Справа № 160/22347/24
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2025-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 травня 2025 року м. Дніпросправа № 160/22347/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року (суддя Букіна Л.Є.) в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИВІЛЬНЕ»

до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРИВІЛЬНЕ» звернулося до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 04.06.2024 № .

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року позов задоволено, а також стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИВІЛЬНЕ» понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн та судові витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зокрема зазначає, що інформація з системи M.E.doc не може вважатися належним доказом. Також вважає, що судом необґрунтовано стягнуто витрати на правничу допомогу за рахунок відповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що посадовою особою Новомосковського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку з питання своєчасності реєстрації ТОВ «ПРИВІЛЬНЕ» податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН відповідно до вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, за результатом якої складено Акт від 29.04.2024 № 30751/04-36-04-09/43641140.

В ході перевірки було встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРИВІЛЬНЕ» строків реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН, визначених п. 201.10 ст. 201 ПКУ, а саме: порушення граничних термінів реєстрації до ПН/РК №18819//586, складеної 30.12.2022, зареєстрованої 16.03.2023, затримка реєстрації в ЄРПН зазначених ПН/РК склала 60 днів.

Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, на підставі п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України прийнято податкове повідомлення-рішення від 04.06.2024 № , згідно з яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИВІЛЬНЕ» застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 16 782,47 грн.

Назване рішення є предметом оскарження в даній справі.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що за приписами пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків, зокрема: для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Згідно з п. 192.1 ст. 191 ПК України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;

отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Верховний Суд в аналогічному спорі дійшов правового висновку, що санкції, передбачені пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України не можуть бути застосовані до покупця, якщо продавець не виконав свого обов`язку щодо своєчасного надіслання розрахунку коригування отримувачу (постанова ВС від 28.04.2020 у справі № 810/198/16).

Суд першої інстанції обґрунтовано застосував наведену правову позицію та вірно зауважив, що згідно з інформацією з електронної бази «М.Е.Дос», копія якої міститься у матеріалах справи, позивачем отримано вказаний розрахунок коригування від контрагенту не вдень його складення, 28.02.2023 о 15:50.

Доводи апелянта, що інформація з системи M.E.doc не може слугувати належним доказом дати отримання розрахунку, не є слушними, адже податковим органом не надано до суду інших доказів, які спростовують наведену інформацію.

Відтак, колегія суддів підтверджує правильність висновку суду першої інстанції, що у позивача виник обов`язок по реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних з 28.02.2023.

Також судом першої інстанції вірно враховано, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення пункту 89 Підрозділ 2 розділу XX Податкового кодексу України, відповідно до яких тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням таких граничних строків, зокрема: для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 18 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРИВІЛЬНЕ» зареєструвало розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 18819 від 30.12.2022 до податкової накладної № 11510//586 від 20.12.2022 16 березня 2023 року, що підтверджується квитанцією про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних з реєстраційним номером , тобто в межах строку, встановленого пунктом 89 Підрозділ 2 розділу XX Податкового кодексу України.

Відтак, застосування до позивача штрафних санкцій є безпідставним та протиправним, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Також не спростовано відповідачем правильність вирішення судом першої інстанції питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 3-6 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин 7, 9 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, надання представником позивача - Чирвою І.О. адвокатських послуг у суді першої інстанції при розгляді цієї справи підтверджується Договором про надання правової допомоги № АДВ/14 від 27 червня 2023 року, Додатковою угодою № 1 від 01 грудня 2023 року до Договору про надання правової допомоги № АДВ/14 від 27 червня 2023 року, Актом приймання-передачі послуг № 5 від 16 серпня 2024 року до Договору про надання правової допомоги № АДВ/14 від 27 червня 2023 року та Рахунком на оплату № 5 від 16 серпня 2024 року. Загальний розмір понесених витрат складає 10 000,00 грн.

Водночас суд першої інстанції, дослідивши надані документи, виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, дійшов висновку, що стягненню з відповідача підлягають витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок обґрунтованим та розсудливим, який не спростовується доводами апеляційної скарги.

Враховуючи сукупність наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року в адміністративній справі № 160/22347/24 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 27 травня 2025 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.

Повна постанова складена 27 травня 2025 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров