Справа № 420/7556/25
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2025-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7556/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення в Пересипському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення в Пересипському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 25.06.2024 року №19.08-14/72, яким скасовано статус внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 ; зобов`язати Управління соціального захисту населення в Пересипському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради поновити ОСОБА_1 статус внутрішньо переміщеної особи та виплату допомоги на проживання з 25.06.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з квітня 2022 року вона перемістилась з міста Кам`янка-Дніпровська, Запорізької області до м. Одеса, Одеська область. 29.04.2022 року позивач перебувала на обліку в ЄІБД ВПО у місті Одеса, Одеської області. Після взяття на облік як ВПО. 19.05.2022 Рішенням Управління соціального захисту Пересипського району Позивачу було призначено допомогу у розмірі 2000 гривень з 01.03.2022 по 30.06.2022 року. 25.06.2024 року рішенням управління позивачці було скасовано статус внутрішньо переміщеної особи через подання завідомо недостовірних відомостей. При цьому заявниця не подавала до відповідача жодних нових відомостей, а подані у 2022 році відомості підтверджені документами, що додавалися до заяви. Таким чином позивачем не було надано жодних недостовірних відомостей до Відповідача, тому рішення Управління соціального захисту населення в Пересипському районі Одеської міської ради не ґрунтується на нормах чинного законодавства. Оскільки відповідач спершу сам надав статус внутрішньо переміщеної особи, а потім самостійно позбавив його, без жодних на те підстав. Питання виплати допомоги на проживання врегульовано Постановою КМУ від 20 березня 2022 р. № 332 Про деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. На момент розгляду заяви Постанова №332 діяла в редакції від 19.04.2024 року. Згідно із положенням п. 2 Порядку № 332 передбачала, допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, а також території адміністративно-територіальної одиниці, де проводяться бойові дії та що зазначена в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми єПідтримка, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204. Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, м. Кам`янка-Дніпровська, Василівського району з 24.02.2022 року належить до території активних бойових дій. В свою чергу у Розпорядженні КМУ від 6 березня 2022 р. № 204-р, визначено, що Запорізька область належить до адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми єПідтримка. Міністерство з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 29 квітня 2022 року від 25.04.2022 № 75 Кам`янсько-Дніпровська територіальна громада належить до територій, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 29 квітня 2022 року. Місцем реєстрації та проживанням Позивача до повномасштабного вторгнення була Запорізька область, Василівський р-н, м. Кам`янка-Дніпровська, пр-т 9 Травня, 28 В свою чергу слід зазначити, що м. Кам`янка-Дніпровська входить до Василівського району відповідно до Постанови Верховної Ради України № 33 від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів (Відомості Верховної Ради України (ВВР). Таким чином, позивач проживала та була переміщена з територій на яких велися активні бойові дії до міста Одеси, та після реєстрації як ВПО у неї з`явилося право на отримання допомоги на проживання відповідно до постанови № 332, тому повернутися додому у Позивача можливості немає, відповідно вони мають право стати на облік, як ВПО та отримувати грошову допомогу, що свідчить про те, що жодних недостовірних даних позивач не подавала. Відповідно рішення Управління соціального захисту населення Пересипського району Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про відмову у призначенні допомоги на проживання ВПО від 25.06.2024 року є протиправним та підлягає скасуванню, а позивачу слід поновити статус внутрішньо переміщеної особи та виплати допомоги на проживання для ВПО.

Представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача вказує, що на час введення в Україні воєнного стану згідно з указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 ОСОБА_1 проживала у місті Одесі (тобто не переміщалася з тимчасово окупованої російською федерацією території України, територій, на яких ведуться бойові дії), 25.06.2024 управлінням було прийняте рішення про скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Про прийняте рішення позивачку повідомлено листом, який вона отримала 04.07.2024 під особистий підпис. Жодних доказів про перебування ОСОБА_1 за місцем реєстрації у м. Кам`янкаДніпровська, станом на 24.02.2022, ОСОБА_1 до управління не надавала. Факт проживання ОСОБА_1 у місті Одесі підтверджується актом про проживання/непроживання, складений ОСББ «НАШ ДОМ-124» від 2021 року, листом Одеського національного морського університету від 26.06.2024 №К/0737. Згідно з пунктом 3 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 332 (в редакції, чинній на момент звернення), починаючи з травня 2022 р. допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а також внутрішньо переміщеним особам, у яких житло зруйноване або непридатне для проживання внаслідок пошкодження і які подали до 20 травня 2022 р. заявку на відшкодування відповідних втрат, зокрема через Єдиний державний вебпортал електронних послуг, або за умови подання документального підтвердження від органів місцевого самоврядування факту пошкодження/знищення нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації. Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» визначено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об`єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення. Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті. Тобто, визначальне значення для надання особі статусу внутрішньо переміщеної особи є фактичне проживання її на території, де виникли обставини, зазначені у статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», оскільки внаслідок цих обставин така особа змушена залишити своє місце проживання. Враховуючи те, що ОСОБА_1 проживає у місті Одесі з 2019 року, вимушено не переміщалася з тимчасово окупованої російською федерацією території України, територій, на яких ведуться бойові дії після 24.02.2022, то при заповненні заяв про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи та надання допомоги на проживання надання нею були вказані недостовірні дані. 25.06.2024 управлінням було прийняте рішення про скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 у зв`язку з поданням завідомо недостовірних відомостей та повідомлено її під особистий підпис 04.07.2024. Внаслідок подання недостовірних даних ОСОБА_1 надміру призначені та виплачені кошти допомоги внутрішньо переміщеним особам за період з 01.06.2022 по 29.02.2024 на загальну суму 42000,00 грн. підлягають поверненню.

Ухвалою суду від 19 березня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 19 травня 2025 року зазначену позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк на усунення недоліків з дня отримання копії ухвали шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску.

Ухвалою суду від 27 травня 2025 року продовжено розгляд справи № 420/7556/25 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення в Пересипському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

25 червня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Управління соціального захисту населення в Пересипському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради із заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеною особою та заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (а.с. 39-41).

За результатом розгляду наданих позивачем документів, Управлінням соціального захисту населення в Пересипському районі м. Одеси видало ОСОБА_1 довідку внутрішньо переміщеної особи з м. Кам`янка-Дніпровська, Василівського району, Запорізької області, що підтверджується дублікатом довідки від 25.06.2022 року № 5138- (а.с. 43, 51).

19.05.2022 року Управлінням соціального захисту Пересипського району повідомило ОСОБА_1 про призначення допомогу у розмірі 2000 гривень з 01.03.2022 по 30.06.2022 року (а.с. 42).

25.06.2024 року Управлінням соціального захисту населення в Пересипському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради прийнято рішення № 19.08-14/72, яким ОСОБА_1 скасовано дію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи , з підстав подання завідомо недостовірних відомостей (а.с. 54)

Листом від 02.07.2024 року ОСОБА_1 повідомлено, що заява про встановлення статусу внутрішньо переміщеної особи була сформована ОСОБА_1 з використанням мобільного додатку Порталу Дія 25.06.2022 року, як такої, що має місце реєстрації проживання за адресою: АДРЕСА_1 . 19.06.2024 року ОСОБА_1 вперше звернулась на прийом з питання подовження виплат допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. В ході розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_1 з 01.09.2019 року проживали в м. Одесі та навчались у «Одеському національному морському університеті» згідно з наказом від 01.08.2019р. №206-вк/дфн за кошти державного бюджету з 1 курсу денної форми навчання факультету Воднотранспортних та шельфових споруд ОС «Бакалавр» за спеціальністю 192. «Будівництва та цивільна інженерія». Згідно з абц. 17 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року №509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб», відповідальність за достовірність відомостей, що містяться в заяві про взяття на облік, несе заявник. Також, до ОСОБА_1 було Доведено дію 29 пункту Постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 року №332 «Про порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», яким визначено, що у разі надання особою недостовірної «інформації суми виплаченої допомоги за певний період повертаються особою добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення. Враховуючи викладене, та те що за повідомленням ОСОБА_1 на прийомі 25.06.2024 року підтверджувальних документів стосовно факту переміщення на 01.01.2022 року ОСОБА_1 не має, статус внутрішньо переміщеної особи скасовано рішенням управління від 25.06.2024 №19.08-14/72. Надміру виплачені кошти допомоги за період з 01.06.2022 року по 29.02.2024 року у сумі 42000,00 грн ОСОБА_1 необхідно повернути впродовж місяця на Держказначейську службу України, м. Київ на рахунок Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (а.с. 58-59).

