Справа № 240/9429/24
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2025-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/9429/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Єфіменко Ольга Володимирівна

Суддя-доповідач - Моніч Б.С.

28 травня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у перерахунку та виплаті йому пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в особі Голови управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату йому пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи з розрахунку у відсотках від суми місячної заробітної плати (грошового забезпечення), на підставі довідок Житомирської обласної прокуратури від 12 лютого 2024 року №21-53 вих-24 та № 21-55 вих-24, без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат, з 14 березня 2024 року.

Заявлені позовні вимоги позивач аргументує тим, що з 21.02.2017 отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Пояснює, що звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України (далі - відповідач) із заявою, в якій просив провести перерахунок його пенсійного забезпечення із урахуванням трудової діяльності в органах прокуратури, однак отримав відмову у здійсненні перерахунку пенсії відповідно до Закону України "Про прокуратуру". При цьому відповідач роз`яснив, що призначені працівникам прокуратури пенсії відповідно до Закону України "Про прокуратуру" перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення прав на перерахунок. З твердженнями відповідача позивач не погоджується та вважає такі помилковим, у зв`язку із чим звернувся до суду із даним позовом за захистом порушених прав.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕНННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року у задоволені позовних вимог відмовлено.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 з 21.02.2017 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV).

Як свідчать відомості відображені у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 12.04.1976, копія якої міститься в матеріалах справи, позивач у період із 01.08.1983 по 19.07.1993 працював на різних посадах в прокуратурі Житомирської області.

Наказом №121 від 19.07.1993 позивач звільнений з посади прокурора слідчого управління прокуратури Житомирської області за власним бажанням.

19.02.2024 позивач звернувся із заявою до відповідача, в якій просив здійснити перерахунок його пенсії відповідно до довідки №21-56 ВИХ-24 від 12.02.2024 про грошове забезпечення за посадою прокурора відділу обласної прокуратури станом на 01.01.2022.

За результатами розгляду поданої заяви, листом відповідача №7432-5077/Б-02/8-0600/24 від 14.03.2024 позивачу роз`яснено порядок обрахунку пенсії, яка призначена відповідно до Закону України "Про прокуратуру". Додатково повідомлено про обчислення його пенсії за положеннями Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та відсутність прав на перерахунок пенсії відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

З отриманою відмовою позивач не погоджується та вважає доводи відповідача помилковими, що спровокувало його звернення до суду за захистом порушених прав.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки стаж позивача за вислугою років не достатній для призначення йому пенсії на підставі статті 86 Закону №1697-VII, а в період дії статті 50-1 Закону №1789-ХІІ позивач не набув права на призначення пенсії, то враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачу правомірно відмовлено у перерахунку його пенсії.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку з вимогою скасувати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року та прийняти нове, яким позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказує, що

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених ст. 308 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15.07.2015 визначалися Законом України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ (далі - Закон №1789-ХІІ).

Статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ (надалі - Закон № 1789-ХІІ) у редакції, чинній до 01 жовтня 2011 року, було передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року № 1166-VII у статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ у частинах другій і п`ятій цифри " 80" замінено цифрами " 70".

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року № 76-VIII у статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ у частинах другій та п`ятій цифри " 70" замінено цифрами " 60".

За правилами частини вісімнадцятої цієї статті (у редакції, чинній до 01 січня 2015 року) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. З 01 січня 2015 року умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначалися Кабінетом Міністрів України.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року № 3668-VI у статтю 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ внесено зміни, відповідно до яких пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Встановлено, що прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: по 30 вересня 2011 року - 20 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року - 20 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років 6 місяців; з 01.10.2012 по 30.09.2013 - 21 рік, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 11 років; з 01.10.2013 по 30.09.2014 - 21 рік 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 11 років 6 місяців; з 01.10.2014 по 30.09.2015 - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років; з 01.10.2015 по 30.09.2016 - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років 6 місяців; з 01.10.2016 по 30.09.2017 - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 13 років; з 01.10.2018 по 30.09.2018 - 23 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 13 років 6 місяців; з 01.10.2018 по 30.09.2019 - 24 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 14 років; з 01.10.2019 по 30.09. 2020 - 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 14 років 6 місяців; з 01.10.2020 і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 15 років.

До вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

З 15.07.2015 набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014 (далі - Закон №1697-VII).

Пунктом 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень цього Закону визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про прокуратуру" №1789-XII від 05.11.1991, крім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1 цього закону.

Положення ч.1 ст. 50-1 Закону №1789-XII, які визначали умови та порядок призначення пенсії працівникам прокуратури втратили чинність з дня набрання чинності Законом №1697-VII від 14.10.2014, а саме з 15.07.2015.

Статтею 86 Закону №1697-VII врегульовано питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури, які і були чинними на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії.

Частиною шостою статті 86 Закону №1697-VII до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах прокурорів (в тому числі адміністративних) органів прокуратури, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою.

Отже, у прокурорів та слідчих, які в період часу з 01.10.2016 по 30.09.2017 мали стаж роботи не менше 23 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 13 років, лише виникло право на пенсійне забезпечення за вислугу років на підставі зазначеної норми права. При цьому, таке право у зазначених осіб виникло незалежно від того чи фактично воно було реалізовано шляхом звернення до органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії.

З матеріалів справи встановлено, що станом на 21.02.2017 позивач відпрацював в органах прокуратури більше 9 років, а тому на вказану дату у позивача не виникло право на пенсійне забезпечення за вислугу років на підставі положень Закону №1789-ХІІ.

Враховуючи дату звернення позивача до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії, а саме: 15.04.2024 до спірних правовідносин необхідно застосовувати саме норми Закону №1697-VІІ, а не статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ, як помилково вважає позивач.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 11.06.2020 по справі №265/2627/17, від 18.03.2020 по справі №310/7064/16-а та від 04.03.2021 по справі №452/208/17.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 86 Закону №1697-VII передбачено, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше, зокрема, з 01.10.2020 і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

Тобто станом на дату звернення позивача до Пенсійного фонду необхідними умовами для призначення йому пенсії за вислугу років були: а) стаж за вислугу років - не менше 25 років; б) стаж на посадах прокурорів - 15 років.

Відповідно до матеріалів справи, станом на день звернення позивача до пенсійного органу із заявою від 19.02.2024 про перерахунок його пенсії на підставі довідки Житомирської обласної прокуратури №21-56 ВИХ-24 від 12.02.2024 про розмір заробітної плати станом на 01.01.2022, яка згідно з ст.81 Закону №1697-VII складається із посадового окладу 48 000 грн та надбавки за вислугу років у розмірах від 10 до 50% посадового окладу за наявності стажу роботи, його стажу роботи на посадах прокурора недостатньо, що є обов`язковою умовою для призначення пенсії відповідно до статті 86 Закону №1697-VII.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачу правомірно відмовлено у перерахунку його пенсії із врахуванням збільшеної заробітної плати прокурорів встановленої станом на 01.01.2022, оскільки стаж позивача за вислугою років недостатній для призначення йому пенсії на підставі статті 86 Закону №1697-VII, а в період дії статті 50-1 Закону №1789-ХІІ позивач не набув права на призначення пенсії.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив правильний висновок щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, з дослідженням усіх основних питань, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування не вбачається.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ

З огляду на викладене, колегія суддів уважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Згідно з частини 1 статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.