Справа № 243/2950/25
Суддя: Соловйова О. О.
Дата ухвалення: 2025-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єд. унік. № 243/2950/25
Провадження № 2-а/243/38/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Соловйова О.О.,

за участю секретаря судового засідання Малахової К.Р.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Прокопцев Сергій Вікторович до Управління патрульної поліції у м. Києві, інспектора 2 взводу 4 роти 2 батальйону полку - 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Галіцина Ярослава Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник, адвокат Прокопцев Сергій Вікторович, з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Києві, інспектора 2 взводу 4 роти 2 батальйону полку - 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Галіцина Я.М. про скасування постанови серії ЕНА № 4450569 від 08.04.2025 року інспектора 2 взводу 4 роти 2 батальйону полку - 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Галіцина Ярослава Миколайовича про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 340 гривень, за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що капітаном поліції інспектором 2 взводу 4 роти 2 батальйону полку - 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Галіциним Я.М. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕНА № 4450569 від 08.04.2025. У вищевказаній постанові зазначено: «08.04.2025 о 09:45:42 (м. Київ, проспект Миколи Бажана), ОСОБА_1 керував транспортним засобом RENAULT MASTER НОМЕР_1 , у якого було встановлено два додаткових місця, які не передбачені конструкцією даного автомобіля, встановлено 11 місць для пасажирів замість 9, зазначених у свідоцтві про реєстрацію, чим порушив п. 31.4 ПДР керування водієм ТЗ, технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів правил дорожнього руху і технічної експлуатації, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. Постановлено застосувати адміністративне стягнення - штраф у розмірі 340 (триста сорок) гривень».

Позивач вважає що постанова була складена з порушенням вимог чинного законодавства, а також адміністративне правопорушення він не вчиняв, у зв`язку з чим вищевказана постанова є незаконною, а тому підлягає скасуванню, а адміністративна справа має бути закрита.

Так, позивач зазначає, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 14.06.2022 транспортний засіб RENAULT MASTER реєстраційний номер НОМЕР_1 має кількість сидячих місць з місцем водія 9 (дев`ять). Особливі відмітки загальний легковий пасажирський, місце для відпочинку водія. Отже, жодних додаткових місць в автомобілі не встановлено, можливо, відповідач вважав додатковими місцями місце для відпочинку водія, проте «місце для відпочинку водія» передбачено конструкцією автомобіля і про це зазначено у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу. Таким чином, він не встановлював додаткові місця, і відповідно не вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також зазначив, що в оскаржуваній постанові вказано про порушення п. 31.4. ПДР України, однак п. 31.4. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, містить 7 підпунктів (кожен з яких має ще підпункти), які визначають технічні несправності і невідповідності: 31.4.1. Гальмові системи; 31.4.2. Рульове керування; 31.4.3. Зовнішні світлові прилади; 31.4.4. Склоочисники і склообмивачі вітрового скла; 31.4.5. Колеса і шини; 31.4.6. Двигун; 31.4.7. Інші елементи конструкції, але у жодному з вищевказаних пунктів та підпунктів п. 31.4. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, відсутня така несправність, як зміна кількості сидінь.

Крім того, зазначив, що відповідачем не надано жодних належних, допустимих доказів, які б свідчили про те, що в автомобілі встановлено 11 місць для пасажирів, замість 9, як це зазначено в оскаржуваній постанові. Та до оскаржуваної постанови не надано ні висновків експерта, ні висновків будь-якого спеціаліста відповідної галузі, які б підтвердили встановлення додаткових місць. А отже, відсутні докази, що транспортний засіб мав несправності або був переобладнаний.

Посилаючись на викладене вище, позивач просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4450569 від 08 квітня 2025 року, винесену капітаном поліції інспектором 2 взводу 4 роти 2 батальйону полку - 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Галіциним Ярославом Миколайовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн., а провадження у адміністративній справі закрити.

Представник відповідача, Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позов, згідно якого позовні вимоги не визнав та вважає, що твердження позивача, викладенні у позові, є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом.

Так, зазначив, що патрулюючи 08.04.2025 в місті Києві за адресою: проспект Миколи Бажана, інспекторами було помічено транспортний засіб «RENAULT MASTER» ДНЗ « НОМЕР_1 ». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону №580-VIII, інспектором було прийняте рішення перевірити вказаний транспортний засіб, оскільки водій здійснив зупинку з порушенням правил дорожнього руху. Підійшовши до водія, належним чином представившись, інспектор на підставі п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону №580-VIII попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.4.а ПДР. Під час перевірки транспортного засобу інспектором було виявлено невідповідність наявній кількості місць тому, що була зазначена у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, а саме фактично 11 місць, замість 9 з місцем відпочинку для водія.