Позивач не погодилась із правомірністю оскаржуваного рішення та звернулась до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 1 ЗУ Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об`єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення. Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Згідно ст. 2 ЗУ Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Відповідно до ст. 4 ЗУ Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам визначає Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. № 332 (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин).

Згідно п. 1 Порядку № 332 допомога призначається для забезпечення соціальної підтримки внутрішньо переміщених осіб із числа незахищених верств населення та стимулювання до працевлаштування внутрішньо переміщених осіб працездатного віку.

Відповідно до пункту 1 Порядку № 332 цей Порядок визначає механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - допомога).

Пунктом 2 Порядку № 332 передбачено, що допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, а також території адміністративно-територіальної одиниці, де проводяться бойові дії та що визначена в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми єПідтримка, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204.

Облік внутрішньо переміщених осіб ведеться відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб».

Згідно п. 3 Порядку №332 допомога надається щомісячно з місяця звернення на період введення воєнного стану та одного місяця після його припинення чи скасування на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень. Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням та дати припинення чи скасування воєнного стану. Допомога внутрішньо переміщеним особам, які звернулися за її наданням до 30 квітня 2022 р. включно, надається починаючи з березня 2022 року. Допомога на проживання призначається автоматично без подання додаткового звернення внутрішньо переміщеним особам, які станом на 1 березня 2022 р. отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (Офіційний вісник України, 2014 р., № 80, ст. 2271). Виплата допомоги внутрішньо переміщеним особам за місяці, у яких вони отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, не здійснюється. Допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 р. у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Пунктами 1, 6 Порядку №509 зокрема передбачено, що довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Довідка діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону та абзацом восьмим цього пункту. Довідку отримує кожна дитина, в тому числі та, що прибула без супроводження батьків, законного представника, а також дитина, яка народилася у внутрішньо переміщеної особи, що перемістилася з територій, на яких ведуться бойові дії, або з тимчасово окупованих Російською Федерацією територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації Російською Федерацією, а також у дітей, у яких внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, знищене або пошкоджене (до ступеня непридатного для проживання) житлове приміщення. У довідці та в заяві про взяття на облік дитини, яка народилась у внутрішньо переміщеної особи, зазначається остання адреса задекларованого/зареєстрованого місця проживання батьків (одного з батьків).

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» визначено вичерпний перелік підстав для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб, за приписами п. 5 якої такими є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа подала завідомо недостовірні відомості.

У відповідності до абз.7 ч.1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», рішення про скасування дії довідки приймається керівником структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання особи та надається внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення.

Згідно п.п. 2, 3 Порядку №509 для отримання довідки повнолітня або неповнолітня внутрішньо переміщена особа звертається особисто, а малолітня дитина, недієздатна особа або особа, дієздатність якої обмежена, - через законного представника із заявою про взяття на облік за формою згідно додатком 1 до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи).

Заява про взяття на облік повинна містити таку інформацію про заявника: прізвище, ім`я та по батькові; громадянство; дата та місце народження; стать; відомості про малолітніх, неповнолітніх внутрішньо переміщених осіб, які прибули разом з ним (у разі необхідності); відомості про законних представників, які супроводжують малолітню дитину, недієздатних осіб або осіб, дієздатність яких обмежена, та осіб, зазначених в абзаці дев`ятому пункту 2 цього Порядку; відомості про зареєстроване та фактичне місце проживання; адреса, за якою з особою може здійснюватися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції, та контактний номер телефону; обставини, що спричинили внутрішнє переміщення; відомості про житлові, соціальні, медичні, освітні та інші потреби; відомості про наявність інвалідності та потребу в технічних та інших засобах реабілітації; відомості про місце навчання/виховання дитини (найменування закладу); відомості про працевлаштування, освіту, спеціалізацію за професійною освітою, посаду, професію.

Як фактичне місце проживання/перебування не можуть зазначатися адреси (місцезнаходження) органів державної влади, місцевого самоврядування, юридичних осіб публічного права, їх підрозділів, будь-яких інших приміщень, за якими внутрішньо переміщені особи фактично не проживають.

Заява про взяття на облік підписується заявником або особою, зазначеною в абзацах сьомому - десятому пункту 2 цього Порядку. Таким особам повідомляється про обробку, використання, зберігання та надання органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, іншим суб`єктам надання публічних послуг в межах повноважень, визначених законом, Адміністрації Держприкордонслужби, Мінцифри та Мінфіну для верифікації персональних даних заявника та особи, від імені якої подається заява, відповідно до вимог Закону України Про захист персональних даних.

