Справа № 520/14656/24
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про застосування заходів процесуального примусу

26 травня 2025 р. Справа № 520/14656/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши у письмовому провадженні питання про застосування заходів процесуального примусу до ОСОБА_1 у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

1. Визнати бездіяльність головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області, яка полягає у нездійсненні перерахунку моєї пенсії та її виплаті згідно до наданих Північно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції довідок про грошове забезпечення від 02.06.2023 року за № 348/4.1/12-23, № 349/4.1/12-23 та № 350/4.1/12-23-протиправною.

2. Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату перерахованої пенсії згідно до наданих Північно- Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції довідок про грошове забезпечення від 02.06.2023 року за № 348/4.1/12-23, за № 349/4.1/12-23 та № 350/4.1/12-23 з виплатою недоотриманих сум пенсії.

3. Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати до суду звіт про повне виконання судового рішення по цій справі у строк 30 (тридцять) днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2024 року по справі № 520/14656/24 аміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області, яка полягає у нездійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 та її виплаті згідно до наданих Північно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції довідок про грошове забезпечення від 02.06.2023 року за № 348/4.1/12-23, № 349/4.1/12-23 та № 350/4.1/12-23.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 перерахованої пенсії згідно до наданих Північно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції довідок про грошове забезпечення від 02.06.2023 року за № 348/4.1/12-23, за № 349/4.1/12-23 та № 350/4.1/12-23, з виплатою недоотриманих сум пенсії.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2025 року по справі № 520/14656/24 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2024 по справі № 520/14656/24 - в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасовано.

Прийнято в цій частині постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату недоотриманих сум пенсії відповідно до довідок Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 02.06.2023 за № 348/4.1/12-23, за № 349/4.1/12-23 та за № 350/4.1/12-23 без обмеження пенсії будь-яким максимальним розміром з 01.02.2021.

У задоволенні вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати до суду звіт про повне виконання судового рішення по цій справі у строк 30 (тридцять) днів з дня набрання цим рішенням законної сили відмовлено.

06.02.2025 року Харківським окружним адміністративним судом позивачу було видано виконавчий лист, на виконання постанови ДААС від 20.01.2025 року по даній справі, щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату недоотриманих сум пенсії відповідно до довідок Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 02.06.2023 за № 348/4.1/12-23, за № 349/4.1/12-23 та за № 350/4.1/12-23 без обмеження пенсії будь-яким максимальним розміром з 01.02.2021.

10.02.2025 року до суду від позивача надійшла заява про визнання протиправними дій відповідача при виконанні рішення суду по справі №520/14656/24, в якій просить суд:

1. Визнати бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у не здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2021 та з 01.02.2022 років згідно довідок Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції за № 348/4.1/12-23 та 349/4.1/12-23 при виконанні рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2024 року по справі № 520/14656/24 - протиправною.

2. Визнати бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 за період з 01.03.2024 по 19.03.2025 на підставі довідки Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції за № 350/4.1/12-23 при виконанні рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2024 року по справі № 520/14656/24 - протиправною.

3. Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати до Харківського окружного адміністративного суду детальний розрахунок розміру пенсії ОСОБА_1 з 01 лютого 2021-2024 років по теперішній час та із загальним розміром заборгованості з виплати пенсії на виконання зазначеного рішення суду по цій справі.

Ухвалою суду від 19.02.2025 року по справі № 520/14656/24 заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області при виконанні рішення суду по справі № 520/14656/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без задоволення.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2025 року апеляційну скаргу позивача на ухвалу ХОАС від 19.02.2025 задоволено. Ухвалу від 19.02.2025 скасовано. Справу направлено до ХОАС для продовження розгляду.

05.05.2025 року до Харківського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про відвід головуючому судді, оскільки на думку позивача, в діях головуючого судді наявні обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості цього судді, а саме через значну кількість скасованих Другим апеляційним адміністративним судом процесуальних рішень, винесених суддею Спірідоновим М.О., у справах, в яких позивачем є ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що суддя є "юридичний дебіл".

Тобто, позивачем самостійно створено обставини, що стали підґрунтям для подання заяви про відвід судді через, зокрема, значну кількість скасованих Другим апеляційним адміністративним судом процесуальних рішень, винесених суддею Спірідоновим М.О.

