Справа № 120/3472/24
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2025-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/3472/24 Головуючий у 1-й інстанції: Маслоід Олена Степанівна

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

27 травня 2025 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Курка О. П. Боровицького О. А.

за участю:

секретаря судового засідання: Матвіюк С.О.,

представників позивача: Крамара С. М., Борисової І. Г.,

представника відповідача: Лич С. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "ПРОБУД" на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2024 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "ПРОБУД" до Київської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови в прийнятті митної декларації,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся із позовом до Вінницького окружного адміністративного суду в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості від 06.11.2023 №UA100000/2023/000176/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA100230/2023/000866 від 06.11.2023.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13.08.2024 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Зазначив, що факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару, при цьому надані позивачем документи підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач вказує, що наданні декларантом документи не спростовували виявленні митним органом розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, тому відповідачем правомірно прийняте рішення про коригування такої митної вартості та видано картку відмови.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2025 апеляційну скаргу Приватного підприємства "ПРОБУД" залишено без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13.08.2024 - без змін.

Позивач оскаржив рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду до суду касаційної інстанції.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20.03.2025 касаційну скаргу Приватного підприємства "ПРОБУД" - задоволено частково. Постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2025 у справі №120/3472/24 скасовано. Справу №120/3472/24 передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Верховний Суд вказав про те, що відкриваючи провадження у справі та розглянувши справу у порядку письмового провадження без з`ясування наявності підстав визначених пунктами 1 та 2 статті 311 КАС України, попри розгляд цієї справи судом першої інстанції в загальному порядку, суд апеляційної інстанції порушив норми Кодексу адміністративного судочинства України. Відтак, суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, і не дають можливості перевірити обґрунтованість інших аргументів касаційної скарги.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2025 підготовку справи до апеляційного розгляду закінчено та призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 20.05.2025 о 13:00 у залі судового засідання № 4 Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги та просили суд задовольнити її повністю.

Представник відповідача заперечив проти апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача та пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між позивачем "Покупець" та компанією "CHANGZHOU DEHOME WOOD CO., LTD" (КНР) "Продавець" укладено контракт № CZDH-230414 від 14.04.2023.

Відповідно до умов контракту, продавець зобов`язується передати у власність покупця товар власного виробництва, а покупець зобов`язується прийняти товар і своєчасно сплатити його вартість. Номенклатура, кількість, строки, ціна та умови постачання вказуються в інвойсах та (або) специфікаціях, що є невід`ємною частиною контракту.

Відповідно до комерційного інвойсу №CZDH23710-1 від 05.06.2023 продавцем та покупцем була узгоджена номенклатура, ціна та кількість товару. Загальна вартість товару (SPC ламінована підлога) складає - 110 443,89 доларів США.

З метою здійснення митного оформлення товару, позивачем 03.11.2023 року була подана до відповідача електронна митна декларація № 23UA04U7 разом із відповідним пакетом документів для митного оформлення.

Так для митного оформлення товару, в тому числі на вимогу митного органу, позивачем були надані наступні документи:

- пакувальний лист (Packing list) б/н від 05.06.2023;

- комерційний інвойс (Commercial invoice) CZDH23710-1 від 05.06.2023;

- коносамент WMSS23054526 від 07.06.2023;

- контракт № CZDH-230414 від 14.04.2023;

- специфікація виробника товару № 1 від 28.04.2023 року до вказаного контракту;

- копію митної декларації країни відправлення 01859676 від 05.06.2023 року;

- міжнародна залізнична накладна № 31500568 від 30.08.2023;

- міжнародна залізнична накладна № 31500569 від 30.08.2023;

- міжнародна залізнична накладна № 31500572 від 30.08.2023;

- міжнародна залізнична накладна № 31500575 від 30.08.2023;

- міжнародна залізнична накладна № 31500586 від 30.08.2023;

- міжнародна залізнична накладна № 31500597 від 30.08.2023;

- автотранспортна накладна (CMR) № б/н від 24.10.2023;

- автотранспортна накладна (CMR) № б/н від 26.10.2023;

- автотранспортна накладна (CMR) № б/н від 30.10.2023;

- автотранспортна накладна (CMR) № б/н від 24.10.2023;

- автотранспортна накладна (CMR) № б/н від 26.10.2023;

- автотранспортна накладна (CMR) № б/н від 30.10.2023;