Відповідно до статті 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Інспектор під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відреагував на адміністративне правопорушення, встановив причини та умови що сприяли вчиненню даного порушення у відповідності до ст. 245 КУпАП, виконав умови підготовки адміністративної справи до розгляду, що передбачені ст. 278 КУпАП.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Виходячи з вищенаведеного Інспектор за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю оцінив докази, під час виконання своїх посадових обов`язків та правомірно виніс постанову серії ЕНА №4450569 від 08.04.2025 за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

У зв`язку з викладеним, відповідач вважає, що оскаржувана постанова винесена у межах повноважень, в порядку та у спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин у справі, з цих підстав просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 15.04.2025 було відкрито провадження та справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач та представник позивача про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, проте не використали свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, представником позивача надано суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність та відсутність позивача.

Представник відповідача, Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст. 268 КАС України, але не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, надав суду відзив на позов.

Відповідач, інспектор 2 взводу 4 роти 2 батальйону полку - 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Галіцин Я.М., в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши всі матеріали справи в їх сукупності, включаючи відеозапис наданий стороною відповідача (містяться в програмі Д-3), подані сторонами документи та матеріали, судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 08 квітня 2025 року о 09 год. 45 хв. в м. Києві по проспекту Миколи Бажана капітаном поліції інспектором 2 взводу 4 роти 2 батальйону полку - 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Галіциним Ярославом Миколайовичем, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4450569 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 340 гривень, за правопорушення передбачене ч. 1 ст.121 КУпАП.

У постанові зазначено, що 08.04.2025 о 09:45:42 (м. Київ, проспект Миколи Бажана), ОСОБА_1 керував транспортним засобом RENAULT MASTER НОМЕР_1 , у якого було встановлено два додаткових місця, які не передбачені конструкцією даного автомобіля, встановлено 11 місць для пасажирів замість 9, зазначених у свідоцтві про реєстрацію, чим порушив п. 31.4 ПДР керування водієм ТЗ, технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів правил дорожнього руху і технічної експлуатації та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. За вказане адміністративне правопорушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в сумі 340 гривень.

Згідно наданого позивачем свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 14.06.2022 вбачається, що транспортний засіб RENAULT MASTER реєстраційний номер НОМЕР_1 має кількість сидячих місць з місцем водія 9 (дев`ять). Особливі відмітки загальний легковий пасажирський, місце для відпочинку водія.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначенні положеннями Закону України «Про дорожній рух».

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Положеннями статті 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють ПДР України.

Згідно з пунктом 1.1. ПДР ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні гуртуватися на вимогах цих Правил.

На виконання пункту 1.3. ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 ПДР).

Позивачу інкримінується керування автомобілем, технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів правил дорожнього руху і технічної експлуатації, посилаючись на порушення вимог пункту 31.4 ПДР.

Відповідно до аналізу пункту 31.4 ПДР України, визначені чіткі технічні несправності і невідповідності, перелік яких є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню. Одна, у жодному з пунктів та підпунктів п. 31.4. ПДР України, на які посилається інспектор поліції в оскаржуваній постанові - відсутня така несправність, як зміна кількості місць.

Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Отже, вказаною нормою права передбачена відповідальність за правопорушення, об`єктивна сторона якого, зокрема, полягає: у керуванні водієм транспортного засобу, який переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121 КУпАП, з посиланням на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Master з реєстраційним номером НОМЕР_1 , у якого було встановлено два додаткових місця, які не передбачені конструкцією даного автомобіля, встановлено 11 місць для пасажирів замість 9, зазначених у свідоцтві про реєстрацію, чим порушив п. 31.4 ПДР керування водієм ТЗ, технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Приписами ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон №580-VIII) надано право поліції застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України №580-VIII визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а орган (посадова особа), за ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На виконання вимог частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1,2 статті 72 КАС України доказами в судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За змістом норм частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП, до матеріалів справи надано зокрема, відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Разом з тим, за результатами дослідження в судовому засіданні відеозапису із нагрудної камери поліцейського, наданого відповідачем на підтвердження вчинення позивачем правопорушення встановлено наступне. На відеозапису не зафіксований факт керування позивачем будь-яким транспортним засобом. Відео не містить відомостей про зупинку транспортного засобу під його керуванням, як це зазначено в постанові.

