Справа № 559/1785/25
Суддя: Макеєв С. В.
Дата ухвалення: 2025-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 559/1785/25
Провадження № 2-а/559/50/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Макеєва С.В.

з участю секретаря судового засідання Франчук А.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Гарголь Віталій Віталійович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій сторін.

представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Гарголь Віталій Віталійович звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №1/309 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП. В обґрунтування позову вказує, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є безпідставним, необґрунтованим та недоведеним, а постанова є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав. 08.03.2025 ОСОБА_1 дійсно було вручено повістку за викликом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 по повістці №1060 для уточнення військово-облікових даних та проходження ВЛК на 14.03.2025, 09:00 год. Однак, ОСОБА_1 з 13.03.2025 по 18.03.2025 перебував на лікуванні, що підтверджується листком непрацездатності 30587942-1.2 від 13.03.2025, виданого КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Дубенської міської ради.

Відповідно до частини 2 пункту 23 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560, поважними причинами неприбуття громадян у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій, визнаються, зокрема, хвороба громадянина, яка позбавила його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк. 14.03.2025 ОСОБА_1 було подано заяву до ІНФОРМАЦІЯ_2 з повідомленням про поважність причин неприбуття за викликом по повістці та долучено зазначений листок непрацездатності. Окрім того, ОСОБА_1 11.03.2025 уточнено військово-облікові дані та 10.03.2025 пройдено військово-лікарську комісію. Також, ОСОБА_1 є кандидатом юридичних наук та працює старшим викладачем кафедри обліку, фінансів та права ВМУРЛ «Україна», а відтак не підлягає призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

28.04.2025 ОСОБА_1 прийшов за телефонним викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 де йому було повідомлено, що він порушив мобілізаційне законодавство та складено протокол про адміністративне правопорушення №309 від 28.04.2025 та в той самий день складено оскаржувану постанову. Отже, відповідачем порушено процедуру притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та забезпечення його прав на об`єктивний та справедливий розгляд справи.

Відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_3 подано відзив на позовну заяву, згідно якого вважають, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та необґрунтованими. У відзиві вказують, що позивач перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_4 . Військовозобов`язаному ОСОБА_1 під особистий підпис у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 було вручено повістку №1060 про виклик на 14.03.2025, 09:00 год. для уточнення даних та проходження медичного огляду. У визначений строк на 09.00 годину 14.03.2025 року позивач ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 надавши заяву від 14.03.2025 про неможливість прибуття у зв`язку з хворобою, проте чіткої причини неприбуття зазначено не було та не було надано жодного медичного документу на підтвердження хвороби. Також у три денний строк від визначеної у повістці дати і часу прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 не повідомив про причини неявки шляхом безпосереднього звернення та у будь-який інший спосіб. Також ОСОБА_1 особисто не з`явився у строк, що не перевищує сім календарних днів, тобто до 21.03.2025 року. У відповідності до статті 259 Кодексу України про адміністративне правопорушення автоматизованими засобами АІКС «Оберіг» Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів 20.03.2025 року було сформовано електронне звернення до Дубенського районного відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області №Е1696087, щодо доставлення позивача, який вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП, до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Лише 28.04.2025 року ОСОБА_1 самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 було виявлено факт адміністративного правопорушення, щодо позивача складено протокол про адміністративне правопорушення та оскаржувану постанову. Жодних заяв, скарг, заперечень чи відмови під час розгляду адміністративної справи від позивача не надходило. Також ОСОБА_1 не надав жодного медичного документу на підтвердження поважної причини неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 по повістці. Дата відкриття листа непрацездатності 19.03.2025 по 21.03.2025, отже позивачем надано неправдиві відомості у заяві від 14.03.2025. Тому, просять у задоволенні позову відмовити у повному обсязі та вказати ОСОБА_1 суворо дотримуватися вимог чинного законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, військовий обов`язок та військову службу.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 09.05.2025 відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 28.04.2025 заступником начальника центру-начальником мобілізаційного відділення підполковником ОСОБА_2 складено відносно ОСОБА_1 протокол №309 з мотивацією, що останній не зв`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 по повістці №1060 для уточнення даних, яку отримав під особистий підпис 08.03.2025. Своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Вказаний протокол було отримано ОСОБА_1 особисто, про що свідчить його підпис у відповідній графі. У протоколі позивач зазначив, що не з`явився за викликом у зв`зку з хворобою, що підтверджується листком непрацездатності 30587942-1.2 від 13.03.2025 до 21.03.2025 перебував на лікарняному, а з 24.03.2025 перебував у відпустці за власний рахунок, перебував у санаторії. (а.с. 13-14).

28.04.2025 тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн.(а.с. 11-12).

Згідно листка непрацездатності 30685925-1: дата відкриття 19.03.2025, дата закриття 21.03.2025, причини непрацездатності - захворювання або травма загального характеру (а.с. 16).

Як свідчить диплом НОМЕР_1 , ОСОБА_1 є кандидатом юридичних наук (а.с. 19).

Згідно довідки №17/01-07 від 11.03.2025, ОСОБА_1 працює старшим викладачем кафедри обліку, фінансів та права ВМУРЛ «Україна» (а.с. 20).

IV. Норми права, які застосував суд.

Відповідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За приписами ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Пунктом 2 ч.1 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачено, що взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України: на військовий облік військовозобов`язаних підлягають зокрема, громадяни України, які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників. Ця норма чинна з 04.04.2024.

18 травня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11.04.2024. Цим Законом положення ч.10 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" викладено в новій редакції, згідно якої, зокрема встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Також, абзацом 7 та 8 частини 3 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка). У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Згідно пункту 21 "Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військовообліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Згідно п.24 Порядку, у разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Пунктом 28 Порядку передбачено, що виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки.

Згідно п. 41 Порядку, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та пункту 19 Порядку №1487 громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Згідно із ч.7 ст.1 вказаного Закону №2232-ХІІ, виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

У відповідності до положень ст. 235 КУпАП Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

19.05.2024 набув чинності Закон №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст. 210 КУпАП було доповнено частиною 3, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено..

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

В цій справі судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 не зв`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 14.03.2025, на 09:00 год. по повістці №1060 для уточнення даних, яка була вручена йому під особистий підпис, пославшись на хворобу. Також ОСОБА_1 особисто не з`явився у строк, що не перевищує сім календарних днів, тобто до 21.03.2025 року.

Посилання позивача на те, що він з 13.03.2025 по 18.03.2025 перебував на лікуванні, не підтвердженні належними доказами, а у наявній в матеріалах справи копії листка непрацездатності 30685925-1 зазначено дату відкриття 19.03.2025, дату закриття 21.03.2025, причини непрацездатності - захворювання або травма загального характеру, що не спростовує факту вчинення відповідного адміністративного правопорушення.

Факт вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення доводиться наявними у матеріалах справи доказами. Відтак, відповідач діяв правомірно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а оскаржувана постанова в цій частині є обґрунтована, тобто прийнята з урахуванням усіх обставин, що мають значення для ухвалення рішення. Отже, позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.77, 205, 241-246, 286, 268-271 КАС України, Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», Конституцією України, суд, -

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Гарголь Віталій Віталійович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Представник позивача - адвокат Гарголь Віталій Віталійович, електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_5

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 (адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

Суддя С.В. Макеєв