Справа № 340/1593/25
Суддя: С.В. ДЕГТЯРЬОВА
Дата ухвалення: 2025-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

в частині позовних вимог

27 травня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/1593/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дегтярьової С.В., розглянув в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_2 ) Міністерства внутрішніх справ України ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_2 ) щодо відмови йому у проведенні перерахунку та доплати його грошового забезпечення за період з 29.01.2020 р. по 02.03.2023 р., виплачених за вказаний період матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги для оздоровлення, грошової компенсації за невикористані дні основної та додаткової відпусток та одноразової грошової допомоги при звільненні, з урахуванням посадового окладу і окладу за військовим званням, та інших складових, обчислених із застосуванням відповідного тарифного коефіцієнту помноженого на прожитковий мінімум для працездатних осіб на відповідний рік та проведення виплати компенсації (по всім цим виплатам) відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати";

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_2 ) здійснити йому перерахунок грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 02.03.2023 року, а також виплачених за вказаний період: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги для оздоровлення, грошової компенсації за невикористані дні основної та додаткової відпусток та одноразової грошової допомоги при звільненні, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020, Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023 на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", провести виплату доплати з урахуванням раніше виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44 та нарахувати і виплатити йому компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення (по всім цим виплатам), визначеного, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року, за період з 29 січня 2020 року по день фактичної виплати, відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Ухвалою суду від 14.03.2025 позовна заява залишалась без руху та встановлювався строк для усунення її недоліків шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку із зазначенням підстав пропуску строку звернення до суду та підтверджуючих доказів.

На виконання вимог ухвали суду позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). В даній ухвалі зазначено, що оцінюючи доводи, наведені у заяві про поновлення строку звернення до суду, суд вважає за необхідне вирішити дане питання за результатами розгляду.

Згідно ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Заробітна плата в розумінні частини першої статті 94 КЗпП України означає винагороду, яка обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Структура заробітної плати визначена статтею 2 Закону України Про оплату праці, яка складається з основної та додаткової заробітної плати, а також з інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Варто зазначити, що норми КАС України передбачають можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Водночас у зазначених положеннях КАС України відсутні норми, що регулювали б порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.

Умови проходження більшості видів публічної служби, зокрема й у питаннях щодо оплати праці, регулюються як спеціальним законодавством, так і загальними нормами трудового законодавства, тобто нормами законодавства про працю.

Разом із цим, частиною другою статті 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

До 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року відмінений карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, запроваджений на всій території України постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 (термін якого неодноразово продовжувався).

Разом з цим відповідно до пункту першого глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

У постанові від 27 грудня 2024 року у справі № 420/15311/23 Верховний Суд зазначив, що запровадження на території України карантину є безумовною підставою для продовження строків, визначених статтею 233 КЗпП України, на строк дії такого карантину.

Карантин в Україні, пов`язаний з COVID-19, діяв з 12 березня 2020 року (постанова Уряду від 11 березня 2020 року № 211) та закінчився 30 червня 2023 року (постанова Уряду від 27 червня 2023 року № 651).

У справі ж, що розглядається, на момент звернення позивача до суду, а саме, 11 березня 2025 року, з позовом про виплату грошового забезпечення за період з 29.01.2020 року по 18.07.2022 року (останній день чинності норми статті 233 КЗпП України, що не передбачала обмеження будь-яким строком права працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати) в Україні не діяв карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, що вказує на наявність підстав для застосування до спірних правовідносин строків, встановлених статтею 233 КЗпП України.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 19 січня 2023 року у справі № 460/17052/21, від 28 серпня 2024 року у справі № 580/9690/23 та від 27 грудня 2024 року у справі № 420/15311/23.

В позовній заяві позивач вказує, що його наказом начальника Центрального територіального управління Національної гвардії України №61 від 02.03.2023 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

У заяві, поданій на виконання вимог ухвали про залишення позову без руху позивач посилався на те, що йому стало відомо про помилково нараховані в/частиною НОМЕР_2 кошти тільки у грудні 2024 року, після спілкування з юридично обізнаними колегами по службі, до цього часу у нього не було сумнівів стосовно правильності розрахунку його грошового забезпечення. Військова частина НОМЕР_2 на його заяву від 27.12.2024 так і не надала інформацію (яку він запитував) про розміри нарахованих йому коштів з розбивкою по видам виплат за кожний рік окремо, а надіслала тільки відмову. Відповідь була підготовлена в/частиною тільки 21.02.2025 р., а тому саме з цієї дати позивач стверджує що він дізнався про порушення своїх прав.

Суд не приймає такої позиції з огляду на те, що отримання позивачем відповіді відповідача від 21.02.2025 р. на його заяву від 27.12.2025 р. не змінює момент, з якого позивач повинний був дізнатися про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права. Позивач не надав доказів того, що до того часу мав якісь перешкоди щодо отримання інформації про розміри виплачених йому сум грошового забезпечення.

Позивач у заяві про поновлення строку звернення до суду не навів існування об`єктивно непереборних обставин, які не залежали від його волевиявлення та були пов`язані з дійсними істотними перешкодами/труднощами для своєчасного звернення до суду за захистом своїх прав у встановлений законом строк.

Суд звертає увагу на те, що з 19 липня 2022 року строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права (ст.233 КЗпП України).

Як описано вище, позивачем заявлені позовні вимоги з приводу нарахування та виплати грошового забезпечення з 19.07.2022 року по 02.03.2023 року.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги відсутність поважних причин та відсутність об`єктивних перешкод для своєчасного звернення до суду, суд вважає наявними підстави для залишення позову без розгляду в частині нарахування та виплати грошового забезпечення за період з 19.07.2022 року по 02.03.2023 року.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 243, 248, 256, 293-297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_2 ) Міністерства внутрішніх справ України в частині вимог про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії за період з 19.07.2022 року по 02.03.2023 року залишити без розгляду.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду у 15 - денний строк, передбачений ст.295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду С.В. ДЕГТЯРЬОВА