- транзитна декларація Т1 № 23PL322080NU6322Р6 від 13.08.2023;

- транзитна декларація Т1 №23PL322080NU6322Q4 від 13.08.2023;

- транзитна декларація Т1 №23PL322080NU631ZF9 від 13.08.2023;

- транзитна декларація Т1 №23PL322080NU6322R2 від 13.08.2023;

- транзитна декларація Т1 №23PL322080NU6322R2 від 13.08.2023;

- транзитна декларація Т1 №23PL322080NU6322N0 від 13.08.2023;

- висновок про вартість товару ДП «Держзовнішінформ» № 113/672 від 08.09.2023;

- митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів від 03.11.2023 року 23UA30U7.00;

- акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 03.11.2023 року;

- картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA100230/2023/000856 від 03.11.2023;

- банківський документ SWIFT, АТ "ОТП БАНК" № 230809/001052116 від 09.08.2023;

- платіжну інструкцію в іноземній валюті № 12124783 від 09.08.2023 року;

- договір транспортного експедитування № 1304/23/01 від 13.04.2023;

- рахунок фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору № РФ-17723 від 15.08.2023;

- платіжну інструкцію № 351 від 14.09.2023 про оплату транспортно-експедиційних послуг;

- довідку про транспортні витрати № 1508/04 від 15.08.2023;

- договір про надання послуг митного брокера № 04-2023 від 03.08.2023;

- єдині уніфіковані документи на розміщення ти тимчасове зберігання товарів UA100230/2023/63 від 27.10.2023, UA100230/2023/66 від 31.10.2023, UA100230/2023/68 від 02.11.2023.

У вказаній митній декларації митна вартість товару визначена за першим методом - за ціною контракту.

Разом із тим, за наслідком розгляду наданих позивачем матеріалів, відповідачем прийнято спірне рішення про коригування митної вартості товарів від 06.11.2023 № UA100000/2023/000176/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA100230/2023/000866 від 06.11.2023.

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив того, що з огляду на суперечність поданих декларантом документів та за відсутності документів, які б пояснили чи спростували сумніви митного органу щодо задекларованої ним митної вартості товару, останній мав достатні та обґрунтовані підстави для визначення митної вартості товару не за ціною договору (контракту).

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

У відповідності до вимог ч. 1, 2 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи. Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках, а також електронних (сканованих) копій паперових документів, засвідчених електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Частиною 6 ст. 257 МК України передбачено, що умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 318 МК України визначено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Згідно ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 52 МК України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до ч. 6, 7 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно з ч. 1 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Статтею 57 МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); не впливають значною мірою на вартість товару; щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Системний аналіз наведених норм доводить, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. При митному оформленні товарів він зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості у спосіб, визначений законом. В тому числі, митний орган може надіслати декларанту письмову вимогу про надання додаткових документів у тому разі, коли у документах, поданих декларантом для митного оформлення наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Суд також зазначає, що митний орган не повинен витребовувати усі документи, визначені ст. 53 МК України, а лише ті, що дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості. І вже ненадання декларантом повного переліку правомірно витребуваних документів може бути підставою для прийняття митним органом рішення про коригування митної вартості та застосування другорядного методу визначення митної вартості та відмови в митному оформленні випуску чи пропуску товарів через митний кордон.

Вказана позиція також викладена Верховним Судом у постанові від 08.06.2022 справа № 380/1197/20 та від 08.05.2025 у справі № 380/25301/23.

Згідно матеріалів справи між Приватним Підприємством «ПРОБУД» (Україна) «Покупець» та компанією «CHANGZHOU DEHOME WOOD CO., LTD» (КНР) «Продавець» укладено Контракт №CZDH-230414 від 14.04.2023, відповідно до якого продавець зобов`язується передати у власність покупця товар власного виробництва, а покупець зобов`язується прийняти товар і своєчасно сплатити його вартість. Номенклатура, кількість, строки, ціна та умови постачання вказуються в інвойсах та (або) специфікаціях, що є невід`ємною частиною контракту. Поставки здійснюються на умовах CIF, CFR, FOB (Інкотермс-2020).

Позивачем до митного контролю та митного оформлення було надіслано засобами електронного зв`язку згідно зі ст. 257 Митного кодексу України митну декларацію в режимі ІМ 40, якій присвоєно № 23UA04U7 від 03.11.2023.

