Справа № 333/2385/25
Суддя: Ковальова Ю. В.
Дата ухвалення: 2025-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/2385/25
Провадження № 2-а/333/75/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого - судді Ковальової Ю.В., секретар судового засідання Дондик О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Громут Володимир Ігорович до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, третя особа: поліцейський 1 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Сметанка Нікіта Сергійович,

за участю:

позивача- ОСОБА_1 ,

представника позивача-Громута В.І.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4273101 від 15.03.2025 року, винесену поліцейським 1 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Сметанка Н.С. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , у виді 425 гривень штрафу за порушення п. 2.1.ґ Правил дорожнього руху України у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП; справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити; стягнути з Відповідача на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 4500,00 грн.

Позовну заяву позивач мотивує тим, що 15.03.2025 позивач керував транспортним засобом марки ВАЗ модель 2107 державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по трасі М 18 Харків Сімферополь з м. Запоріжжя в напрямку м. Дніпро. На 263 км. з метою виконання вимог знаку «Контроль» п. 3.41. Правил дорожнього руху «Забороняється проїзд без зупинки перед контрольними пунктами (дорожня станція патрульної поліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо)», здійснив зупинку, де до нього підійшов працівник поліції та попросив від`їхати до узбіччя. Зазначене прохання було виконано, автомобіль зупинено на узбіччі, де до нього повторно підійшов працівник поліції, який зазначив, що позивач рухався без увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби за межами населеного пункту, чим порушив вимоги п. 9.8 ПДР «На всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар» на що позивач попросив надати відео з фіксацію правопорушення. Ознайомившись (переглянувши) з капралом відеозапис було встановлено, що транспортний засіб марки ВАЗ модель 2107 державний номерний знак НОМЕР_1 рухався з увімкненим світлом фар. Після чого капрал почав вимагати надати йому поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та кудись відійшов. Вчергове повернувшись до автомобілю поліцейський 1 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції капрал поліції Сметанка Н.С. виніс постанову серії ЕНА № 4273101 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 15.03.2025, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 126 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425,00 грн.

Позивач стверджує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поліцейським Сметанка Н.С. не в повній мірі з`ясовані обставини справи, а саме: не було роз`яснено причину зупинки, не встановлено істину, чи дійсно водій вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 126 КУпАП, і чи є в його діях склад адміністративного правопорушення. Відповідач провів формальний розгляд справи і взагалі не з`ясував обставини справи, порушив вимоги ст.ст.17-18, 245 КУпАП, адже матеріали справи не містять будь-яких доказів вчинення адміністративного правопорушення Позивачем. Позивач наголошує на тому, що є лише два випадки, коли поліцейський може перевіряти поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та скласти постанову за його відсутність: при складанні протоколу щодо порушень правил дорожнього руху; при оформленні дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, обов`язок водія пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки полісу страхування виникає лише у випадках складання відносно даного водія протоколу за порушення ПДР України, або при оформленні ДТП. Матеріали справи не містять жодної інформації щодо складання протоколу щодо порушень ПДР та оформлення ДТП. Таким чином, вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Від представника відповідача 25.03.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву. Вказує, що постанова відносно позивача була винесена правомірно, з дотриманням вимог чинного законодавства, оскільки зупинка транспортного засобу мала місце в умовах воєнного стану під час проїзду блокпоста, тому в поліцейського було достатньо підстав для зупинки транспортного засобу. Додатково надали до суду витяг з бази МТСБУ, котрий є беззаперечним доказом відсутності поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на транспортний засіб під керуванням позивача на момент винесення (15.03.2025) оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху та відеозапис зупинки транспортного засобу. Крім того, вважають розмір витрат на професійну правничу допомогу, заявлений позивачем, завищеним та неспівмірним з обсягом наданих адвокатом послуг. У задоволенні позовних вимог просить відмовити, розгляд справи поводити без присутності представника відповідача.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, що, визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Статтею 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з копії оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4273101 від 15.03.2025 року, ОСОБА_1 15.03.2025 о 06 год. 51 хв. на трасі М18 Харків Сімферополь 263 км., керував транспортним засобом марки ВАЗ модель 2107 державний номерний знак НОМЕР_1 без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1.г Правил дорожнього руху, - відсутність у водія поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.126 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною п`ятою статті 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний, зокрема, мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, та страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Приписи п. 21.3 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» закріплюють, що при використанні транспортного, засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Пункт 21.4. цього Закону передбачає, що у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Крім того, виходячи з приписів ст. ст. 53 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 32, 35 Закону України «Про Національну поліцію», п. п. 2.1.г, 2.4 Правил дорожнього руху, Відповідач має право перевіряти наявність у Позивача полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Тому, наведеними положеннями чинного законодавства закріплений безумовний обов`язок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особи, яка керує ним, мати при собі страховий поліс (сертифікат).

Частиною 1 статті 126 КУпАП, визначена адміністративна відповідальність водіїв транспортних засобів за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на вимогу поліцейського не пред`явив ані поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ні внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування, ні страхового сертифіката "Зелена картка", ані документа (посвідчення), що звільняє позивача від обов`язку страхування цивільно-правової відповідальності наземного транспортного засобу.

