Справа № 713/30/25
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2025-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 713/30/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - КИРИЛЯК А.Ю.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

27 травня 2025 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Решкатюк Л.O.,

представника позивача: Кусмарцева М.О.,

представника відповідача: Фуштея М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 21 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2025 року позивач, ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення №1331 від 20.12.2024, якою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього стягнення у сумі 17 000 гривень.

Вижницький районний суд Чернівецької області рішенням від 21.02.2025 позов задовольнив.

Судове рішення мотивоване тим, що з наявних матеріалів справи підтверджується, що постанова № 1331 від 20.12.2024 року винесена з суттєвими порушеннями як матеріального (відсутні докази наявності у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП), так і процесуального законодавства (проведення розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, та за відсутності відомостей про її належне повідомлення про дату, час і місце розгляду). Відповідачем не спростовано протиправність свого рішення.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що 18.12.2024 гр. ОСОБА_1 доставлений працівниками Чернівецького РУП ГУНП до збірного пункту Чернівецького ООЦМ за адресою м. Чернівці, вул. Головна. 129 для складення адміністративного протоколу. А також Єдиним державним реєстром військовозобов`язаних встановлено відомості про медичний огляд ОСОБА_1 згідно яких проходження ВЛК було здійснено 18.05.2001 року при ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушено п.п. 3.1. п.п. 3.2 глави 3 розділу ІІ Наказу МО України №402 від 14.08.2008 року, згідно якого військовозобов`язані повинні проходити ВЛК раз на 5 років. Відповідно до ЗУ «Про єдиний державний реєстр військовозобов`язаних визначає ст. 7 перелік персональних даних, а саме п. 8-1. п. 17, п. 17-1, п.34.

Вважає, що своїми діями громадянин ОСОБА_1 не виконав військовий обов`язок чим порушив вимоги п.п. 5 та 7 ч. 3 ст. 1. ч. 8 ст. 2, п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.202 №1487, а також додаток до порядку 2 «Правила військового обліку призовники військовозобов`язаних та резервістів» п.1, п.п.1 та 2 згідно якої призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного ІНФОРМАЦІЯ_3 , у свою чергу ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 не з`являвся та свідоцтва про народження дітей, які надають право і відстрочку в особливий період не надавав.

Також порушив ст. 22 п.1 не з`явився по повістці №1068143 та п.3 абз. 6 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію»,

Крім того, вказує, що 18 грудня 2024 року відповідальним виконавцем адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_5 старшим солдатом ОСОБА_2 було зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Протоколом ЧРТЦК № 1860 по відношенню до позивача належним чином дотримано вимоги статті 268 КУпАП, а саме повідомлено про дату час та місце розгляду справи, яка як вбачається зі змісту протоколу сторінки 2 відбудеться о 10 год. 00 хв. « 20» грудня 2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 .

Також вважає, що позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду щодо оскарження постанови від 20.12.2024 ІНФОРМАЦІЯ_3 №1331 у справі про адміністративне правопорушення, оскільки ОСОБА_1 під час розгляду справи уповноваженою особою ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 провину визнав та добровільно сплатив адміністративне стягнення в розмірі 17000, 00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), особисто розписався та зазначив дату отримання.

Зазначає, що в позовній заяві не було зазначено про витрати на правову допомогу, які буде надано протягом п`яти днів з моменту винесення рішення по справі, та за відсутності детального опису витрат на правову допомогу суд першої інстанції неправомірно прийняв рішення щодо стягнення таких витрат з відповідача.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20.12.2024 відносно ОСОБА_1 тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 винесено постанову №1331 у справі про адміністративне правопорушення, якою визнано винним ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього стягнення у сумі 17 000 гривень.

У постанові вказано, що 18.12.2024 о 13:54 год. ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним і перебуваючи на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно попередньо надісланої повістки, сформованої за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, про поважність причин неявки до ІНФОРМАЦІЯ_3 не повідомив.

У зв`язку із чим направлено звернення до ГУНП в Чернівецькій області №Е573834 від 04.12.2024 про доставлення гр. ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для складання адміністративного протоколу.

18.12.2024 гр. ОСОБА_1 доставлений працівниками Чернівецького РУП ГУНП до збірного пункту Чернівецького ООЦМ за адресою м. Чернівці, вул. Головна. 129 для складення адміністративного протоколу. А також Єдиним державним реєстром військовозобов`язаних встановлено відомості про медичний огляд ОСОБА_1 згідно яких проходження ВЛК було здійснено 18.05.2001 року при ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушено п.п. 3.1. п.п. 3.2 глави 3 розділу ІІ Наказу МО України №402 від 14.08.2008 року, згідно якого військовозобов`язані повинні проходити ВЛК раз на 5 років. Відповідно до ЗУ «Про єдиний державний реєстр військовозобов`язаних визначає ст. 7 перелік персональних даних, а саме п. 8-1. п. 17, п. 17-1, п.34. Своїми Діями громадянин ОСОБА_1 не виконав військовий обов`язок чим порушив вимоги п.п. 5 та 7 ч. 3 ст. 1. ч. 8 ст. 2, п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.202 №1487, а також додаток до порядку 2 «Правила військового обліку призовники військовозобов`язаних та резервістів» п.1, п.п.1 та 2 згідно якої призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервісті особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного ІНФОРМАЦІЯ_3 , у свою чергу ОСОБА_4 до ІНФОРМАЦІЯ_4 не з`являвся та свідоцтва про народження дітей, які надають право і відстрочку в особливий період не надавав.

Також порушив ст. 22 п.1 не з`явився по повістці №1068143 та п.3 абз. 6 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центр надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, а також п. 1 абз. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим порушив частину 3 ст. 210- 1 КУ про адміністративні правопорушення, керуючись Законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок і військову службу» та «Про оборону України».

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП ЧРТЦК №1860 було складено 18.12.2024 року в місті Чернівці в приміщенні Чернівецького ООЦМ за адресою м. Чернівці, вул. Головна, 129, В протоколі вказано, що 18. 12.2024 р. о 13 гол. 54 хв. встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним і перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно попередньо надісланої повістки, сформованої за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, про поважність причин неявки до ІНФОРМАЦІЯ_3 не повідомив. У зв`язку із чим направлено звернення до ГУНП в Чернівецькій області №Е573834 від 04.12.2024 р. про поставлення гр. ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для складання адміністративного протоколу. « 18» 12. 24 р. гр. ОСОБА_1 доставлений працівниками Чернівецького РУН ГУНП до збірного пункту Чернівецького ООЦМ за адресою м. Чернівці, вул. Головна, 129. для складання адміністративного протоколу.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

У ч. 1 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію

У ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Відповідно до пп. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період - належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Отже, матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у даному випадку повинні містити достатню сукупність належних, допустимих, достовірних доказів, з яких буде вбачатися, що військовозобов`язаний або резервіст, будучи належним чином повідомленим про необхідність явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або іншого визначеного законодавством органу влади, не прибув до відповідного органу влади у встановлені дату та час і у встановлений законом строк не повідомив відповідний орган влади про причини своєї неявки або вказані причини не підпадають під перелік законодавчо визначених поважних причин неявки за повісткою.

Слід також зазначити, що відповідно до Постанови КМУ № 560 від 16 травня 2024 р. «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», пункт 41: Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

В свою чергу до поштового відправлення № 190 прикріплено довідку АТ «Укрпошта» форми 20 (про причини повернення) з відповідними відмітками: «повертається», «адресат відсутній за вказаною адресою». Також повістка була надіслана за адресою вказаною позивачем в мобільному застосунку «Резерв»+, що до підтверджується витягом, який був наданий до суду.

Крім того, ОСОБА_1 реалізував своє право на відстрочку за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів 21.11.24 року.

Згідно статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» До персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: п/п 17-1) відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку; 34) відомості про наявність права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

У зв`язку з відсутністю даних відомостей щодо позивача 08.11.2024 було сформовано повістку №1068143 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з вимогою прибути до ІНФОРМАЦІЯ_1 для уточнення даних (мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки).

Як вірно зазначає суд першої інстанції, з огляду на твердження позивача щодо вчасного оновлення персональних даних та у зв`язку введенням на території України особливого періоду надалі залишався не зрозумілим правовий статус позивача, тобто чи являється ОСОБА_1 військовозобов`язаним підлягаючим мобілізації на особливий період чи військовозобов`язаним, який згідно статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію користується правом на відстрочку. У зв`язку з неприбуттям позивача за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строк та місце зазначені в повістці було сформовано звернення 04.12.2024 № E573834 до органів Національної Поліції. Відповідно до Постанови КМУ № 1487 пункту 56 за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ та розвідувальних органів (яке має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), передбачені статтею 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, підставу (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку; порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи), надісланим у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС, здійснює адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ.

У разі відсутності технічної можливості передачі даних такі звернення надсилаються в паперовій формі (додаток 20), викладене підтверджується підтверджуються витягами з Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних та поштовим направленням повістки № 1068143.