Відповідно до комерційного інвойсу № CZDH23710-1 товар, що поставляється: SPC Ламінована підлога - панелі прямокутної форми, виготовлені з композиту CaCO3 та ПВХ. Мають закінчений вигляд. З двох торців мають паз, а з двох інших торців - фігурний виступ. HS-код .

Для підтвердження заявленої митної вартості декларантом надані документи передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України. Визначення митної вартості товару позивачем здійснено згідно зі статтями 57, 58 Митного кодексу України за основним методом (за ціною контракту щодо товарів, які імпортуються).

За наслідками опрацювання наданих документів Київська митниця Державної митної служби України дійшла до наступного висновку (ідентифікатор повідомлення 126ef4e0-0f9f-4108-98f3- 672c07d88c89 від 03.11.2023) за результатами опрацювання документів поданих разом з митною декларацією від 03.11.2023 №23UA04U7 встановлено, що надані для підтвердження митної вартості документи містять розбіжності стосовно відомостей щодо включення числових значень складових митної вартості до ціни товару. Також запропоновано за власним бажанням подати додаткові наявні у декларанта документи для підтвердження заявленої митної вартості товару, зокрема, які підтверджують складові митної вартості.

На вищезазначений запит митниці декларантом, листом № 061123/1 від 06.11.2023 наданні пояснення стосовно вартості транспортування товару, а також надано платіжне доручення про сплату відправнику за товар згідно Контракту №CZDH-230414 від 14.04.2023; платіжне доручення №353 про сплату за міжнародне перевезення; висновок цінової експертизи ДП «Держзовнішінформ»; прайс-лист від виробника; копія митної декларації країни відправлення з перекладом українською мовою.

У порядку консультації з митним органом декларантом отримано повідомлення від митниці (ідентифікатор повідомлення 9d8bc69c-6e3e-488f-8c09-fba6deb5940a від 06.11.2023), в якому контролюючий орган вказує, що декларантом не надано повного переліку відомостей, необхідних для документального підтвердження всіх складових митної вартості, необхідних при її обчисленні, відомості щодо ціни, яка сплачена та стосовно відповідності заявленої ціни товарів «дійсній вартості» товарів; не скористався своїм правом на доведення заявленої митної вартості. Та повідомив, що митний орган приймає письмове рішення про коригування митної вартості відповідно до ч. 1 ст. 55 Кодексу.

В свою чергу, для підтвердження заявленої митної вартості, позивачем, були наданні

документи, передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України та документи, що були вказані митною службою, а саме:

1. Пакувальний лист (Packing list) б/н 05.06.2023.

2. Комерційний інвойс (Commercial invoice) CZGDH23710-1 від 05.06.2023.

3. Коносамент (Bill of lading) WMSS23054526 від 07.06.2023.

4. Контракт №CZDH-230414 від 14.04.2023.

5. Специфікація виробника товару №1 від 28.04.2023 до Контракту №CZDH-230414

від 14.04.2023.

6. Контракт на постачання товарів CZDH-230414 від 14.04.2023.

7. Копія митної декларації країни відправлення CZDH230710-1 від 05.06.2023

з перекладом.

8. Міжнародна залізнична накладна ЦІМ/CIM № 31500568 від 30.08.2023.

9. Міжнародна залізнична накладна ЦІМ/CIM № 31500569 від 30.08.2023.

10. Міжнародна залізнична накладна ЦIM/CIM № 31500572 від 30.08.2023.

11. Міжнародна залізнична накладна ЦІМ/CIM № 31500575 від 30.08.2023.

12. Міжнародна залізнична накладна ЦІМ/CIM № 31500586 від 30.08.2023.

13. Міжнародна залізнична накладна ЦІМ/CIM № 31500597 від 30.08.2023.

14. Автотранспортна накладна (CMR) б/н від 24.10.2023.

15. Автотранспортна накладна (CMR) 6/ н від 26.10.2023.

16. Автотранспортна накладна (CMR) б/н від 30.10.2023.

17. Автотранспортна накладна (CMR) б/н від 24.10.2023.

18. Автотранспортна накладна (CMR) б/н від 26.10.2023.

19. Автотранспортна накладна (CMR) 6/н від 30.10.2023.

