Справа № 200/2027/25
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2025-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2025 року Справа№200/2027/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стойки В.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, буд. 22, м. Вінниця, Вінницька область, 21005, РНОКПП 13322403), третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (м. Слов*янськ, пл.Соборна, ) про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії в якому просила:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 17.01.2025 № 30 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 24.01.2025 № 30 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.01.2025 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду, врахувавши до страхового стажу в повному обсязі період навчання з 25.08.1980 по 28.02.1984, періоди трудової діяльності згідно завіреної належним чином копії трудової книжки від 06.05.1983 серії НОМЕР_2 , а саме: з 04.02.1985 по 15.04.1987, з 05.05.1987 по 28.08.1995 та період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 16.04.1987 по 04.05.1987.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що звернувся до 09.01.2025 року та 17.01.205 року повторно до органів ПФУ із заявою про призначення пенсії відповідно за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішеннями відповідача 1 та відповідача 2 в призначенні пенсії було відмовлено через недостатність страхового стажу 31 рік.

Відповідно довідки РС-право до страхового стажу не було враховано період навчання в повному обсязі з 25.08.1980 по 28.02.1984 та періодів трудової діяльності згідно завіреної належним чином копії трудової книжки від 06.05.1983 серії НОМЕР_2 , а саме: з 04.02.1985 по 15.04.1987, з 05.05.1987 по 28.08.1995 та періоду відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 16.04.1987 по 04.05.1987.

Підставою для невирахування вказаних періодів страхового стажу стало ненадання позивачем оригіналу трудової книжки через її втрату.

Проте позивач зазначає, що надавав до органів ПФУ завірену відділом персоналу Східної митниці Міндоходів належним чином копію трудової книжки серії НОМЕР_2 , яка підтверджує спірні періоди страхового стажу, проте вказану копію враховано не було.

Позивач наголошує, що втратив трудову книжку серії НОМЕР_2 від 06.05.1983 за обставин, які не залежали від нього, а втрата за таких обставин трудової книжки не може слугувати підставою для позбавлення права на пенсію за наявності необхідного страхового стажу.

На підставі вказаного позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 27.03.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, без виклику сторін.

08.04.2025 року третьою особою надані пояснення по справі, згідно змісту яких Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області проти задоволення позову заперечило.

09.04.2025 року відповідачем 1 надано відзив, згідно змісту якого зазначено, що згідно свідоцтва НОМЕР_3 період навчання зараховано до страхового стажу, оскільки при першому поданні заяви про призначення пенсії позивачкою не було надано трудової книжки НОМЕР_2 .

Щодо періоду догляду за дитиною 16.04.1987 по 04.05.1987 відповідач 1 зазначає, що при зверненні про призначення пенсії вперше Позивач надав свідоцтво про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_4 від 11.07.2000, та не надав свідоцтво про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_5 від 06.11.1985.

Відтак відповідач 1 просить відмовити в задоволенні позову.

11.04.2025 року відповідачем 2 надано відзив по справі, згідно змісту якого зазначено, що документ, який підтверджує страховий стаж був наданий позивачем в копії, що не відповідає вимогам Порядку № 22-1.

До того ж, відповідач 2 наголошує, що відповідно Інструкції № 58 позивач має право отримати дублікат трудової книжки.

Відтак позовні вимоги є безпідставними.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

09.01.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) звернулася за призначенням пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України від 09.07.2003 №1058IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Звернення розглядалося за принципом екстериторіальності спеціалістами Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 17.01.2025, яке розглядало заяву від 09.01.2025 року, прийнято рішення №30 про відмову в призначенні пенсії за віком. Зазначено, що згідно статті 26 Закону №1058 починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року не менше 31 року. У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2027року по 31 грудня 2027 року не менше 24 років, після досягнення віку 65 років мають особи за наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно з наданими документами до страхового стажу враховано всі періоди.

Страховий стаж становить 30 років 04 місяці 07 днів.

Відповідно до статті 26 Закону №1058, за наявності страхового стажу 30 років 04 місяці 07 днів, в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

17.01.2025 ОСОБА_1 , повторно звернулася за призначенням пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №30 від 24.01.2025 року в призначенні пенсії відмовлено. Зазначено, що страховий стаж особи становить 30 років 4 місяці 7 днів. За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди роботи. Дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату з 01.11.2027 року.

Відповідно роздруківки фотографії трудової книжки НОМЕР_2 , позивач (в частині спірних періодів):

з 25.08.1980 по 28.02.1984 зарахована до числа учнів Жданівського механіко-металургійного технікуму на 1 курс; відрахована з числа учнів технікуму у зв`язку з його закінченням;

з 04.02.1985 по 15.04.1987 працювала на посаді монтера шляху 3 розряду Мінчермет УРСР трест «Укрремшляхчермет» Жданівської шляхової машинної станції, звільнена з посади за власним бажанням як мати, що має дитину, відповідно до статті 38 КЗпП УРСР;

з 05.05.1987 по 28.08.1995 працювала на посаді медреєстратора поліклініки відкритого типу; звільнена з посади за власним бажанням відповідно до статті 38 КЗпП України.