Допитаний в якості свідка позивач ОСОБА_1 надав суду наступні докази, що його було затримано на прикордонному пункті Дяківці та доставлено 18.12.24 працівниками Чернівецького РУН ГУНП до збірного пункту Чернівецького ООЦМ за адресою АДРЕСА_2 для складання адміністративного протоколу. При складанні протоколу вказував, що повістку не отримував, оскільки перебував на протязі восьми місяців на лікуванні в Італії та надав медичні документи. Також вказував, що є батьком трьох дітей та оновив свої дані в додатку реєстр плюс.

20.12.2024 з`явився до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 і подав заперечення на протокол по справі про адміністративне правопорушення, до якого в тому числі були додані паперова копія військово-облікового документу, копії свідоцтв про народження дітей та про шлюб, лист за підписом начальника ВПЗ Берегомет Вижницького району Чернівецької області. В даному запереченні, яке було отримано відповідачем, вказувалось про неотримання повістки, як на об`єктивну підставу неприбуття на вказану у повістці дату та час та наявність відстрочки від призову за п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з проханням закрити провадження в справі. Фактичний розгляд справи не відбувався і знаходячись в приміщенні РТЦК йому було повідомлено, що постанова ще не виготовлена і буде вручена пізніше, натомість вручено направлення на проходження ВЛК. Він пояснив, що має відстрочку від призову, в нього троє дітей, хворіє на рак і в нього на руках проїзні білети на курс лікування хіміотерапії, в Італійській Республіці і він без зняття з розшуку не виїде. Військовослужбовцем РТЦК роз`яснено, що тільки після обов`язкового проходження ВЛК та сплати штрафу він буде знятий з розшуку.

Після проходження в наступний понеділок обстеження в ОКНП «Буковинський онкологічний клінічній центр» 23.12.2024 було складено Акт дослідження стану здоров`я в якому встановлено діагноз: рак тіла шлунку. Аналогічний діагноз було встановлено при проходженні ВЛК у ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі висновку лікаря, та на підставі ст. 8 А графи 1 Розкладу хвороб визнано непридатним до військової служби та знято з військового обліку.

Після винесення лікарем ВЛК висновку про непридатність йому було надано примірник оскаржуваної постанови і зазначено обов`язкові підстави для зняття його з розшуку. Це поставлення заднім числом дату отримання постанови та сплати штрафу, хоча у вказану дату постанову не отримав і зі змістом постанови не погодився, про що зазначив в ній.

Колегія суддів враховує, що відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені обставини встановлюються у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Зі змісту ст. 284 КУпАП видно, що одним з можливих наслідків розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення є притягнення особи до адміністративної відповідальності шляхом винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути правомірним результатом розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення, якщо судом у встановленому законодавством порядку шляхом дослідження належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів буде встановлено факт вчинення діяння, що відповідно до чинного законодавства містить ознаки складу адміністративного правопорушення, а також вину особи у вчиненні такого діяння.

Як встановлено судом першої інстанції, 20.12.2024 відносно ОСОБА_1 тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 винесено постанову №1331 у справі про адміністративне правопорушення, якою визнано винним ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього стягнення у сумі 17 000 гривень.

У постанові вказано, що 18.12.2024 о 13:54 год. ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним і перебуваючи на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно попередньо надісланої повістки, сформованої за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, про поважність причин неявки до ІНФОРМАЦІЯ_3 не повідомив.

У зв`язку із чим направлено звернення до ГУНП в Чернівецькій області №Е573834 від 04.12.2024 про доставлення гр. ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для складання адміністративного протоколу.

18.12.2024 гр. ОСОБА_1 доставлений працівниками Чернівецького РУП ГУНП до збірного пункту Чернівецького ООЦМ за адресою м. Чернівці, вул. Головна. 129 для складення адміністративного протоколу. А також Єдиним державним реєстром військовозобов`язаних встановлено відомості про медичний огляд ОСОБА_1 згідно яких проходження ВЛК було здійснено 18.05.2001 року при ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушено п.п. 3.1. п.п. 3.2 глави 3 розділу ІІ Наказу МО України №402 від 14.08.2008 року, згідно якого військовозобов`язані повинні проходити ВЛК раз на 5 років. Відповідно до ЗУ «Про єдиний державний реєстр військовозобов`язаних визначає ст. 7 перелік персональних даних, а саме п. 8-1. п. 17, п. 17-1, п.34. Своїми Діями громадянин ОСОБА_1 не виконав військовий обов`язок чим порушив вимоги п.п. 5 та 7 ч. 3 ст. 1. ч. 8 ст. 2, п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.202 №1487, а також додаток до порядку 2 «Правила військового обліку призовники військовозобов`язаних та резервістів» п.1, п.п.1 та 2 згідно якої призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервісті особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного ІНФОРМАЦІЯ_3 , у свою чергу ОСОБА_4 до ІНФОРМАЦІЯ_4 не з`являвся та свідоцтва про народження дітей, які надають право і відстрочку в особливий період не надавав.