20. Транзитна декларація Т1 №23PL322080NU6322P6 від 13.08.2023.

21. Транзитна декларація T1 № 23PL322080NU6322Q4 від 13.08.2023.

22. Транзитна декларація T1 № 23PL322080NU631ZF9 від 13.08.2023.

23. Транзитна декларація T1 № 23PL322080NU6322R2 від 13.08.2023.

24. Транзитна декларація Т1 № 23PL322080NU6322R2 від 13.08.2023.

25. Транзитна декларація T1 № 23PL322080NU6322N0 від 13.08.2023.

26. Висновок про вартість товару ДП «Держзовнішінформ» №113/672 від 08.09.2023.

27. Митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів 23UA30U7.00 від 03.11.2023.

28. Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у випадках митного огляду, що здійснюється при виконанні митних формальностей під час митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації) 23UA3007 від 03.11.2023.

29. Картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи

пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100230/2023/000856 від 03.11.2023.

30. Банківський платіжний документ, що стосується товару № 230809/001052116 від 09.08.2023.

31. Платіжна інструкція в іноземній валюті №12124783 від 09.08.2023.

32. Договір транспортного експедування №1304/23/01 від 13.04.2023.

33. Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № РФ-17723 від 15.08.2023.

34. Банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг № 351 від 14.09.2023.

35. Документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 1508/04 від 15.08.2023.

36. Договір про надання послуг митного брокера №04-2023 від 03.08.2023.

37. Єдиний уніфікований документ на розміщення та тимчасове зберігання товарів UA100230/2023/63 27.10.2023.

38. Єдиний уніфікований документ на розміщення та тимчасове зберігання товарів № UA100230/2023/66 від 31.10.2023.

39. Єдиний уніфікований документ на розміщення та тимчасове зберігання товарів №UA100230/2023/68 від 02.11.2023.

Проте 06.11.2023 Київською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2023/000176/2 та складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100230/2023/000866. У вищевказаній Картці відмови як причину у відмові вказано саме прийняття рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2023/000176/2 від 06.11.2023.

Оформлення вищезазначеного товару позивачем здійснено та випущено у вільний обіг за МД №23UA59U3 від 07.11.2023 з урахуванням Рішення про коригування митної вартості товарі. Випуск товарів у вільний обіг здійснено шляхом надання гарантій відповідно розділу X Митного кодексу України.

Стосовно відсутності документів від безпосередніх перевізників суд зазначає наступне.

Згідно матеріалів справи на підтвердження заявленої митної вартості товарів під час проведення митного контролю та митного оформлення позивачем разом з митною декларацією надано документи, передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, що перелічені у графі 44 МД, зокрема: для підтвердження транспортних витрат (фрахту) до кордону України: Договір про транспортне експедирування про перевезення №1304/23/01 від 13.04.2023, довідку про транспортні витрати від 15.08.2023 №1508/04, рахунок на оплату від 15.08.2023 №РФ-17723, платіжну інструкцію від 14.09.2023 №351, міжнародні залізничні накладні ЦІМ/CIM; міжнародні товаро-транспортні накладні (CMR), транзитні декларації Т1.

З наданих документів вбачається, що в даному випадку здійснювалось мультимодальне перевезення вантажу: SPC Ламінована підлога у шести контейнерах - морським транспортом за маршрутом: порт Шанхай, Китай - Гданськ, Польща та наземним залізничним транспортом за маршрутом: Гданськ до пункту Пшемишль - Мостиська (Польща) - Вишневе (Україна).

Відповідно до рахунку на оплату та довідки про транспортні витрати - вартість морського перевезення за межами державного кордону України (HANGHAI, CH GDANSK, PL) складає 267 682,15 грн; залізничне перевезення контейнерів за межами державного кордону України від Гданську до пункту пропуску Пшемишль - Мостиське складає 394 940,88 грн, включаючи додаткові послуги за межами державного кордону України, а саме: навантажувальні роботи стосовно контейнерів та вантажів, обробка товарів в порту Гданськ, транспортно експедиційні послуги за межами державного кордону складають 56 103,55 грн. Загальна вартість перевезення за межами державного кордону України складає 718 726,58 грн.

Відповідачем також вказувалося про те, що декларантом не надано документів, які видані суб`єктами господарювання, що залучались безпосередньо до договору транспортного експедирування та передбачені Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» (далі Haкaз №599).