Взяття на облік заявника у разі зміни фактичного місця проживання/перебування здійснюється відповідно до пунктів 9 і 9-1 цього Порядку.

Інформація про персональні дані внутрішньо переміщених осіб може передаватися до агенції ООН та Міжнародного Комітету Червоного Хреста за згодою заявника або його законного представника для надання допомоги.

У разі наявності підстав, передбачених статтею 12 Закону, МВС, Національна поліція, ДМС, СБУ, Адміністрація Держприкордонслужби, Мінфін подають уповноваженому органу відповідну інформацію для прийняття рішення щодо зняття з обліку внутрішньо переміщених осіб (п. 7-1 Порядку № 509).

З матеріалів справи вбачається, що 25.06.2024 року Управлінням соціального захисту населення в Пересипському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради прийнято рішення № 19.08-14/72, яким ОСОБА_1 скасовано дію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Підставою для прийняття рішення № 19.08-14/72 від 25.06.2024 року зазначено - подання завідомо недостовірних відомостей. (а.с. 54).

Так, відповідно до ст. 71 Закону України від 17 лютого 2022 року № 2073-IX "Про адміністративну процедуру" письмовий адміністративний акт або усний адміністративний акт, підтверджений у письмовій формі, складається із вступної, мотивувальної, резолютивної та заключної частин. Мотивувальна частина адміністративного акта складається згідно з вимогами цього Закону. У резолютивній частині адміністративного акта зазначається суть прийнятого за результатами розгляду справи рішення. Крім того, можливе викладення додаткових положень, визначених цією статтею.

Згідно ст. 72 Закону України від 17 лютого 2022 року № 2073-IX "Про адміністративну процедуру" адміністративний акт, прийнятий у письмовій формі, або усний адміністративний акт, підтверджений у письмовій формі, повинен мати мотивувальну частину (крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті). Мотивування (обґрунтування) адміністративного акта в письмовій формі повинно забезпечувати особі можливість правильно його зрозуміти та реалізувати своє право на оскарження адміністративного акта.

У мотивувальній частині адміністративного акта зазначаються: 1) дата подання заяви або скарги та стислий зміст вимоги, що в ній міститься (у разі прийняття акта за заявою або скаргою особи); 2) фактичні обставини справи; 3) зміст документів та відомості, враховані під час розгляду справи; 4) посилання на докази або інші матеріали справи, на яких ґрунтуються висновки адміністративного органу; 5) детальна правова оцінка обставин, виявлених адміністративним органом, та чітке зазначення висновків, зроблених на підставі такої правової оцінки виявлених обставин.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, оскаржуване рішення не містить посилання на будь-які відомості, які слугували підставою для прийняття рішення № 19.08-14/72, яким ОСОБА_1 скасовано дію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

При цьому, як зазначив представник відповідача у відзиві, підставою для прийняття рішення слугувало те, що ОСОБА_1 проживає у місті Одесі з 2019 року, вимушено не переміщалася з тимчасово окупованої російською федерацією території України, територій, на яких ведуться бойові дії після 24.02.2022, то при заповненні заяв про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи та надання допомоги на проживання надання нею були вказані недостовірні дані.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що звертаючись із заявою про взяття на облік ВПО та з заявою про призначення допомоги виплат на проживання ВПО позивач ОСОБА_1 зазначала про зареєстроване та фактичне місце її проживання.

Відповідно до довідки №717287/2021 про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_1 народилась та проживає за адресою м. Камянка-Дніпровська, Камянко-Дніпровського району, Запорізької області (а.с. 12, 47-78).

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, Кам`янсько-Дніпровська міська територіальна громада, Василівського району, Запорізької області з 27.02.2024 року включена до переліку тимчасово окупованих російською федерацією території України.

При цьому, згідно листа Одеського Національного морського університету №К/0737 від 26.06.2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно наказу від 01.08.2019р. №206-вк/дфи була зарахована за кошти державного бюджету до складу студентів першого курсу денної форми навчання факультету Воднотранспортних і шельфових споруд ОС «Бакалавр» за спеціальністю 192 «Будівництво та цивільна інженерія». Згідно наказу від 30.06.2023p. № 183 вк/дфн була відрахована 30.06.2023р. у зв`язку з завершенням навчання та отриманням диплому бакалавра. Згідно наказу від 31.08.2023р. № 262-вк/дфн була зарахована за кошти державного бюджету до складу студентів першого курсу денної форми навчання факультету інституту ННМІГІ ОС «Магістр» за спеціальністю 192 «Будівництво та цивільна інженерія». У 2021, 2022, 2023 навчальних роках в ОПМУ було встановлено змішану форму навчання (а.с. 53)

Також, згідно пояснень позивача наданих до Управління соціального захисту населення в Пересипському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, з січня 2022 року вона поїхала додому, навчання було дистанційно (а.с. 44).

Відповідно до п. 2 «Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №509 на отримання довідки мають право також студенти, які навчаються в закладах професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, які перемістилися з територій, на яких ведуться бойові дії, або з тимчасово окупованих Російською Федерацією територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінрозвитку, щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації Російською Федерацією.

Згідно п. 4 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №509 підтвердженням місця реєстрації, зокрема, є: документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, або свідоцтво про народження дитини.

В той же час, норми чинного законодавства не передбачають встановлення фактичного переміщення особи з певної території у разі наявності документу з відміткою про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв`язку з обставинами, зазначеними у статті 1 Закону.

Крім того, Порядок № 509 не містить положень щодо часу, коли особа має внутрішньо переміститись, або факту повторності такого переміщення, для того, щоб вона мала право на допомогу.

Верховний Суд у постанові від 16.09.2021 року по справі №826/11638/18, вказав, що згідно статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Верховний Суд зазначив, що законодавець не пов`язує виникнення статусу внутрішньо переміщеної особи зі строком проживання на певній території та не містить застережень щодо типу проживання на території: постійного, переважного або тимчасового.

Приписами ст. 14 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» визначено, що внутрішньо переміщені особи користуються тими ж правами і свободами відповідно до Конституції, законів та міжнародних договорів України, як і інші громадяни України, що постійно проживають в Україні. Забороняється їх дискримінація при здійсненні ними будь-яких прав і свобод на підставі, що вони є внутрішньо переміщеними особами.

Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

Відповідно до ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Крім цього, статтею 2 Протоколу №4 до Конвенції передбачено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово нагадував, що будь-яке втручання у право особи має бути: 1) здійснено згідно з законом; 2) переслідувати легітимну мету або цілі; 3) бути необхідним у демократичному суспільстві (тобто пропорційним цілям, які мали бути досягнуті та виправданим).

У справі Мелоун проти Сполученого Королівства Європейський суд зазначив, що вимога передбачуваності означає, що закон має бути достатньо чітким у своїх положеннях, щоб громадяни усвідомлювали обставини і умови, за яких органи влади, уповноважені застосовувати втручання в право на повагу до приватного життя.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що при прийняте рішення від 25 червня 2024 року №19.08-14/72, відповідач діяв необґрунтовано та без урахування всіх обставин, що мали значення для його прийняття.

При цьому, оскільки судом встановлена протиправність рішення відповідача, суд вважає за необхідне зобов`язати Управління соціального захисту населення в Пересипському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради поновити ОСОБА_1 статус внутрішньо переміщеної особи, а також нарахування та виплату допомоги на проживання з 25.06.2024 року.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення Управління соціального захисту населення в Пересипському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 25.06.2024 року №19.08-14/72; зобов`язання Управління соціального захисту населення в Пересипському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради поновити ОСОБА_1 статус внутрішньо переміщеної особи, а також нарахування та виплату допомоги на проживання з 25.06.2024 року.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, з Управління соціального захисту населення в Пересипському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) до Управління соціального захисту населення в Пересипському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (, адреса місцезнаходження: 65074, м. Одеса, вул. Косовська, 2Д) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасування рішення Управління соціального захисту населення в Пересипському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 25.06.2024 року №19.08-14/72.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення в Пересипському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради поновити ОСОБА_1 статус внутрішньо переміщеної особи, а також нарахування та виплату допомоги на проживання з 25.06.2024 року.

Стягнути з Управління соціального захисту населення в Пересипському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (, адреса місцезнаходження: 65074, м. Одеса, вул. Косовська, 2Д) за рахунок його бюджетних асигнувань на ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Суддя О.А. Левчук