Справа № 520/4306/25
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2025-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 р. Справа № 520/4306/25

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції: Котеньов О.Г.) від 27.03.2025 року по справі № 520/4306/25

за позовом ОСОБА_2

до Харківської обласної прокуратури

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської обласної прокуратури, в якому просить суд:

- визнати бездіяльність Харківської обласної прокуратури за його скаргою від 30 січня 2025 року, щодо неналежного розгляду звернення, яке не розглянуте по суті і не вирішене, тобто протиправно відмовлено у розгляді, чим порушені права позивача;

- зобов`язати Харківську обласну прокуратуру розглянути і вирішити його звернення від 30 січня 2025 року та надати вичерпну письмову відповідь.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Харківської обласної прокуратури про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що 30.01.2025 року відповідно положень ст. 40 Конституції України та ст.ст. 1, 15, 18 Закону України "Про звернення громадян" засобами електронного зв`язку з використанням КЕП керівнику Харківської обласної прокуратури подана скарга з метою спонукання звернутися із позовною заявою до Господарського суду Харківської області в інтересах держави в особі Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області про розірвання договору оренди, укладеного 01.08.2008 року між Барвінківською районною державною адміністрацією в особі голови Барвінківської районної державної адміністрації Беккера М.Л. та ПП ОСОБА_3 на оренду земельної ділянки зі ставком площею 91,7518 на, у тому числі пасовищ 15,5405 га, полезахисних смуг 4,1183 га, під болотами 1,0887 га, під поверхневою спорудою 0,0032 га, під гідротехнічними спорудами 7,0717, під ставком 68,9294 га, яка знаходиться на території колишньої Гусарівської сільської ради. Однак, листом першого заступника керівника Ізюмської окружної прокуратури Харківської області Романа Дмитренко від 07.02.2025 № 58/2-6679-24 позивача повідомлено, що на теперішній час підстав для вжиття заходів представницького характеру не встановлено, тобто як вважає позивач, протиправно відмовлено у задоволенні його скарги. Вказує, що відповідач не врахував, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.11.2024 у справі № 520/20986/24 визнано протиправними дії виконавчого комітету Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області, які полягають у наданні ОСОБА_1 неповної інформації у відповіді від 25.07.2024 № 09-13/М-52/53 на запит від 19.07.2024, та зобов`язано виконавчий комітет Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області надати ОСОБА_1 повну інформацію за запитом від 19.07.2024, а саме про те, хто є платником і отримувачем орендної плати за договором орендної земельної ділянки зі ставком від 01.08.2008 року, орендар якої ПП ОСОБА_3 помер, а Гусарівська сільська рада Барвінківського району Харківської області керівником якої є ОСОБА_4 перебуває в стані припинення та надати копії відповідних документів. Вважає, що відповідач в порушення вимог законодавства, протиправно не надав відповідь за скаргою ОСОБА_1 від 30.01.2025 щодо неналежного розгляду його звернення, яке не розглянуте по суті і не вирішене, тобто позивач вважає, що йому протиправно відмовлено.

Відповідач правом на подачу відзиву не скористався.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 30.01.2025 ОСОБА_1 звернувся до Керівника Харківської обласної прокуратури зі скаргою, в якій просив звернутися із позовною заявою до Господарського суду Харківської області в інтересах держави в особі Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області про розірвання договору оренди, укладеного 01 серпня 2008 року між Барвінківською районною державною адміністрацією в особі голови Барвінківської районної державної адміністрації Беккера М.Л. та ПП ОСОБА_3 на оренду земельної ділянки зі ставком загальною площею 91,7518 га., у тому числі: пасовищ - 15,5405 га., полезахисних смуг - 4,1183 га., під болотами - 1,0887 га., під поверховою спорудою - 0,0032 га., під гідротехнічними спорудами -7,0717, під ставком - 68,9294 га, яка знаходиться на території колишньої Гусарівської сільської ради. За Рішенням суду повернути територіальній громаді в особі Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області земельної ділянки зі ставком загальною площею 91,7518 га., у тому числі: пасовищ - 15,5405 га., полезахисних смуг - 4,1183 га., під болотами - 1,0887 га., під поверховою спорудою -0,0032 га., під гідротехнічними спорудами - 7,0717, під ставком-68,9294 га, яка знаходиться на території колишньої Гусарівської сільської ради. Внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, за фактом самовільного зайняття земельних ділянок зі ставком загальною площею 91,7518 га., у тому числі: пасовищ - 15,5405 га., полезахисних смуг - 4,1183 га., під болотами - 1,0887 га., під поверховою спорудою - 0,0032 га., під гідротехнічними спорудами - 7,0717, під ставком - 68,9294 га, яка знаходиться на території колишньої Гусарівської сільської ради, вчиненого групою осіб. Про результати розгляду та вжиті заходи просив повідомити.

Листом від 07.02.2025 № 58-427 вих. 25 Ізюмською окружною прокуратурою розглянуто звернення позивача від 30.01.2025, яке надійшло з Харківської обласної прокуратури 03.02.2025, щодо вжиття заходів представницького та кримінально-правового характеру, в якому зазначено, що підстави для вжиття заходів представницького характеру не встановлено. Також вказано, що опрацюванням сайту Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області встановлено, що 31.01.2025 рішенням LXXII сесії VIII скликання № 3398-VIII ОСОБА_3 надано згоду на заміну сторони орендаря договору оренди земельної ділянки комунальної власності від 01.08.2008. Одночасно заявнику повідомлено, що копія його звернення в частині неправомірних, на думку заявника, дій кримінально-правового характеру направлено до відділення поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області для перевірки викладених доводів.