Крім того суд зазначає, що зміст вказаної заяви міститься некоректні висловлювання на адресу головуючого суді по справі, а саме: ""юридичний дебіл".

Право на оскарження у суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантується ст. 55 Конституції У країни. Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ст. 2 КАС). Досягнення зазначеного завдання ускладнюється наявністю такого явища, як зловживання процесуальними правами в адміністративному судочинстві.

Відповідно до приписів ч.1 ст.45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Кодексом адміністративного судочинства України не визначено поняття зловживання процесуальними правами в адміністративному судочинстві. Однак зазначається, що учасники справи маюсь добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`яки (ч. 2 ст 44 КАС).

Про заборону зловживання процесуальними правами йдеться і в нормах міжнародних актів, і в рішеннях Європейського суду з прав людини. У ст. 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-ІУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» регламентується, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 є живим інструментом, який комплексно застосовується під час захисту прав свобод та інтересів людини. Конвенційне положення ст. 17 окреслює заборону зловживання правами. Відповідно до ст. 46 Конвенції суди при розгляді адміністративних справ зобов`язані враховувати практику ЄСПЛ.

У правовій позиції Верховного Суду під зловживанням процесуальними правами розуміється форма умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних із наслідками, до яких вони можуть призвести, використанні наданих прав всупереч їх призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження, перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ, необґрунтованого перевантаження роботи суду.

Отже, зловживання процесуальними правами це:

1. недобросовісна поведінка учасників адміністративної справи, яка виходить за межі процесуального закону;

2. форма умисних, несумлінних дій учасників процесу, які можуть призвести до негативних наслідків.

Види зловживань процесуальними правами визначені у ч. 2 ст. 45 КАС:

1. подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявления завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2. подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом таз тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між судцями;

3. подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

4. необгрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5. узгодження умов примирення, спрямованих на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Їх перелік не є вичерпним та розширюється, враховуючи судову практику.

Суд наголошує, що зокрема, правом на відвід судді учасники справи можуть скористатися у порядку та за процедурою, визначеною ч.3 ст.39 КАС України, відповідно до якої відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що зазначені обставини свідчать про намір позивача маніпулятивно змінити склад суду, визначений за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами ст.31 КАС України.

Суд окремо наголошує, що позивачу достеменно відомо, що звернення до суду з заявою про відвід головуючого судді у даній справі не відповідає вимогам ст. 36 та 37 КАС України, оскільки заява про відвід головуючого по справі Спірідонова М.О. по справі № 520/14656/24 зі схожих підстав, вже вирішувалась та за наслідками її розгляду було винесено ухвалу від 16.09.2024 року (с. Бадюков Ю.В.), якою в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Спірідонова М.О. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено та зазначено зокрема, що оскільки заява ОСОБА_1 про відвід судді Спірідонова М.О. мотивована некомпетентністю судді після скасування прийнятого ним рішення судом апеляційної інстанції та є лише суб`єктивною думкою позивача, а тому не може бути підставою для відводу.

Таким чином суд зазначає, що повторна заява позивача від 05.05.2025 року про відвід судді ОСОБА_2 не містить нових обставин, які відповідно вимогам ст. 36 та 37 КАС України є реальними підставами для відводу (самовідводу) судді Спірідонова М.О., а є лише свідченням зловживанням у цьому випадку процесуальними правами шляхом вчинення умисних дій, з метою перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ, необґрунтованого перевантаження роботи суду.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.45 КАС України з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Зазначені дії позивача можна кваліфікувати як зловживання процесуальними правами на підставі п.2 ч.2 ст.45 КАС України, а саме як вчинення дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Стосовно некоректного висловлювання на адресу головуючого суді по справі, а саме: ""юридичний дебіл", суд зазначає наступне.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 березня 2019 року у справі № 9901/34/19 дійшла висновку, що нецензурна лексика, образливі та лайливі слова, символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників. Використання учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні із судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій свідчать про очевидну неповагу до честі, гідності цих осіб з боку осіб, які такі дії вчиняють.