Так, у відповідності до Правил заповнення графи 20 декларації митної вартості, затверджених Наказ № 599, до зазначених в пункті 6 частини 2 статті 53 МК України транспортних (перевізних) документів, а також документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів можуть належати:

- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

- банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Позивач, на підтвердження витрат на транспортування надав митному органу: договір транспортного експедування №1304/23/01 від 13.04.2023, довідку про транспортні витрати від 15.08.2023 №1508/04, рахунок на оплату від 15.08.2023 №РФ- 17723, платіжну інструкцію від 14.09.2023 № 351 про оплату за міжнародне перевезення та транспортно- експедиційне обслуговування, міжнародні залізничні накладні ЦІМ/CIM; міжнародні товаро- транспортні накладні (CMR), транзитні декларації Т1.

Вказані документи були видані перевізником, вони не містили розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, не мали ознак підробки.

Таким чином, надані позивачем документи повністю підтверджують розмір витрат на транспортування оцінюваних товарів.

З наведеного вбачається, що факти прийняття товару до перевезення, його перевезення, підтверджуються зазначеними вище документами, які не містять розбіжностей, ідентифікуються зі спірною товарною партією та між собою, тому митниця мала можливість їх перевірити.

Разом з тим приймаючи рішення про коригування митної вартості товару митним органом не враховано, що ПП «ПРОБУД», уклавши договір транспортного експедування №1304/23/01 від 13.04.2023 залучив до транспортування належного йому товару ТОВ «КЛЕВЕР ТІМ», доручивши йому за оплату організувати чи виконати доставку даного товару, за що сплатив відповідну вартість згідно умов договору. Вказаним договором не передбачалося будь яких заборон щодо залучення перевізниками третіх осіб для здійснення перевезень вантажів, не встановлювалось обов`язку, що підприємство (ТОВ «КЛЕВЕР ТІМ»), яке надало документи для підтвердження транспортних витрат, повинно однозначно ідентифікуватись з підприємством, що здійснило перевезення оцінюваного товару.

Відтак, загальна вартість перевезення товару по маршруту Шанхай (Китай) - м. Вишневе (Україна) в розмірі 831 569,96 грн. для ПП «ПРОБУД» залишалась незмінною та саме ця сума зазначена позивачем як витрати на транспортування товару, і підтверджена належними документами.

Щодо ненадання заявки на транспортні послуги суд зазначає, що митний орган під час митного оформлення у позивача не вимагав заявки на перевезення та не зазначив про це у своєму рішенні.

Разом з тим позивач надав до митного оформлення на підтвердження витрат на транспортування вичерпний перелік документів, а саме, договір транспортного експедування №1304/23/01 від 13.04.2023, довідку про транспортні витрати від 15.08.2023 №1508/04, рахунок на оплату від 15.08.2023 №РФ- 17723, платіжну інструкцію від 14.09.2023 № 351 про оплату за міжнародне перевезення та транспортно- експедиційне обслуговування, міжнародні залізничні накладні ЦІМ/CIM; міжнародні товаро- транспортні накладні (CMR), транзитні декларації Т1.

Вказані документи не містять розбіжностей і є достатніми доказами, що підтверджують вартість транспортування. У такому випадку позивач не зобов`язаний був надавати заявку на транспортні послуги, яка жодним чином не впливає на митну вартість товару, та не є документом, який передбачений статтею 53 МК України та Наказу №599, а тому висновки митного органу у цій частині є безпідставними.

Водночас, оскільки суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, поклав в основу рішення ненадання декларантом заявки на транспортування, позивач долучив до апеляційної скарги лист - заявку ПП «ПРОБУД» № 01-260523 від 26.05.2023 про надання комплексу послуг з транспортно-експедиційного обслуговування і організації перевезень імпортних вантажів та двосторонню заявку між ПП «ПРОБУД» та ТОВ «КЛЕВЕР ТІМ» №2605/23- 37 від 26.05.2023.

