Справа № 480/2961/23
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2025-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 р. Справа № 480/2961/23

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції: А.І. Сидорук) від 21.01.2025 року по справі № 480/2961/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача у призначенні пенсії за вислугу років позивачу відповідно до ст. 50-1 Закону України ''Про прокуратуру'' від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, з доповненнями згідно із Законом № 3662-12 від 26.11.1993, у редакції Закону від 12.07.2001 № 2663-ІІІ;

- зобов`язати відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України ''Про прокуратуру'' від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, з доповненнями згідно із Законом № 3662-12 від 26.11.1993, у редакції Закону від 12.07.2001 № 2663-ІІІ, з 13.05.2021 з розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 60 календарних місяців роботи відповідно до довідок про складові заробітної плати Сумської обласної прокуратури від 28.04.2021 № 21-349вих-21 та № 21-348вих, від 21-198вих.-22, з урахуванням загального стажу 25 років 11 місяців 10 днів, у тому числі спеціального стажу роботи на посадах прокурора і слідчого прокуратури за період з 03.01.2002 по 26.08.2008 та з 12.05.2009 по 24.03.2021 та періоду проходження служби у Збройних силах України з 01.08.1994 по 29.12.2001, та забезпечити виплату призначеної пенсії без обмеження її максимального розміру.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 21.01.2025 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 13.05.2021.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумськй області розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.05.2021 та прийняти відповідне рішення.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області - відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, за рахунок бюджетних асигнувань, 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн 60 (шістдесят) коп. витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що заява прозивача про призначення пенсії за вислугу років від 13.05.2021 опрацьовувалась за принципом екстериторіальності спеціалістами ГУ ПФУ у Вінницькій області. Зазначеним управлінням було парийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 19.05.2021 № 56. Дане рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років було переглянуто ГУ ПФУ в Сумській області у звязку з зарахуванням періоду догляду за дитиною до стажу за вислугу років. Було винесено нове рішення про відмову у призначенні пенсіх за вислугу років від 06.04.2023 № 56, згідно якого стаж за вислугу років становить 25 років 05 місяців 06 днів, стаж роботи на посадах прокурорів особи - 18 років 00 місяців 07 днів, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, але відсутність довідки про чинну заробітну плату за квітень 2021 року унеможливлює призначити пенсію за вислугу років та провести розрахунок пенсії відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру". Хоча Сумською обласною прокуратурою була надана довідка від 29.08.2022 № 21-245 вих.-22 проте підстави для надання довідки про заробітну плату станом на травень 2021 року відсутні. Наголошує, що у зв`язку з тим, що рішення за результатами розгляду заяву позивача прийнято ГУ ПФУ у Вінницькій області, то у відповідача відсутні підстави для розгляду такої заяви.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому проти її задоволення заперечив та просив відмовити. Вказує, що після направлення заяви про призначення пенсії від 13.05.2021, позивач в електронному кабінеті отримав рішення про відмову у призначенні пенсії від 19.05.2021, однак воно не містить жодної ідентифікації про його прийняття саме ГУ ПФУ у Вінницький області. На зазначене рішення позивачем написано заяву від 27.05.2021 на адресу ГУ ПФУ в Сумській області з вимогою його перегляду та було долучено відповідні витребуванні документи (накази Прокуратури Сумської області про перебування позивача у відпустці по догляду за дитиною № 139к від 12.05.2016, № 113к від 19.04.2017, № 276к від 25.10.2017), що підтверджується відміткою про отримання відповідачем. Як зазначає сам апелянт рішення про відмову у призначенні пенсії від 19.05.2021 було переглянуто ним самим та прийнято нове рішення від 06.04.2023 № 56 (яке не було направлено позивачу взагалі і відомості про його існування стали відомі з апеляційної скарги), яким було зараховано періоди догляду позивачем за дитиною до стажу за вислугу років. Було встановлено стаж за вислугою років 25 років 05 місяців 06 днів, стаж роботи на посадах прокурорів 18 років 00 місяців 07 днів, що дає право на призначення пенсії за вислугою років, але з урахуванням відсутності довідки про заробітну плату саме за квітень 2021 року (при наявності довідки станом на 15.03.2021 від 18.07.2022 №21-198вих-22 Сумської обласної прокуратури, станом саме на місяць звільнення з органів прокуратури 24.03.2021 згідно наказу від 22.03.2021 №202к) було відмовлено в призначенні пенсії.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач 13.05.2021 через сервісний центр ГУ ПФУ в Сумській області звернувся із заявою про призначення пенсії (а.с.18-19).

Відповідач 25.06.2021 повідомив позивача листом, що до заяви від 13.05.2021 не було надано документи про надання роботодавцем позивачу відпустки по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Тому період перебування у такій відпустці не зарахований до вислуги років, що дає право на пенсію згідно ст. 83 Закону № 1697-VII. Для вирішення такого питання позивачу необхідно надати завірені документи до територіального сервісного центру ПФУ або подати їх через веб-портал електронних послуг ПФУ (а.с.36).

