, що обґрунтовано створили в суспільстві негативне уявлення про наявність корупційної складової в діяльності органів прокуратури, що завдало істотної шкоди авторитету прокуратури та викликало негативний суспільний резонанс (том 6 а.с.129).

Надалі, за висновком Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, прокурор ОСОБА_1, будучи ознайомленим з положеннями Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів та попередженим 30 листопада 2023 року та повторно 01 грудня 2023 року керівництвом Офісу Генерального прокурора про необхідність дотримання правил професійної етики під час відзначення Дня працівників прокуратури, 1 грудня 2023 року, на порушення вимог статті 21 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, згідно з якою прокурору слід не допускати дій, висловлювань і поведінки, які можуть зашкодити його репутації та авторитету прокуратури, викликати негативний суспільний резонанс, допустив дії, які полягали в отриманні 1 грудня 2023 року біля входу до будівлі Офісу Генерального прокурора від працівників Національної поліції України пакетів, схожих на подарункові пакети, що свідчить про грубе порушення ним вимог статей 11, 16, 21 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів та про наявність у його діях ознак дисциплінарного проступку, одноразового грубого порушення правил прокурорської етики, відповідальність за який передбачено пунктом 6 частини 1 статті 43 Закону №1697-VII.

У власних поясненнях по суті дисциплінарної скарги від 02 лютого 2024 року, наданих до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, позивач повідомив, що 01 грудня 2023 року у фойє будівлі ОГП зустрічався зі слідчими ГСУ НП України та оперуповноваженим Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України для обговорення робочих питань, пов`язаних із досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях, у яких ним здійснюється процесуальне керівництво. Після зустрічі слідчий передав йому у пакеті документи для вирішення організаційних та процесуальних питань у кримінальному провадженні, у якому Печерським районним судом м. Києва санкціоновано проведення 18 обшуків. Оперуповноважений співробітник передав пакет з документами у кримінальному провадженні щодо вжитих оперативних заходів і виконання доручень слідчого у кримінальному провадженні, а також в якості привітання з професійним святом пакет, у якому знаходився сувенір у виді кружки з логотипом Нацполіції. Слідчий також привітав ОСОБА_1 з професійним святом та передав йому пакет з сувенірною продукцією для поширення та популяризації органів Нацполіції - блокнотом і ручкою з логотипом Нацполіції. Отримані в якості привітання речі надані особами, яких він давно знає та перебуває з ними в дружніх стосунках, а один із знайомих не є слідчим у жодному з кримінальних проваджень, в якому ОСОБА_1 здійснює процесуальне керівництво (том 3 а.с.46-57).

Згідно з додатковими поясненнями від 25 березня 2024 року, позивач повідомив, що 01 грудня 2023 року під час означених подій працівниками Національної поліції України ОСОБА_25 та ОСОБА_2 у паперових пакетах йому передавались також матеріали кримінальних проваджень, зокрема №0000640 ( ОСОБА_2 ) та №0001442 ( ОСОБА_26 ) (том 3 а.с.69).

Під час перевірки слідчі Національної поліції України ОСОБА_2 , ОСОБА_27 , ОСОБА_21 та оперуповноважений Національної поліції України ОСОБА_26 підтвердили пояснення ОСОБА_1 (том 3 а.с.60-68).

Спростовуючи наведені обставини, Апелянт 1 наголошує, що твердження позивача про отримання у фойє будівлі Офісу Генерального прокурора від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в пакеті матеріалів кримінального провадження (№0000640 та №0001442), не знайшли свого підтвердження, оскільки вказані документи не надходили офіційно до Офісу Генерального прокурора та не зареєстровані службою діловодства, згідно з пунктом 3.18. Тимчасової інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України від 12.02.2019 № 27.

Так, відповідно до пункту 4.1.1. Тимчасової інструкції з діловодства в органах прокуратури України затвердженої наказом Генерального прокурора від 12.02.2012 № 27, приймання документів, що надходять до прокуратури як в електронному вигляді, так і в паперовій формі, здійснюється централізовано службою діловодства.

Вхідні, внутрішні, вихідні, інші документи незалежно від форми їх створення, реєструються в інформаційній системі «Система електронного документообігу органів прокуратури України» (ІС «СЕД») (пункт 5.1.2. Тимчасової інструкції).