У постанові від 07 квітня 2021 року у справі № 9901/23/21 Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що у процесуальних відносинах, намагаючись донести певну думку до суду, учасники судового процесу, їхні представники, інші особи мають ретельно підбирати слова, а також з обережністю виявляти емоції щодо інших учасників, їхніх представників, суду, осіб, які не беруть участь у судовому процесі. Суд не повинен толерувати використання нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів, зокрема для надання характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям). Такі слова та символи не можна використовувати ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їхніх представників.

Враховуючи зазначені вище позиції Великої Палати Верховного Суду суд дійшов висновку, що наведені позивачем формулювання вказують на зловживання ним процесуальними правами.

Верховний Суд в ухвалі від 19.03.2025 року по справі № 128/4373/24 звернув увагу, що учасник судового процесу має користуватися процесуальними правами саме з метою виконання завдання адміністративного судочинства, сприяючи тим самим суду у здійсненні правосуддя. Якщо ж такий учасник здійснює певну процесуальну дію не із цією метою, а для досягнення інших цілей (образити, принизити суд, його суддів, виявити до них і до їхніх дій власні негативні емоції тощо), він виходить за межі дійсного змісту відповідного процесуального права, тобто зловживає ним.

Дії учасника справи чи його представника мають бути дотримані не лише за формою, але й за змістом завдань адміністративного судочинства. Зміст права на справедливий суд несумісний зі свідомим виявом такими особами неповаги до честі, гідності, репутації суддів і суду.

У процесуальних відносинах, намагаючись донести певну думку до суду, учасник судового процесу має ретельно підбирати слова, а також з обережністю виявляти емоції щодо інших учасників, суду та конкретних суддів. Суд не має толерувати використання у процесуальних заявах образливих, глумливих і лайливих слів чи символів, використаних зокрема для надання характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, суду (суддям). Такі слова і символи не можна використовувати ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їхніх представників.

Наявність зазначених слів або символів є достатньою для того, щоб суд застосував наслідки, передбачені частиною третьою статті 45 КАС України.

Відповідно до ч.4 ст.45 КАС України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

У відповідності до ст. 144 КАС України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення. Про застосування заходів процесуального примусу суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищенаведені приписи норм процесуального законодавства, вчинення порушення позивачем, а також достатність наявних в матеріалах справи доказів для вирішення зазначеного питання та процесуальну поведінку сторони, суд приходить до висновку про розгляд питання щодо застосування до позивача заходів процесуального примусу.

Одним із заходів процесуального примусу є штраф (п.5 ч.1 ст. 145 КАС України).

Пунктом 2 частини 1 статті 149 КАС України встановлено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України (ч.5 ст. 149 КАС України).

Керуючись принципом верховенства права, гарантованим ст.8 Конституції України та ст.6 КАС України, суд на підставі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини наголошував, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії від 07 липня 1989 року).

У рішенні від 21 жовтня 2010 року у справі Дія-97 проти України (Diya 97 v. Ukraine), заява № 19164/04 Суд констатував, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності та що сторони провадження повинні мати право очікувати застосування вищезазначених норм.

З урахуванням того, що позивач, ОСОБА_1 , допустив зловживання процесуальними правами вдруге, а саме вчинив дії, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями, зокрема шляхом подання до суду заяви про відвід судді та не коректне висловлювання позивачем на адресу головуючого судді по справі, суд приходить до висновку про застосування до позивача заходів процесуального примусу, а саме стягнення з позивача в дохід Державного бюджету України штрафу у розмірі трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 9084,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 31, 39, 44, 45, 144, 149, 294, 373 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

УХВАЛИВ:

Застосувати до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) заходи процесуального примусу за зловживання процесуальними правами у вигляді стягнення в дохід Державного бюджету України через Державну судову адміністрацію України (м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) штрафу в розмірі 3 прожиткових мінімуму для працездатних осіб, що становить 9084 (девять тисяч вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Стягувачем визначити Державну судову адміністрацію України (м. Київ, вул. Липська, 18/5, ), боржником - ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Роз`яснити позивачу, що в силу вимог ч.6 ст. 149 КАС України суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, щодо якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Копії цієї ухвали направити сторонам та до Державної судової адміністрації України в порядку, визначеному ст. 149 КАС України, для звернення до виконання.

Строк пред`явлення ухвали суду до виконання становить три місяці з дня набрання нею законної сили.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Спірідонов М.О.