01.07.2021 позивач подав начальнику ГУ ПФУ в Сумській області заяву з копіями 3 наказів Сумської обласної прокуратури, що стосуються періоду відпустки позивача по догляду за дитиною (а.с. 33-35, 37-38).

15.07.2021 відповідачем направлено позивачу листа, яким повернуто копії 3 наказів прокуратури. Зазначено, що оригінали таких документів необхідно надати до територіального сервісного центру ПФУ або вони можуть бути подані через веб-портал електронних послуг ПФУ (а.с.39).

20.10.2022 відповідачем направлено листа представнику позивача, в якому повідомлено, що листом ПФУ від 29.06.2022 повідомлено про можливість призначення пенсії позивачу. На його виконання листами від 25.07.2022, 17.08.2022, 23.09.2022 відповідачем напралено запити до Сумської обласної прокуратури про надання довідки про місячну (чинну) заробітну плату перед місяцем звернення за призначенням пенсії, як це передбачено ст.86 Закону № 1697-VII, оскільки така довідка не була додана до заяви від 13.05.2021 (а.с.42).

На переконання позивача, йому протиправно не призначили пенсію, а тому він звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не розглядав заяву позивача про призначення пенсії у спосіб, визначений законодавством України, а саме шляхом прийняття рішення, тому належним способом відновлення прав позивача вважав визнання протиправною бездіяльності щодо нерозгляду заяви позивача та зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача та прийняти відповідне рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1058-ІV).

Відповідно до ч. 1 статті 1 Закону № 1058-IV пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього Закону призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з ч.1 ст.44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частини друга, п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 року № 13-1 (далі - Порядок № 22-1).

Пунктом 1.1 розділу І Порядку № 22-1 встановлено, що заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Відповідно до п. 2.4 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за вислугу років, крім документів, передбачених підпунктами 1-4 пункту 2.1 цього розділу, надаються також документи, що підтверджують стаж роботи, який дає право на призначення такого виду пенсії. Пенсії за вислугу років призначаються у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.

Згідно з п. 4.3 Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії, орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.10.2022 представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області з адвокатським запитом, в якому просив повідомити чи призначена пенсія ОСОБА_1 , якщо ні то чому, та просив надати копію прийнятого рішення стосовно призначення або відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 /а.с. 41/

Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області листом від 20.10.2022 за № 1800-0202-8/38225 повідомило представника позивача про те, що ОСОБА_1 листом ПФУ від 29.06.2022 повідомлено про можливість призначення пенсії гр. ОСОБА_1 . На його виконання Головним управлінням ПФУ в Сумській області листами від 25.07.2022 № 1800-0204-8/25540, від 17.08.2022 № 1800-0204-8/29546 та від 23.09.2022 № 1800-0204-8/34410 направлені запити до Сумської обласної прокуратури про надання довідки про місячну (чинну) заробітну плату перед місяцем звернення за призначенням пенсії, як це передбачено ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII, оскільки така довідка не була додана до заяви від 13.05.2021 про призначення пенсії. Станом на час надання відповіді на запит така довідка не надіслана. /а.с.42/

Основним доводом апеляційної скарги відповідача є те, що заява ОСОБА_1 першочергово була розглянута ГУ ПФУ в Вінницькій області, та прийнято рішення про відмову, яке в подальшому скасовано ГУ ПФУ в Сумській області та також прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

З цього приводу колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показів свідків.

Згідно зі ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Виходячи із норм, викладених в частині 1 статті 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею78 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Матеріали справи, в тому числі й сама апеляційна скарга не містить відповідних рішень на які посилається відповідач, крім того останні не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як вбачається з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 20.10.2022 за № 1800-0202-8/38225, відповідач не вказує, що наявні рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 , також лист не містить жодних додатків.

Відповідачем жодних належних доказів на підтвердження правомірності власних дій (рішення), які є предметом оскарження, надано не було.

Колегія суддів враховує, що спосіб захисту має враховувати суть порушення, допущеного суб`єктом владних повноважень - відповідачем, а тому суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Chahal проти Об`єднаного королівства» (заява № 22414/93) зазначив, що ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, її суть зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органу розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист (параграф 145).

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (параграф 75 рішення Європейського суду з прав людини від 05 квітня 2005 у справі «Афанасьєв проти України»).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів, з урахуванням ч.1 ст.308 КАС України, погоджується з висновком суду першої інстанції, що ефективним та належним способом відновлення порушеного права позивача буде визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 13.05.2021 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.05.2021 та прийняти відповідне рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.01.2025 по справі № 480/2961/23 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційної скарги відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.01.2025 по справі № 480/2961/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)І.С. Чалий
Судді(підпис) (підпис) В.В. Катунов І.М. Ральченко