Також порушив ст. 22 п.1 не з`явився по повістці №1068143 та п.3 абз. 6 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центр надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, а також п. 1 абз. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим порушив частину 3 ст. 210- 1 КУ про адміністративні правопорушення, керуючись Законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок і військову службу» та «Про оборону України».

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП ЧРТЦК №1860 було складено 18.12.2024 року в місті Чернівці в приміщенні Чернівецького ООЦМ за адресою м. Чернівці, вул. Головна, 129, В протоколі вказано, що 18. 12.2024 р. о 13 гол. 54 хв. встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним і перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно попередньо надісланої повістки, сформованої за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, про поважність причин неявки до ІНФОРМАЦІЯ_3 не повідомив. У зв`язку із чим направлено звернення до ГУНП в Чернівецькій області №Е573834 від 04.12.2024 р. про поставлення гр. ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для складання адміністративного протоколу. «18» 12. 24 р. гр. ОСОБА_1 доставлений працівниками Чернівецького РУН ГУНП до збірного пункту Чернівецького ООЦМ за адресою АДРЕСА_2 . для складання адміністративного протоколу.

Своїми діями гр. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП, яка є бланкетною, тобто такою що відсилає до ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чч.1.3 ст.17 Закону України «Про оборону», кваліфікуючою обставиною є вчинення даного правопорушення в особливий період, так як з 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України №303/2014 «Про часткову мобілізацію», в Україні розпочав діяти особливий період, діє станом на момент розгляду справи.

В протоколі позивач надав свої пояснення та вказував, що повістку не отримував, в даний час хворіє і останні вісім місяців перебуває на лікуванні за кордоном та надає відповідні лікарські документи.

В своїх показах наданих у судовому засіданні ОСОБА_1 вказував, що 20.12.2024 з`явився до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 і подав заперечення на протокол по справі про адміністративне правопорушення, до якого в тому числі були додані паперова копія військово-облікового документу, копії свідоцтв про народження дітей та про шлюб, лист за підписом начальника ВПЗ Берегомет Вижницького району Чернівецької області. В даному запереченні, яке було отримано відповідачем, вказувалось про неотримання повістки, як на об`єктивну підставу неприбуття на вказану у повістці дату та час та наявність відстрочки від призову за п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з проханням закрити провадження в справі. Фактичний розгляд справи не відбувався і знаходячись в приміщенні РТЦК позивачу було повідомлено, що постанова ще не виготовлена і буде вручена пізніше, натомість вручено направлення на проходження ВЛК. Пояснення позивача, що він має відстрочку від призову, в нього троє дітей, хворіє на рак і в нього на руках проїзні білети на курс лікування хіміотерапії, в Італійській Республіці і він без зняття розшуку не вийде, військовослужбовцем РТЦК роз`яснено, що тільки після обов`язкового проходження ВЛК та сплати штрафу він буде знятий з розшуку.

Після проходження в наступний понеділок обстеження в ОКНП «Буковинський онкологічний клінічній центр» 23.12.2024 було складено акт дослідження стану здоров`я в якому встановлено діагноз: рак тіла шлунку. Аналогічний діагноз було встановлено при проходженні ВЛК у ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі висновку лікаря, та на підставі ст. 8 А графи 1 Розкладу хвороб визнано позивача непридатним до військової служби.

Після винесення лікарем ВЛК висновку про непридатність позивачу було надано примірник оскаржуваної постанови і зазначено обов`язкові підстави для зняття його з розшуку: проставлення дати отримання постанови 20.12.2024 року і сплати штрафу, хоча у вказану дату позивач постанову не отримав і зі змістом постанови не погодився, про що зазначив в ній.

Після виконання вказаних вимог відповідача позивач був знятий з розшуку і зміг безперешкодно виїхати з України та встигнув та лікування тяжкого онкологічного захворювання в медичній установі Італьської Республіки.

Відповідач вказував, що позивач належним чином повідомлявся про виклик 08.11.2024 було сформовано повістку №1068143 призовників, військовозобов`язаних та резервістів з вимогою прибути до ІНФОРМАЦІЯ_1 для уточнення даних .

Натомість, з листа начальника ВПЗ Берегомет ОСОБА_5 встановлено, що такого листа станом на 20.12.2024 року не надходило.