Роздруківка фотографії являє собою фотокопію зображення сторінок трудової книжки НОМЕР_2 з відбитком на фотокопії круглої печатки «Східна Митниця Міндоходів» та штампом «Східна Митниця Міндоходів, відділ персоналу, згідно з оригіналом»; штамп містить визначення, ПІБ особи та підпис. Дати та номеру сторінок копії не визначено.

Відповідно до свідоцтва про народження від 06.11.1985 серії НОМЕР_5 Позивачка ІНФОРМАЦІЯ_2 народила доньку ОСОБА_3 . Дана інформація також зазначена в паспорті Позивачки серії НОМЕР_6 , який було видано Іллічівським РВ Маріупольського ГУ УМВС України в Донецькій області 03.06.1997.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до абзацу п`ятого підпункту 6 пункту 4, пунктів 9, 10 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280 Пенсійний фонд України у межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Мінсоцполітики видає акти організаційно-розпорядчого характеру, організовує і контролює їх виконання.

Водночас у пункті 5 рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005 Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Пенсійне забезпечення в Україні здійснюється відповідно до норм Законів України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Про пенсійне забезпечення та інших нормативно-правових актів.

Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058).

Закон № 1058 є спеціальним нормативно-правовим актом у сфері пенсійного забезпечення. Закон № 1058 розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону № 1058 виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, умови та порядок пенсійного забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 1058 цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Абзацом 7 ч. 2 ст. 5 Закону № 1058 передбачено, що виключно цим Законом визначаються умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. З 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Частиною 1 статті 24 Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До набрання чинності Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій регулювалися Законом України "Про пенсійне забезпечення", та відповідно до статті 56 якого до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв, при цьому зараховується робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонд відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Згідно спірних правовідносин, які існують в межах даної справи, відповідачами до страхового стажу не було враховано періоди з 25.08.1980 по 28.02.1984, з 04.02.1985 по 15.04.1987, з 05.05.1987 по 28.08.1995, які вбачаються з фотокопії трудової книжки НОМЕР_2 .

При цьому відповідачі в спірних рішеннях зазначали, що «За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди роботи».

Вказана позиція вказує на те, що фотокопія трудової книжки НОМЕР_2 до відповідачів надана не була, що позивачем не заперечується.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В силу абзаців першого та другого пункту 1 Розділу «Загальні положення» Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

Відповідно до п. 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб.

Заява про призначення пенсії, подається заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

Відповідно до п.2.23. Порядку № 22-1 при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

Надаючи оцінку роздруківці фотографії трудової книжки НОМЕР_2 в якості доказу наявності страхового стажу за спірні періоди суд зазначає наступне.

Відповідно Розд. І Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених Наказом від 18.06.2015 року № 1000/5 (далі - Правила № 1000/5), ці Правила встановлюють єдині вимоги щодо створення управлінських документів і роботи зі службовими документами, а також порядок їх архівного зберігання в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності (далі - установи). Ці Правила є нормативно-правовим актом, обов`язковим для виконання всіма установами

Згідно п. 111 Гл. 11 Розд. ІІ Правил № 1000/5, порядок виготовлення, засвідчення та видавання копій документів визначається інструкцією з діловодства установи. Установа має право засвідчувати копії документів, що створюються в ній, за винятком копій документів, які відповідно до законодавства потребують засвідчення в нотаріальному порядку. Копії документів інших установ можуть виготовлятися і засвідчуватися установою в таких випадках: на вимогу судових та інших правоохоронних органів; для внутрішнього використання в установі (під час вирішення питань щодо прийняття громадян на роботу, навчання, засвідчення їх трудових, житлових та інших прав у взаємовідносинах з установою). Наприклад, установа може виготовити і засвідчити копію диплома працівника, яка потім буде підшита до його особової справи. Дозволяється виготовляти копію із засвідченої копії документа, якщо оригінал відсутній або його отримати неможливо. Копії документів виготовляються і видаються на вимогу інших установ або громадян з дозволу керівника установи, його заступників або керівника структурного підрозділу установи. Копія документа повинна відповідати оригіналу, тобто повністю відтворювати інформацію оригіналу і всі його зовнішні ознаки або їх частину. Не допускається виготовляти копії документів з нерозбірливим текстом, підчистками, приписами та іншими необумовленими виправленнями. Копія набуває юридичної сили лише у разі її засвідчення в установленому порядку. Напис про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом», найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії та проставляється нижче реквізиту документа «Підпис» Напис про засвідчення копії скріплюється печаткою установи (без зображення герба) або печаткою структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) установи (за наявності).