Пунктом 5.4.5. Тимчасової інструкції передбачено, що у разі доставки матеріалів кримінальних проваджень кур`єром забороняється передача їх із рук у руки без відповідної реєстрації і обліку в службі діловодства. Матеріали кримінальних проваджень реєструються у книгах обліку централізовано службою діловодства у загальному порядку відповідно до форм, передбачених додатками 7, 8, та окремо в кожному структурному підрозділі як такі, що надійшли у зв`язку з реалізацією прокурором повноважень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, і ті, що надійшли для затвердження обвинувального акта, клопотання про застосування заходів медичного або виховного характеру (останні - з позначкою «У порядку ст. 291 (ст. 292) КПК України») (пункт 5.4.1. Тимчасової інструкції).

З наведеного слідує, що приписи Тимчасової інструкції з діловодства в органах прокуратури України забороняють передачу кримінальних проваджень без відповідної реєстрації і обліку в службі діловодства.

У контексті означеного, колегія суддів звертає увагу на відсутність у матеріалах справи доказів реєстрації в службі діловодства Офісу Генерального прокурора матеріалів кримінальних проваджень, про які зазначили слідчий НПУ ОСОБА_2 та оперуповноважений НПУ ОСОБА_26 у поясненнях, та процесуальних документів у вказаних кримінальних провадженнях з додатками.

Обираючи стандарт доказування, який має використовуватися в дисциплінарних провадженнях, і беручи до уваги публічно-правову природу дисциплінарної відповідальності, слід віддати перевагу стандарту «поза розумним сумнівом» перед стандартом «баланс ймовірностей».

Він означає, що в достовірності факту (винуватості особи) не повинно залишитися розумних сумнівів. Це не означає, що у його достовірності взагалі немає сумнівів, але означає, що всі альтернативні можливості пояснення наданих доказів є надмірно малоймовірними.

Підґрунтям стандарту «поза розумним сумнівом» є фундаментальна цінність суспільства - гірше осудити невинного, ніж дозволити винному уникнути покарання; відповідно суспільство, яке цінує добре ім`я і свободу кожного, не повинно засуджувати людину, коли є розумні сумніви в її винуватості.

З огляду на відсутність належних та допустимих доказів реєстрації в службі діловодства Офісу Генерального прокурора матеріалів згаданих кримінальних проваджень, твердження позивача про отримання 01 грудня 2023 року у фойє будівлі Офісу Генерального прокурора від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в паперових пакетах матеріалів кримінальних проваджень №0000640 та №0001442 не є спроможними.

Крім того, згідно пояснень позивача від 15 грудня 2023 року, 01 грудня 2023 року о 14:44 год. від оперативного працівника УКР м. Києва ОСОБА_3 ним отримано документи кримінального провадження №0001408, натомість надалі у поясненнях від 25 березня 2024 року позивач зазначає відомості про інше кримінальне провадження - №0001442.

Поряд з цим, колегія суддів акцентує увагу на тому, що у письмових поясненнях, наданих під час проведення службового розслідування комісією Офісу Генерального прокурора, ОСОБА_1 вказав про те, що він вийшов на перший поверх приміщення прокуратури, де зустрів ОСОБА_21 та іншого працівника ГСУ НП України ОСОБА_31; ОСОБА_21 привітав його зі святом та сказав, що ось, сюрприз, який надав ОСОБА_30; як виявилося, що цим сюрпризом булу пляшка алкогольного напою - вино, яка була в зеленому паперовому пакеті; зазначений паперовий пакет з пляшкою вина він спочатку заніс до себе в кабінет, а після робочого дня забрав до себе додому (том 6 а.с.94-99).

З наведеного вбачається, що пояснення щодо отримання паперових пакетів та їх вмісту, надані ОСОБА_1 під час службового розслідування, відрізняються від пояснень, наданих ним під час розгляду дисциплінарної скарги.

Судова колегія також враховує, що відповідно до частин першої та другої статті 11 Кодексу професійної етики прокурор повинен постійно дбати про свою компетентність, професійну честь і гідність. Своєю доброчесністю, принциповістю, компетентністю, неупередженістю та сумлінним виконанням службових обов`язків сприяти підвищенню авторитету прокуратури та зміцненню довіри громадян до неї.

