Справа № 200/1207/25
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2025 року Справа№200/1207/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через представника Ольховик-Красільнікову Л.П. звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 23.02.2024 № 50 про відмову у призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, період роботи з 01.10.2016 по 31.12.2017;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням зарахованого спірного періоду роботи та правової позиції, викладеної у рішенні суду.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідач протиправно прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю необхідного стажу, не зарахувавши певні періоди трудової діяльності. Позивач наполягає, що має право на призначення пенсії та надав усі підтверджуючі трудову діяльність та пільговий характер роботи документи, необхідні для призначення пенсії.

Ухвалою від 25 лютого 2025 року поновлено строк звернення до суду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Відповідач у наданому відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позовних вимог зазначив, що спірне рішення є обґрунтованим та прийняте відповідно до норм чинного законодавства. У призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відмовлено відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

До страхового стажу не зараховано періоди за записами трудової книжки з 01.01.2001 по 06.12.2001, оскільки відсутня інформація в індивідуальних відомостях про застраховану особу (довідка ОК-5). До пільгового стажу не зараховано період з 01.10.2016 по 31.12.2017, оскільки згідно Довідника кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб, позивач отримав спецстаж за кодом підстави ЗПЗ013Б1 - працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2, хоча інші періоди зазначені за кодом підстави ЗПЗ013А1 - працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1.

Третя особа надала пояснення по суті справи, де повідомила, що заяву позивача про призначення пенсії на пільгових умовах від 23.02.2022 за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області та відповідно до рішення від 23.02.2024 № 50 відмовлено у призначенні пенсії, оскільки заявник не набув необхідного пільгового стажу. Право на пенсійну виплату набуде 25.01.2023. Рекомендовано звернутись із заявою до територіального органу Пенсійного фонду, щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах. В зв`язку з наведеним просило відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача надала додаткові пояснення, уточнила, що позивач у період з 01.10.2016 року по 17.08.2020 року виконував ремонтні роботи в агломераційоному виробництві весь період, що передбачено Списком № 1, а не Списком № 2, як зазначено в довідці ОК-5. При цьому працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, в зв`язку з чим і надавалась уточнююча довідка підприємства.

Згідно зі статтею 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. До основних засад судочинства відноситься, зокрема, розумний строк розгляду справи судом. Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. За визначенням пункту 11 частини першої статті 4 КАС України розумний строк - найкоротший строк розгляду і вирішення адміністративної справи, достатній для надання своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту порушених прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Відповідно до наведених норм, враховуючи здійснення судочинства в умовах збройної агресії проти України, справа розглянута впродовж розумного строку, необхідного для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

23 лютого 2022 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

У зв`язку із повномасштабним вторгненням на територію України 24.02.2022, звернення позивача (№ 2412) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах призупинено територіальним органом ПФУ.

Згодом, заяву позивача опрацьовано за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області, яким 23.02.2024 прийнято рішення № 50 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Рішенням встановлено:

вік заявника 52 роки;

страховий стаж - 33 роки 8 місяців 11 днів;

стаж на пільгових умовах по Списку № 1 - 7 років.

За результатами розгляду документів не зараховано періоди за записами трудової книжки з 01.01.2001 по 06.12.2001, оскільки відсутня інформація в індивідуальних відомостях про застраховану особу.

До пільгового стажу зараховано всі періоди згідно наданих документів та згідно відомостей з реєстру застрахованих осіб.

Встановлено, що право на пенсійну виплату набуде 25.01.2023. Рекомендовано звернутись з заявою до територіального органу Пенсійного фонду, щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до розрахунку форми РС-право пільговий стаж роботи ОСОБА_2 за Списком № 1 склав 7 років за періоди роботи з 05.12.2012 по 31.10.2015, з 01.11.2015 по 31.07.2016, з 01.01.2018 по 17.08.2020, з 18.08.2020 по 23.07.2021. Пільговий стаж роботи за Списком № 2 склав 1 рік 3 місяці за період роботи з 01.10.2016 по 31.12.2017.

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 01.08.1988 позивач в межах спірних правовідносин працював:

на Металургійному комбінаті ім. Ілліча м. Маріуполь:

з 25.12.1995 по 02.05.1996 металоконструктором електрозварником ручного зварювання

з 03.05.1996 по 14.02.2001 контролером охорони;

на Виробничому кооперативі «Металург»:

з 15.05.2001 по 15.11.2001 електрозварником 4 розряда;

на Маріупольському металургійному комбінаті ім. Ілліча:

з 26.12.2001 по 04.12.2012 механізуючим електрозварником ручної сварки;

з 05.12.2012 по 01.07.2013 електрозварником ручного зварювання аглофабриці;

з 01.07.2013 по 01.02.2015 на аглофабриці електрозварником ручного зварювання;

з 01.02.2015 по 30.09.2016 на аглофабриці електрозварником ручного зварювання;

на ТОВ «Метінвест-промсервіс»:

з 01.10.2016 по 25.05.2017 в цеху сервісного обслуговування аглофабрики електрозварником ручного зварювання;

з 26.05.2017 по 17.08.2020 в цеху сервісного обслуговування аглофабрики електрозварником ручного зварювання;

на Маріупольському металургійному комбінаті ім. Ілліча:

з 18.08.2020 на аглофабриці дільниці з ремонту елеваторів електрозварником ручного зварювання.

Записи містять підписи посадових осіб, посилання на номера та дати наказів, відтиски печатки підприємств, дефектів записи не мають.