Стосовно того, що у наданому позивачем коносаменті, який прирівнюється в міжнародній практиці до договору морського перевезення, відсутня печатка транспортної компанії, суд приймає доводи позивача про те, що коносамент був виданий в електронній формі за допомогою «TELEX RELEASE» - повідомлення по внутрішній системі про можливість видачі вантажу одержувачу без пред`явлення оригіналу коносаменту. Тобто, при перевезенні вантажів морським транспортом задля запобіганню ризику втрати оригіналів коносаментів сторони міжнародного ділового товарообороту використовують повідомлення «TELEX RELEASE», яке підтверджує можливість для покупця отримання вантажу без надання оригіналу коносаменту ("BILL OF LADING"), так як даний оригінал переданий перевізнику в порту відправки. Наявність TELEX RELEASE дозволяє отримувачу забрати з порту прибутий контейнер без пред`явлення оригіналів коносамента. Вказані обставини виключають можливість проставляння відміток на коносаменті.

При цьому відповідачем не вказано яким саме чином відсутність печатки транспортної компанії у коносаменті впливає на митну вартість товару. Достовірність факту прийняття товару перевізником до перевезення та видачі коносаменту, як підтвердження одержання товару від продавця під сумнів не ставилось ні митницею ні судом.

Щодо тверджень відповідача про відсутність числових значень витрат на транспортування та транспортного документу щодо транспортування між пунктами порт Гданськ станція Глівіце суд зазначає наступне.

Згідно матеріалів справи між ПП «ПРОБУД» та ТОВ «КЛЕВЕР ТІМ» укладено Договір про транспортне експедитування № 1304/23/01 від 13.04.2023, відповідно до п.1.1 якого Еспедитор (ТОВ «КЛЕВЕР ТІМ») зобов`язується за доручення і за рахунок ПП «ПРОБУД» виконати або організувати виконання комплексу послуг з транспортно-експедиційного обслуговування і організації перевезень експортних, імпортних і транзитних вантажів клієнта морським і наземним транспортом, а також надавати інші послуги, необхідні для доставки вантажів клієнта.

При цьому маршрут товару за межами державного кордону України підтверджується всіма документами, які були наданні митному органу, а саме:

- морське перевезення вантажу (Шанхай - Гданськ) - Коносамент (Bill of lading) WMSS23054526 від 07.06.2023;

- залізничне перевезення за межами державного кордону України від Гданську до Глівіце - підтверджується транзитними деклараціями Т1 №23PL322080NU6322P6, № 23PL322080NU6322Q4, № 23PL322080NU631ZF9, №23PL322080NU6322R2, № 23PL322080NU6322R2, № 23PL322080NU6322N0 від 13.08.2023;

- Глівіце Пшимишль Мостицецке підтверджується міжнародними залізничними накладними № 31500568, № 31500569, № 31500572, № 31500575, № 31500586, № 31500597 від 30.08.2023.

Крім того, дане підтверджується і довідкою ТОВ «КЛЕВЕР ТІМ» «Про транспортні витрати» № 1508/04 від 15.08.2023, та рахунку № РФ-117723 від 15.08.2023 вартість транспортних витрат складає, 831 569,96 грн в тому числі:

- морське перевезення вантажу за межами державного кордону України (Шанхай - Гданськ) 267 682,15 грн;

- залізничне перевезення за межами державного кордону України від Гданську до пункту пропуску Пшемишль - Мостицька 394 940,88 грн;

- додаткові послуги за межами державного кордону України, а саме: навантажувально-розвантажувальні роботи стосовно контейнерів та вантажів, обробка товарів в порту Гданськ, транспортно експедиційні послуги за межами державного кордону 56 103,55 грн;

- транспортно-експедиційне обслуговування на території України 112 843,38 грн.

Таким чином, позивачем надані всі документи підтверджуючі перевезення вантажу на кожній ділянці руху із зазначенням вартості на цих ділянках.

Крім того, для беззаперечного підтвердження маршруту перевезення вантажу, позивач звернувся до ТОВ «КЛЕВЕР ТІМ» з проханням надати відповідні пояснення. Із вказаних пояснень ТОВ «КЛЕВЕР ТІМ» № 16.09.2024/19691 від 16.09.2024 слідує, що вартість перевезення контейнерів за маршрутом Гданськ-Глівіце вже включено у вартість перевезення контейнерів за межами державного кордону України.

Стосовно порушення термінів оплати суд зазначає, що такі порушення жодним чином не впливають на митну вартість. Такі прострочення можуть впливати виключно на відносини між сторонами за договором та створювати для однієї з них право стягувати збитки, неустойку тощо.