Вважаючи, що з боку відповідача наявна протиправна бездіяльність, яка полягає у не наданні відповіді на скаргу, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем своєчасно розглянуто запит ОСОБА_1 та надано вичерпну відповідь на питання, вказане у ньому, а тому відповідачем не вчинено протиправної бездіяльності, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відносини, що виникають між громадянами та органами місцевого самоврядування та/або органами державної влади щодо розгляду звернень, скарг, заяв та клопотань, регулюються нормами Закону України № 393/96-ВР «Про звернення громадян» (далі Закон № 393/96-ВР).

Відповідно до статті 1 Закону № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно ст. 15 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 393/96-ВР звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Відповідно до ст. 7 Закону № 393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Статтею 15 Закону № 393/96 визначено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону № 393/96 звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

З аналізу наведених норм вбачається, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, які зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Згідно з вимогами ст. 131-1 Конституції України функціями прокуратури є : 1) підтримання публічного обвинувачення в суді; 2) організація і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку; 3) представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з частинами 1-3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про прокуратуру" право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Розгляд звернень, направлення відповідей, супровідних листів заявникам в органах прокуратури здійснюється відповідно до Інструкції про порядок розгляду звернень і запитів та особистого прийому громадян в органах прокуратури України, затвердженої наказом Офісу Генерального прокурора від 06.08.2020 № 363 (далі інструкція № 363).

Відповідно до пунктів 1-3 розділу ІІ Інструкції № 363 усі звернення та запити, крім усних звернень, які вирішені на особистому прийомі, підлягають попередньому розгляду. Попередній розгляд звернень та запитів передбачає ознайомлення з їх змістом, перевірку правильності оформлення та належності порушених у них питань до компетенції прокуратури.

Попередній розгляд звернень і запитів після їх реєстрації здійснюється в Офісі Генерального прокурора та обласних прокуратурах підрозділами з організації особистого прийому громадян, розгляду звернень та запитів (далі - відповідальні підрозділи), у окружних прокуратурах - керівниками окружних прокуратур, їхніми першими заступниками та заступниками.

За результатами попереднього розгляду щодо кожного звернення і запиту визначеними у пункті 2 цього розділу особами у межах повноважень приймається одне з таких рішень:

передання для розгляду керівнику органу прокуратури або його заступнику згідно з розподілом обов`язків;

передання для розгляду до відповідного структурного підрозділу Офісу Генерального прокурора, обласної чи окружної прокуратури, прокурору або іншому працівнику органу прокуратури;

направлення за територіальністю та/або належністю;

повернення заявнику з наданням відповідних роз`яснень;

залишення без розгляду за наявності підстав, визначених статтею 8 Закону України "Про звернення громадян".

Згідно з п. 15 розділу ІІ Інструкції № 363 звернення громадян, за результатами розгляду яких не приймалися рішення керівником органу прокуратури і в яких не оскаржуються дії чи рішення працівників цієї прокуратури, відповідальними чи іншими підрозділами у термін не більш ніж п`ять днів надсилаються до відповідної прокуратури нижчого рівня, якщо вирішення порушених у них питань належить до її компетенції.

Відповідь за результатами вирішення звернення надається тим органом прокуратури, якому його надіслано і до компетенції якого належить вирішення порушених у ньому питань.

Згідно з п. 7 розділу І Інструкції № 363 розглянутими вважаються звернення, у тому числі дублетні, які направлено до інших відомств чи прокуратури нижчого рівня, повернуто заявникам або залишено без розгляду, вирішено по суті заявлених вимог.

Зі змісту звернення вбачається, що позивач, звертаючись зі скаргою від 30.01.2025 до обласної прокуратури, не оскаржує дії чи рішення її працівників, натомість останнє стосується фактично перевірки законності використання земельних ділянок, розташованих на території Барвінківської територіальної громади Ізюмського району, що віднесено до повноважень окружної прокуратури.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що скеровуючи розгляд звернення ОСОБА_1 на розгляд Ізюмської окружної прокуратури Харківської області, посадові особи Харківської обласної прокуратури діяли в межах своїх повноважень та відповідно до закону.

Крім того, за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 , останнього повідомлено листом Ізюмської окружної прокуратури Харківської області від 07.02.2025 № 58-427 вих 25, отже відповідачем фактично розглянуто звернення ОСОБА_1 відповідно до вимог Інструкції № 363, та, як наслідок, не вчинено протиправної бездіяльності.

Стосовно доводів позивача про те, що відповідачем не надано відповіді на всі зазначені питання, колегія суддів зазначає, що стосовно фактичних обставин звернення ОСОБА_1 повідомлено, що 31.01.2025 рішенням LXXII сесії VIII скликання № 3398-VIII ОСОБА_3 надано згоду на заміну сторони орендаря договору оренди земельної ділянки комунальної власності від 01.08.2008, а тому підстави для вжиття заходів про які вказує позивач на момент розгляду скарги відсутні.

Доводи апеляційної скарги про безпідставну відмову відповідача у розгляді, вирішенні і задоволенні його заяви колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки обласною прокуратурою розглянуто звернення позивача та направлено його за належністю до уповноваженого органу.

Таким чином, переглянувши рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку в межах вимог та доводів апеляційної скарги, відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Підстави для розподілу судових витрат на підставі ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 по справі № 520/4306/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)І.С. Чалий
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко В.В. Катунов