При виконанні службових обов`язків прокурор має дотримуватися загальноприйнятих етичних норм поведінки, бути взірцем доброчесності, вихованості і культури. Порушення службової дисципліни, непристойна поведінка є неприпустимими для прокурора і тягнуть за собою передбачену законом відповідальність (частина перша статті 16 Кодексу).

За змістом статті 19 Кодексу прокурор має суворо дотримуватись обмежень, передбачених антикорупційним законодавством, не допускати будь-яких проявів, які можуть створити враження корупційних, у тому числі: вступати у позаслужбові стосунки з метою використання службових повноважень або службового становища; неправомірно втручатися чи здійснювати у випадках чи порядку, не передбачених законодавством, вплив на службову діяльність іншого прокурора, службових, посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування чи суддів.

За правилами частин другої та третьої статті 21 Кодексу прокурору слід уникати особистих зв`язків, фінансових і ділових взаємовідносин, що можуть вплинути на неупередженість і об`єктивність виконання професійних обов`язків, скомпрометувати звання прокурора, не допускати дій, висловлювань і поведінки, які можуть зашкодити його репутації та авторитету прокуратури, викликати негативний суспільний резонанс.

Розділом IV «Особиста поведінка» Європейських інструкцій з питань етики та поведінки прокурорів (Будапештські принципи), ухвалених Конференцією генеральних прокурорів країн-членів Ради Європи у 2005 році, які згідно з частиною другою статті 3 Кодексу є нормативною базою правового регулювання відносин у сфері професійної етики та поведінки прокурорів, передбачено, що прокурори не повинні в приватному житті компрометувати своєю поведінкою чесність, законність та неупередженість органів прокуратури, мають завжди поважати і дотримуватись закону та поводитися таким чином, щоб збільшувалася суспільна довіра до їх професії.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі №9901/229/19, на висновки у якій скаржники вказують у своїх апеляційних скаргах, наголошено, що поняття «правила прокурорської етики» очевидно не обмежується розміщеними в розділі IV Кодексу вимогами щодо взаємовідносин прокурора з колегами, іншими органами державної влади й посадовими особами, громадянами та засобами масової інформації, а є значно ширшим за змістом. Етичні норми поширюються і на службову сферу, і на приватне життя прокурора, включають у себе як правила професійної діяльності в усіх аспектах, так і вимоги спеціального й загального законодавства і моральні засади суспільного життя. Зазначені норми формують стандарт поведінки, яка має бути взірцем законності, справедливості, дисципліни, людяності, порядності, ввічливості, сприяти довірі й повазі суспільства до органів прокуратури і представників цієї професії.

Вирішуючи питання щодо наявності/відсутності в діях прокурора ознак дисциплінарного проступку, який полягає одноразовому грубому порушенні правил прокурорської етики, Велика Палата Верховного Суду виходила з таких міркувань.

Згідно з пунктами 2, 4, 10 частини першої статті 3 Закону № 1697-VII діяльність прокуратури ґрунтується на засадах законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності; презумпції невинуватості; неухильного дотримання вимог професійної етики та поведінки.

Відповідно до застосованих судом норм права, прокурор має суворо дотримуватись обмежень, передбачених законодавством, зокрема, не має права: вступати в позаслужбові стосунки з метою використання службових повноважень або службового становища; неправомірно втручатися чи здійснювати у випадках чи порядку, не передбачених законодавством, вплив на службову діяльність іншого прокурора, службових, посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування чи суддів.

Водночас для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності за такий дисциплінарний проступок, як одноразове грубе порушення правил прокурорської етики, КДКП має установити, зокрема, факт поведінки, що скомпрометувала звання працівника прокуратури, зашкодила репутації працівника прокуратури та авторитету прокуратури, викликала негативний громадський резонанс.

Згідно зі Стандартами професійної відповідальності та основними обов`язками і правами прокурорів, прийнятими Міжнародною асоціацією прокурорів 23 квітня 1999 року, прокурори повинні: завжди підтримувати честь та гідність професії; поводитись професійно, відповідно до закону, правил та етики їхньої професії; у будь-який час дотримуватись найвищих норм чесності.

Згідно з пунктом 51 Висновку Консультативної ради європейських прокурорів (КРЕП) від 23 листопада 2018 року № 13 (2018) «Незалежність, підзвітність та етика прокурорів» визначено, що повага до верховенства права зумовлює високі етичні стандарти у поведінці прокурорів та суддів, як під час, так і за межами виконання службових обов`язків, що дозволяє створити у суспільстві довіру до правосуддя. Прокурори діють від імені людей і в інтересах суспільства. Тому вони повинні завжди підтримувати особисту доброчесність і діяти відповідно до закону, справедливо, неупереджено та об?єктивно, поважаючи та дотримуючись основних прав і свобод, включаючи презумпцію невинуватості, право на справедливий суд і принципи рівності сторін, поділ влади та обов?язкову силу остаточних судових рішень. Вони зобов?язані бути вільними від політичного чи іншого впливу.

Відповідно до пунктів 1, 3 Керівних принципів, що стосуються державних обвинувачів, які прийняті восьмим Конгресом Організації Об`єднаних Націй з профілактики злочинності та поводження з правопорушниками (Гавана, Куба, 27 серпня - 7 вересня 1990 року), особи, відібрані як обвинувачі, повинні мати високі моральні якості та здібності. Обвинувачі, будучи найважливішими представниками системи відправлення кримінального правосуддя, завжди зберігають честь та гідність своєї професії.

Як вірно констатовано судом першої інстанції, поширення публікації «На «дні» прокуратури. Як столичні прокурори відзначали професійне свято» викликало негативний суспільний резонанс.

Ухвалюючи рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді догани, Відповідач 1 виходив з доведеності того, що дії позивача, які полягали в отриманні 01 грудня 2023 року при вході до будівлі Офісу Генерального прокурора від працівників Національної поліції України пакетів, у сукупності із зовнішніми ознаками пакета, місцем, часом, обстановкою та способом його отримання, обґрунтовано створили в суспільстві негативне уявлення про наявність корупційної складової в діяльності органів прокуратури та викликали негативний суспільний резонанс.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 травня 2024 року у справі №9901/865/18 дійшла висновку, що повноваження Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів стосовно оцінювання обставин, пов`язаних з дисциплінарним проступком прокурора, його особистих якостей, наявність чи відсутність шкоди авторитету прокуратури внаслідок дій чи бездіяльності прокурора, якому ставлять у провину вчинення дисциплінарного проступку, вибір виду дисциплінарного стягнення - є дискреційними та належать до її виключних повноважень, у зв`язку із чим результати такої оцінки не можуть бути об`єктом судового контролю.

В аспекті обставин і аргументів, які встановлено і викладено Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів в оскаржуваному рішенні, колегія суддів не вбачає вагомих, достатніх підстав для втручання в оскаржуване рішення дисциплінарного органу, оскільки це рішення не видається і не є незаконним, надмірно формальним, свавільним, явно несправедливим, дискримінаційним, номінальним, декларативним чи таким, що містить істотні порушення здійснення процедури розгляду дисциплінарного провадження, зокрема й права позивача бути почутим, за яких таке рішення дисциплінарного органу не може залишатися в силі.

Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів у спірному рішенні достатньою мірою аргументувала, які саме обставини та у зв`язку із чим, на її думку, можуть негативно вплинути на суспільну довіру до органів прокуратури.

Рішення ухвалено на відкритому засіданні на підставі наявних у Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів матеріалів, після їх дослідження та обговорення обставин, що стали підставою для відкриття дисциплінарного провадження. Беручи до уваги те, що відповідач ухвалив спірне рішення на підставі волевиявлення більшості його членів за результатом дослідження обставин на відкритому засіданні, навів мотиви свого висновку, судова колегія не вбачає упередженості чи свавільності у діях відповідача або інших обставин, які б дозволяли ставити під сумнів результати голосування членів Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

За наведених обставин колегія суддів висновує, що встановлені Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів обставини, що відбувалися 01 грудня 2023 року за участю позивача, є обґрунтованими та достатніми для висновку про наявність у його діях ознак дисциплінарного проступку, а отже, і про наявність підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, передбаченої пунктом 6 частини першої статті 43 Закону № 1697-VII, та накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді догани, що є водночас найм`якішим дисциплінарним стягненням, яке могло бути застосоване за вчинення дисциплінарного проступку.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що наявні правові підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи пунктів 1, 4 частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також неправильно застосовані норми матеріального права, що стали підставою для невірного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, та відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та Офісу Генерального прокурора - задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення та наказу - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, визначені статтями 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 28 травня 2025 року

Суддя доповідач: В.Ю. Ключкович

Судді: О.О. Беспалов

І.О. Грибан