Крім того судом встановлено, що згідно даних електронного обліку і електронного кабінету військовозобов`язаного ОСОБА_1 , останньому надано відстрочку за п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і всі дані позивачем уточено вчасно 21.05.2024 року, в яких вказано його зареєстровану адресу місця проживання, номер телефону та адресу електронної пошти, за якими від відповідача повістки не надходили.

Відстрочку від призову позивачу надано, як батькові 3-х дітей, багатодітній родині, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 .

Судом під час розгляду з достовірністю встановлено, що судова повістка позивачу на 18 грудня 2024 року не надсилалася і вручена не була, будь яких доказів її надсилання відповідачем не надано.

Крім того суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що сплата позивачем штрафу у сумі 17000 грн. є вимушеним кроком, що підтверджується показами свідка ОСОБА_1 , який допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференції, який пояснив, що працівник ТЦК йому сказав, що в разі несплати штрафу він не буде знятий з розшуку. Перебуваючи в розшуку йому було б відмовлено у перетині кордону, оскільки він змушений повернутися до республіки в Італії для продовження лікування тому сплатив штраф.

27 грудня 2024 року перетнув державний кордон України, де перебуває у Республіці Італія .

Таким чином, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце явки за повісткою, зокрема, докази доведення до відома змісту відповідної повістки або ознайомлення з її змістом, тобто у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що позивач був належним чином повідомлений про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з чим мав би виконати відповідний обов`язок, закріплений мобілізаційним законодавством. А натомість позивачем надано докази, що він перебував на протязі тривалого часу на лікуванні за кордоном та не мав наміру ухилення від явки до ТЦК.

Тобто, з наявних матеріалів справи підтверджується, що постанова № 1331 від 20.12.2024 року винесена з суттєвими порушеннями як матеріального (відсутні докази наявності у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП), так і процесуального законодавства (проведення розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, та за відсутності відомостей про її належне повідомлення про дату, час і місце розгляду). Відповідачем не спростовано протиправність свого рішення.

За результатами розгляду справи та дослідження матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано вважав інкриміноване позивачу правопорушення необґрунтованим, оскільки надані суду матеріали справи про адміністративне правопорушення не дають можливості «поза розумним сумнівом» виключити можливість існування інших версій розвитку подій, про які зазначається у спірній постанові, а саме факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, так і його вина у вчиненні правопорушення не доведені.

Відповідно, за результатами перевірки рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, судом встановлено необґрунтованість та неправомірність такого рішення.

Доводи апеляційної скарги, що позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду щодо оскарження постанови від 20.12.2024 ІНФОРМАЦІЯ_3 №1331 у справі про адміністративне правопорушення, оскільки ОСОБА_1 під час розгляду справи уповноваженою особою ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 провину визнав та добровільно сплатив адміністративне стягнення в розмірі 17000, 00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), особисто розписався та зазначив дату отримання, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки позивач перебував на лікуванні за кордоном, що є достатнім свідченням поважності пропуску строку звернення до суду.

Таким чином, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що заявлений адміністративний позов підлягав задоволенню, а рішення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності підлягає скасуванню, провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції щодо присудження з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу по цій справі в сумі 4500 грн., колегія суддів зазначає, що процесуальними нормами КАС України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити, у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

У свою чергу абз. 2 ч.7 ст. 139 КАС України визначає, що такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно позовної заяви представник позивача зазначав, що попередній розрахунок судових витрат складають витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 гривень, а також заявляється про понесені витрати на професійну правничу допомогу, докази про які буде подано суду додатково.

Такими доказами можуть бути: договір про надання правової допомоги, акт прийому-передачі документів, акт здачі-приймання виконаних робіт, протокол наданих послуг, рахунки на оплату, банківські документи про оплату послуг. Звісно, даний перелік не є вичерпним.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг запроваджено у частині 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 гривень .

На підтвердження понесених витрат на оплату правничої допомоги, позивач надав наступні документи:

Договір про надання правничої допомоги адвокатом від 26.12.2024 з ОСОБА_1 та платіжне доручення про отримання представником коштів у сумі 11220 грн.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений час, значення спору для сторони тощо.

Слід також зазначити, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року по справі №160/6899/20.

Водночас, враховуючи предметом розглядуваного спору, обсяг наданих послуг адвокатом (написання відзиву), виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу та те, суд першої інстанції з урахуванням зазначеного та розрахунку витрат часу за договором від 26.12.2024 обґрунтовано вважав, що розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 10000 грн. є непропорційним до предмета спору та складності справи, тому правомірно присудив з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу по цій справі в сумі 4500 грн.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 21 лютого 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.