Крім того Верховний Суд у постановах від 17.04.2018 у справі №815/329/17, від 19.11.2024 у справі № 420/23588/23 та від 08.05.2025 у справі № 380/25301/23 наголосив, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий), так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) не впливають на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом.

Посилання відповідача на інформацію, що міститься у митного органу щодо вартості перевезення за відповідним маршрутом не може вважатись достатнім, об`єктивним та обґрунтованим доказом заниження транспортних витрат.

Декларантом наданий до митного оформлення вичерпний перелік документів, що підтверджують вартість витрат на транспортування. Ці документи не мають протиріч у своїй сукупності та дозволяють митниці здійснити контроль розрахунку митної вартості шляхом перевірки її числових значень.

Щодо коригування митної вартості товарів із застосуванням резервного методу суд зазначає, що під час розмитнення товару митний орган під сумнів не ставив договірні відносини ПП «ПРОБУД», а тільки щодо транспортної складової (залучення третіх осіб до перевезення). Однак, не дивлячись на той факт, що транспортні витрати становлять всього 15% від загальної митної вартості товару, митний орган збільшив митну вартість товару більше як 2,33 рази, при цьому не надавши цифрових значень з чого випливає митна вартість за резервним методом.

Проте, із порівняльного аналізу митної декларації №23UA59U3 від 07.11.2023, що подавалась позивачем для здійснення митного оформлення товару, та митної декларації від 23.08.2023 №23UA4945, що були використані митним органом як джерело числового значення для коригування митної вартості, відповідач використовував декларацію, які не стосуються ввезеного позивачем товару, такі як: не відповідають фірмі виробника, торговельній марці, країні походження та інших характеристик відповідного товару, як розмір та товщина ламінату (позивач ввозив SPC Laminate Floor/ламінована підлога Free Step Unix 1220*180*3.5 мм; Verband Hand Shaben 1220*150*5.0 мм; Verband Cement 610*305*4.0 мм; Verband Cement 610*305*6.0 мм; Verband Galerie 1220*180*5.0 мм; Grunholz Triumf 1220*150*6.0 мм; Grunholz Visage 1220*150*6.0мм фірми-виробника CHANGZHOU DEHOME WOOD CO.,LTD, Китай, загальним обсягом 15 321,695 м2 (оптова партія товару), тоді як митний орган взяв для порівняння ламінат фірми-виробника «DEKORA S.A», країна виробник Польща, розміром 592*148*5 мм в кількості 207, 496 м2 (роздрібна партія товару/або дрібний опт).

Однак, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару митним органом не наведено порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що є порушенням ч. 2 ст. 55 МК України.

Таким чином у даному випадку ПП «ПРОБУД» діяло на підставі Контракту, визначених в ньому умов та цін, що підтверджується наданими до митної декларації документами. Відповідні умови контракту належним чином узгоджені між сторонами, тобто випливають із господарської діяльності позивача та його контрагента та їх домовленостей за контрактом. При цьому самостійне та необґрунтоване визначення контролюючим органом ціни товару не може впливати на права та обов`язки сторін Договору, за умови їх підтвердження належними документами.

Отже позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені митним законодавством, що вказує на правильність визначення ним митної вартості товару за першим методом. Натомість, всупереч частини другої статті 77 КАС України контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами правомірності спірних у справі індивідуальних актів.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення позову шляхом визнання протиправним та скасування рішення відповідача про коригування митної вартості від 06.11.2023 №UA100000/2023/000176/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA100230/2023/000866 від 06.11.2023.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Частиною 6 ст. 139 КАС України вказано, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню 124 565,95 грн судового збору сплаченого згідно платіжних інструкцій №38 від 22.02.2024 на суму 3028 грн, №23 від 01.02.2024 на суму 25999,18 грн, №252 від 18.09.2025 на суму 43540,77 грн, №388 від 20.02.2025 на суму 51998,00 грн.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Приватного підприємства "ПРОБУД" задовольнити повністю.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2024 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості від 06 листопада 2023 року №UA100000/2023/000176/2.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA100230/2023/000866 від 06 листопада 2023 року.

Стягнути на користь Приватного підприємства "ПРОБУД" витрати понесені на сплату судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Державної митної служби України в сумі 124 565,95 грн (сто двадцять чотири тисячі п`ятсот шістдесят п`ять гривень 95 коп).

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Курко О. П. Боровицький О. А.