Отже, судом не встановлено факту керування позивачем в зазначений в постанові день та час автомобілем Renault Master з реєстраційним номером НОМЕР_1 , як і факт зупинки транспортного засобу під його керуванням.

Також, наданий представником відповідача відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, жодним чином не підтверджує зазначені у спірній постанові обставини, оскільки не містить інформацію щодо предмету доказування (факту переобладнання транспортного засобу), тому суд відхиляє вказаний доказ як неналежний.

Крім того, суд зазначає, що сам по собі факт перевезення пасажирів у більшій кількості ніж передбачено реєстраційними документами на транспортний засіб не може підтверджувати обставин здійснення переобладнання такого транспортного засобу.

Згідно п. 21.7 ПДР України, дозволяється перевозити пасажирів у транспортному засобі, обладнаному місцями для сидіння в кількості, що передбачена технічною характеристикою так, щоб вони не заважали водієві керувати транспортним засобом і не обмежували оглядовість, відповідно до правил перевезення. Наслідком порушення вимог вказаного пункту ПДР України є настання адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КУпАП.

Таким чином, суд відхиляє доводи представника відповідача щодо переобладнання позивачем місць для відпочинку та використання їх для перевезення пасажирів, оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст. ст. 73, 74 КАС України здійснення такого переобладнання (протоколу огляду, відеозапису з якого можливо встановити факт здійснення переобладнання, висновку експерта/спеціаліста, тощо, інших доказів), що також спростовуються свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 14.06.2022, згідно якого транспортний засіб Renault Master з реєстраційним номером НОМЕР_1 , має 9 сидячих місць та місця для відпочинку водія, а тому суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено порушення позивачем правил ПДР України, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 121 КУпАП.

Крім того, пунктом 9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 (далі Інструкція № 1395) встановлено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Разом з цим, у спірних правовідносинах відповідачем при складенні протоколу позивачу не були роз`ясненні права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Нормами статей 268, 271, 278 КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

У постанові від 17 липня 2019 року у справі № 655/470/16-а Верховний Суд підкреслив, що стаття 278 КУпАП України вказує на те, що працівник патрульної поліції зобов`язаний дотримуватись вимог статті 283 КУпАП України, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Таким чином, положення КУпАП України закріплюють процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на отримання юридичною допомогою адвоката або іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги. Недотримання інспектором поліції у процесі винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, визначеної КУпАП України процедури призводить до порушення права особи приймати участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення та інших прав, визначених статтею 268 КпАП України, що є підставою для скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Аналогічний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 20 березня 2018 року № 690/233/17 та від 31 січня 2019 року № 760/10803/15-а.

Враховуючи викладене, оскільки поліцейським не роз`яснено права та обов`язки, не вжито дій щодо надання реальної можливості позивачу реалізувати право на отримання правової допомоги, суд дійшов висновку, що такі обставини вказують на порушення інспектором патрульної поліції порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є самостійною підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4450569 від 08.04.2025.

Аналогічні висновки викладено Верховним Судом у постановах від 18 лютого 2020 року в справі № 524/9827/16-а та від 26 травня 2020 року в справі № 640/16220/16-а.

Отже, суд оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що докази (достатні), які б відповідали вимогам ст. 251 КУпАП та об`єктивно фіксували обставини вчинення правопорушення позивачем, відсутні.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ЕНА № 4450569 від 08.04.2025 року, винесена відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. підлягає скасуванню, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч. 1 ст. 121 КУпАП за постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4450569 від 08.04.2025 року, підлягає закриттю.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, понесені позивачем витрати на сплату судового збору у розмірі 484,48 грн. підлягають стягненню з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 1, 2, 5, 19, 20, 72, 77, 90, 99, 229, 242-246, 262, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Прокопцев Сергій Вікторович до Управління патрульної поліції у місті Києві, інспектора 2 взводу 4 роти 2 батальйону полку - 1 Управління патрульної поліції в місті Києві Галіцина Ярослава Миколайовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4450569 від 08 квітня 2025 року, винесену капітаном поліції інспектором 2 взводу 4 роти 2 батальйону полку - 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Галіциним Ярославом Миколайовичем відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції (03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 9; ЄДРПОУ ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ), понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн. 48 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного судушляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Соловйова