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 1293 від 13.09.2021, ОСОБА_1 працював повний робочий день:

у період з 05.12.2012 по 31.10.2015 за професією робітника ремонтної служби, зайнятого ремонтом устаткування в місцях його встановлення на дільницях діючих виробництв на посаді електрозварника ручного зварювання, що передбачено Списком 1; фактично відпрацював 09 місяців на тій же посаді, що передбачена Списком 1.

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 13.09.2021 № 1294, позивач повний робочий день:

у період з 18.08.2020 по 09.09.2021 фактично відправцював 11 місяців 6 днів за професією працівника, зайнятого ремонтом устаткування в умовах діючого виробництва (електрозварника ручного зварювання) що передбачено Списком 1.

Згідно з довідкою, що уточнює особливий характер роботи або умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії від 19.08.2021 № 332 ОСОБА_1 повний робочий день:

у період з 01.10.2016 по 17.08.2020 виконував ремонтні роботи в агломераційоному виробництві весь період, що передбачено Списком 1.

Також позивачем надані відповідні виписки з наказів про атестацію робочих місць.

В індивідуальних відомостях про застраховану особу (довідка ОК-5) з 01.01.2001 по 06.12.2001 оскільки відсутня інформація про роботу позивача.

На підставі наданих доказів позивач вважає рішення відповідача протиправним та просить задовольнити позовні вимоги.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058- IV).

Відповідно до положень статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом, досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог нього Закону за даними, що містяться в системі, персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно пункту «а» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного суду від 23 січня 2020 року №1-р/2020 на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.

Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до пунктів 1.7, 1.8 якого, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Розділом 2 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 також визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктами 1 та 2 вказаного Порядку№ 637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, в тих випадках, коли у трудовій книжці немає відомостей, які визначають право на пенсію на пільгових умовах чи за вислугою років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період робот; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка; атестація робочого місця.

Зазначену довідку видає підприємство, установа чи організація, де працювала особа. Якщо підприємство в стадії ліквідації, то уточнюючу довідку надає ліквідатор або його правонаступник на підставі первинних документів за час виконання робіт.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Порядок № 383 регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року (пункту 3 Порядку № 383).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 383, під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Вимогами пункту 7 Порядку № 383 передбачено, що у разі неритмічної роботи підприємства чи організації підрахунок пільгового стажу здійснюється в такому порядку: загальна кількість днів, протягом яких працівник повний робочий день був зайнятий на роботах із шкідливими умовами праці, ділиться на 25,4 - при шестиденному робочому тижні і на 21,2 - при п`ятиденному робочому тижні.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Враховуючи наведене, суд констатує, що трудова книжка є основним документом для підтвердження трудової діяльності, уточнююча довідка може бути основним доказом підтвердження стажу у випадках відсутності трудової книжки або відсутності відповідних записів у ній.

Згідно із записами трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 01.08.1988 позивач в межах спірних правовідносин працював на ТОВ «Метінвест-промсервіс» з 01.10.2016 по 17.08.2020 в цеху сервісного обслуговування аглофабрики електрозварником ручного зварювання 5 розряду. Вказана професія належить до Списку № 1, розділу ІІ підрозділу 2, що також підтверджується пільговою довідкою № 322 від 19.08.2021. В довідці визначено, що позивач працював повний робочий день та виконував ремонтні роботи проведена атестація робочих місць.

Проте, згідно з довідкою форми ОК-5 у розділі «Відомості по спеціальному стажу», трудовий стаж позивача за період з 01.10.2016 по 01.05.2017 та з 01.10.2017 по 31.12.2017 облікований за кодом спецстажу ЗПЗ013Б1.

Згідно із зазначеним довідником, код підстави ЗПЗ013Б1 - це працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

На підставі статті 12-1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» пенсійний орган формує та веде реєстр застрахованих осіб Державного реєстру, здійснює заходи щодо надання інформації з Державного реєстру відповідно до цього Закону.

Згідно з пунктом 4 Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд України, який є володільцем даних Реєстру застрахованих осіб.

Дослідивши наявні у справі докази, суд погоджує твердження позивача, що подання роботодавцем вищезазначеного звіту за Списком № 2 не може слугувати підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком за пунктом «а» статті 13 Закону України № 1788-ХІІ, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві. У свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах.

Крім того, частково даний період роботи позивачу зараховано до пільгового стажу в аналогічних умовах за Списком № 1, що не заперечується відповідачем.

Отже спірний період роботи з 01.10.2016 по 31.12.2017 підлягає зарахуванню до пільгового стажу за Списком № 1.

Враховуючи викладене, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області № 50 від 23.02.2024 не відповідає обставинам справи та нормам матеріального права, а тому підлягає скасуванню.

Згідно з частинами 3 та 4 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області № 50 від 23.02.2024 та зобов`язання повторно розглянути заяву від 23.02.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні, та висновків суду щодо зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 01.10.2016 по 31.12.2017.

За приписами статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому сплачений позивачем судовий збір 1211,20 грн підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 139, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Саєнка Андрія, буд. 10, м. Фастів, Київська область, 08500, ), третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ), про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області () № 50 від 23.02.2024 про відмову у призначені пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) від 23.02.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні, та висновків суду щодо зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 01.10.2016 по 31.12.2017.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Саєнка Андрія, буд. 10, м. Фастів, Київська область, 08500, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення виготовлений та підписаний в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Г.А. Чекменьов