Як встановлено судом, позивач свою провину у вчиненні інкримінованого правопорушення, який кваліфікований за ч. 1 ст. 126 КУпАП, не визнає.

Позивач в позовній заяві та в судовому засіданні визнає факт своєї відмови у пред`явленні полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, проте вказує на протиправність спірної постанови, оскільки зупинка позивача була безпідставною, не було жодних підстав пред`являти вимогу поліцейським надати поліс.

Так, ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Крім того, п.1.3 Правил дорожнього руху , затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР України) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Статтею 16 зазначеного Закону визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Обов`язок водія мати при собі страховий поліс також встановлено п. 2.1(ґ) ЗУ «Про Правила дорожнього руху», затвердженого постановою КМ України №1306 від 10.10.2001 року.

Статтями 7,9 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що на території України дозволяється використання виключно забезпечених транспортних засобів. Керування на території України транспортним засобом, щодо якого відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Невиконання власником транспортного засобу обов`язку з укладення внутрішнього договору страхування щодо такого транспортного засобу тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Перевірка наявності чинних договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції України під час здійснення регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (у тому числі з використанням працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів та в режимі фотозйомки, відеозапису), а також під час оформлення документів щодо порушення Правил дорожнього руху та оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди;органами Державної прикордонної служби України в місцях здійснення ними прикордонного контролю незалежно від належності та місця реєстрації транспортного засобу; посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, під час здійснення заходів державного нагляду (контролю). Перевірка наявності чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, визначеного статтею 6 цього Закону, здійснюється на підставі інформації, що міститься в Єдиній централізованій базі даних.

Також, суд враховує правову позицію Верховного Суду, сформульовану у постанові 21 листопада 2018 р. у справі №465/6677/16-а (адміністративне провадження №К/9901/15441/18). Верховний Суд, пославшись на приписи статті 53 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», дійшов висновку про право посадових осіб відповідних підрозділів Національної поліції здійснювати перевірку документів водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, та обов`язку водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий поліс, як це передбачено підпунктами 2.1, 2.4 ПДР. Будь-яких додаткових умов для реалізації представником поліції зазначеного службового повноваження та водієм транспортного засобу - зазначеного обов`язку, діюче законодавство не встановлює.

При цьому відповідно до правової позиції, викладеної, зокрема, у постанові Верховного Суду від 25.09.2019 в адміністративній справі №127/19283/17, притягнення позивача до відповідальності та накладення стягнення за частиною 1 статті 126 КУпАП є обґрунтованим, навіть коли факт невиконання вимог ПДР не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Крім того, водій транспортного засобу, є учасником дорожнього руху, який зобов`язаний знати і неухильно дотримувати вимог Закону України «Про дорожній рух», Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху (ст. 14 Закону України «Про дорожній рух»).

Отже, право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у п. 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. На вимогу поліцейського, зокрема на місці здійснення спеціального поліцейського контролю, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та чинний страховий поліс, оскільки жодною нормою законодавства не надано право водію відмовитися від виконання згаданих обов`язків, в тому числі з підстав безпідставної зупинки його транспортного засобу. За загальним правилом водій має спочатку виконати відповідні вимоги, а потім не позбавлений права оскаржити дії працівника поліції.

Правилами дорожнього руху не передбачено право водія не зупинятися на вимогу поліцейського та/чи не пред`являти документи, які дозволяють керувати транспортним засобом.

Також, необхідним для врахування є обставина дії в Україні військового стану, введеного з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та його подальшим продовженням, у зв`язку із чим працівники правоохоронних органів Законом України № 2123-IX від 15.03.2022, наділені додатковими повноваженнями, спрямованими на забезпечення безпеки мирного населення, виявлення та знешкодження осіб, які порушують або мають намір порушити закон, запобігаючи скоєнню злочинів.

Отже в умовах воєнного стану в Україні вибіркова перевірка документів в осіб є, на переконання суду, виправданим заходом, а тому посилання представника позивача на відсутність підстав для зупинки транспортного засобу та перевірки документів на місці здійснення спеціального поліцейського контролю (блокпості) є помилковими.

Таким чином, наданими відповідачем доказами підтверджено наявність законних причин для зупинки транспортного засобу позивача й відповідно доказів на спростування вказаного ОСОБА_1 суду не надав, як й доказів оскарження таких дій працівників поліції.

Отже, в матеріалах даної адміністративної справи також відсутні докази, які б спростували факт вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та підтвердили факт протиправності оскаржуваної постанови.

Також, суд зазначає, що положеннями п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч. 1 ст. 126 КУпАП, а тому суд відхиляє доводи позивача щодо необхідності складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких підстав, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки підтвердився факт вчинення ним правопорушення і правомірність накладення стягнення, в той час як процесуальних порушень при розгляді справи суд не встановив, тому позов є необґрунтованим, а постанова по справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є такою, що відповідає вимогам ст.ст. 283-284 КУпАП і дії відповідача є правомірними.

Керуючись ст.ст. 5, 8, 9, 10, 12, 13, 77, 194, 205, 211, 229, 230, 241, 242, 271 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Громут Володимир Ігорович до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, третя особа: поліцейський 1 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Сметанка Нікіта Сергійович відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: Ю.В. Ковальова