Сторінки копії документів (за винятком тих, що мають один аркуш) нумеруються і відмітка про засвідчення копії може доповнюватися відміткою «Всього в копії _____ арк.». За рішенням установи або на вимогу установи, якій надається копія документа, допускається засвідчувати копії документів поаркушно. Вільні копії виготовляються шляхом передрукування або переписування оригіналу документа, що повністю відтворюють його інформацію, але не абсолютно точно відтворюють його зовнішні ознаки (шрифт, реквізити бланка, підпис, печатку тощо). Вільна копія потребує засвідчення відповідно до пунктів 8, 9 цієї глави.

На підставі вказаного суд вважає, що роздруківка фотографії трудової книжки НОМЕР_2 не має доказового значення так як не відповідає вимогам Правил № 1000/5, а тому не відповідає оригіналу трудової книжки в розумінні Порядку № 22-1.

До того ж, відповідно Постанови КМУ від 1 березня 2014 р. № 67 станом на момент виникнення спірних правовідносин, Міністерство доходів і зборів є ліквідованим.

Суд, враховуючи, що оригінал трудової книжки НОМЕР_2 було втрачено на тимчасово окупованій території, та звертає увагу на нижчевикладене.

Згідно Інструкції №56 статті 5.5. «Якщо трудова книжка (вкладиш до неї) стала непридатною (обгоріла, розірвана, забруднена і т.інш.), то власник або уповноважений ним орган за останнім місцем роботи видає працівнику дублікат трудової книжки (вкладиш до неї).

При цьому на першій сторінці трудової книжки, що стала непридатною, робиться надпис "Замість видано дублікат", а книжка повертається її власнику. При працевлаштуванні на нове місце роботи працівник зобов`язаний пред`явити дублікат трудової».

Тобто діючими нормами законодавства передбачено можливість Донецької Митниці Державної митної служби України (що є правонаступником Азовської митниці- органу, де востаннє працював позивач) або надати належним чином засвідчену копію трудової книжки НОМЕР_2 , або дублікат трудової книжки (вкладищ до неї).

На підставі вказаних висновків суд вважає, що періоди навчання та роботи позивача з 25.08.1980 по 28.02.1984, з 04.02.1985 по 15.04.1987, з 05.05.1987 по 28.08.1995 не можуть вважатися підтвердженими в якості страхового стажу, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Щодо періоду відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 16.04.1987 по 04.05.1987.

Як вже було зазначено вище, відповідно до свідоцтва про народження від 06.11.1985 серії НОМЕР_5 Позивачка ІНФОРМАЦІЯ_2 народила доньку ОСОБА_3 . Дана інформація також зазначена в паспорті Позивачки серії НОМЕР_6 , який було видано Іллічівським РВ Маріупольського ГУ УМВС України в Донецькій області 03.06.1997.

Відповідно до пункту 11 Порядку №637 час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми встановлюється на підставі: свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть); документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала.

Наведені норми дозволяють дійти висновку, що час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми до досягнення ними трирічного віку зараховується до страхового стажу та встановлюється на підставі свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть) та документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала. При цьому, вимоги про обов`язкову наявність у свідоцтві про народження дитини відмітки про одержання паспорта чинним законодавством не передбачені.

Суд враховує, що в матеріалах справи відсутні документи, які вказують на те, що ОСОБА_1 працювала до досягнення дитиною 3-річного віку, а тому період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 16.04.1987 по 04.05.1987 підлягає врахуванню до страхового стажу.

При цьому суд звертає увагу позивача на відсутність в матеріалах справи і тих документів, що вказують на період праці до досягнення дитиною 3-річного віку, у більш ширший період ніж з 16.04.1987 по 04.05.1987.

Відтак позов підлягає задоволенню шляхом:

визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 17.01.2025 № 30 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 24.01.2025 № 30 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

Порушені права позивача підлягають поновленню шляхом зобов`язання відповідача 1, як такого, що первинно порушив права позивача, повторно розглянути заяву позивача від 09.01.2025 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду.

Таким чином позов підлягає замовленню частково.

Відповідно до частин 1, 3, 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1937, 92грн. за 2 позовні вимоги немайнового характеру.

Враховуючи задоволення позовних вимог частково судовий збір у розмірі 968, 96 грн підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1, як такого, що первинно порушив права позивача, на користь останнього.

Керуючись положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, буд. 22, м. Вінниця, Вінницька область, 21005, РНОКПП 13322403), третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (м. Слов*янськ, пл.Соборна, ) про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 17.01.2025 № 30 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 24.01.2025 № 30 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.01.2025 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду, врахувавши до страхового стажу період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 16.04.1987 по 04.05.1987.

В іншій частині позову, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 968 (дев*ятсот шістдесят вісім) грн., 96 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Стойка