Справа № 500/3117/25
Суддя: Грицюк Роман Петрович
Дата ухвалення: 2025-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

Справа № 500/3117/25

28 травня 2025 рокум. Тернопіль

Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Грицюк Р.П., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: вул. Галицька, 45, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківський р-н, Івано-Франківська обл., 76019, ) про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови.

Підставою для звернення позивача до суду стало визнання протиправною та скасування постанови.

Спір у цій справі відноситься до розгляду окремих категорій справ, що передбачені §2 «Розгляд окремих категорій складних справ» глави 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

З`ясувавши питання, які передбачені частиною першою статті 171 КАС України, суд встановив наступне.

Матеріали позову не містять доказів сплати судового збору.

Позивач до позовної заяви додає клопотання про звільнення від сплати судового збору, як ветерану війни - інваліду війни.

Пунктом 8 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.

Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Згідно зі статтею 4 указаного Закону ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Визначення поняття учасника бойових дій закріплено в статті 5 цього Закону, а перелік осіб, які належать до учасників бойових дій, - у статті 6. Перелік осіб, які належать до осіб з інвалідністю внаслідок війни, закріплений у статті 7 цього Закону. Визначення поняття учасника війни - у статті 8 Закону, а перелік осіб які належать до учасників війни - у статті 9 Закону.

Статтею 18 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" встановлено, що ветеранам війни вручаються посвідчення та нагрудні знаки. Порядок виготовлення та видачі посвідчень і знаків встановлюється Кабінетом Міністрів України та міжнародними договорами, в яких бере участь Україна.

Правила видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранам війни встановлені Порядком видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 №302.

Пунктом 4 цього Порядку встановлено, що членам сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, зазначеним у статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", видаються посвідчення з написом "Посвідчення члена сім`ї загиблого", а членам сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, зазначеним у статті 10-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", видаються посвідчення з написом "Посвідчення члена сім`ї загиблого Захисника чи Захисниці України".

Матеріали позову містять копію посвідчення серії НОМЕР_2 від 11.12.2018, яке підтверджує факт того, що ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Тому суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Щодо клопотання позивача про витребування доказів.

У своєму клопотанні позивач вказує на необхідності витребувати у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №74819660. Вважає, що оскільки державним виконавцем не надано повної інформації та документів про закінчення виконавчого провадження, тому зазначені докази Позивач не має змоги отримати та подати до суду самостійно з поважних причин.

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 73 КАС України).

Відповідно до частини 1 та частини 2 cтатті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду (частина шоста статті 80 КАС України).

Письмовими доказами відповідно до частини першої статті 94 КАС України є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно з частинами другою, четвертою, п`ятою статті 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Одним із принципів адміністративного судочинства є офіційне з`ясування всіх обставин у справі. Цей принцип визначає особливості адміністративного судочинства і полягає у більш активній ролі суду: саме на суд покладено обов`язок вживати передбачені законом заходи, необхідні для всебічного з`ясування обставин у справі. Отже, адміністративний суд має повністю встановити обставини справи, щоб на засадах верховенства права ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Враховуючи обставини справи, характер спірних правовідносин та предмет доказування, для повного, всебічного та об`єктивного розгляду адміністративної справи, для з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, з метою прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, суд вважає за необхідне витребувати додаткові докази від позивача. Враховуючи вищенаведене, слід витребувати належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №74819660.

Щодо розгляду клопотання позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду, суд зазначає наступне.

У даному клопотанні позивач вказує, що про закриття виконавчого провадження №74819660 від 20.05.2024 дізнався 21.04.2025, і того ж дня звернувся до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України із заявою про надіслання постанови про закінчення виконавчого провадження. Постанову про закінчення виконавчого провадження №74819660 від 20.05.2024 року із супровідним листом отримано 05.05.2025 року рекомендованим листом з трекінгом 280. Далі Позивач 07.05.2025 року звернувся до центру надання безоплатної вторинної правничої допомоги для призначення адвоката для складання документів процесуального характеру, 12.05.2025 видано доручення про надання БВПД. Попередньо державний виконавець не повідомляв про закінчення виконавчого провадження, документи не надсилав, тому причина пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження є поважною.

Надаючи оцінку доводам, що викладені у відповідній заяві, вказую про таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1, частини 6 статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що пропущення строків звернення до адміністративного суду не може бути безумовною підставою для застосування наслідків пропущення цих строків, оскільки суд може визнати причину пропуску таких строків поважними і в такому випадку справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому КАС України.

Частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (надалі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права (рішення від 4 грудня 1995 року у справі Беллет проти Франції (Bellet v. France), Series A № 333-B, crop.42, пункт 36).

Одним із елементів права на справедливий суд є право на виправлення помилки, включаючи право на скасування неправосудного рішення та прийняття правового рішення по справі. Таким чином, враховуючи обставини, що викладені у заяві про поновлення строку звернення до суду із цим позовом, доходжу до висновку про наявність підстав для задоволення заяви. У той же час, вирішення питання про поновлення позивачу строку звернення до суду з цим адміністративним позовом можливе після надання відповідачем інформації про надіслання постанови про закінчення виконавчого провадження позивачу, з наданням доказів її належного поштового відправлення, для встановлення моменту з якого можливо встановити строк звернення до адміністративного суду.

Позовна заява подана особою, яка має адміністративно-процесуальну дієздатність. Повноваження представника позивача відповідають вимогам, що передбачені статтями 55, 59 КАС України. Позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України. Позовну заяву належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Позовну заяву подано із дотриманням правил підсудності. Позовну заяву подано у строк, що визначається згідно із правилами частинами частини другої статті 287 КАС України.

Інші підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлені КАС України, відсутні.

Згідно із частиною другою статті 171 КАС України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, передбачених статтею 287 КАС України, здійснюється, серед іншого, з дотриманням приписів статтей 268, 269, 271, 272 КАС України.

За змістом статті 268 КАС України, у справах, визначених статтею 287 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 269 КАС України у справах, визначених статтею 287 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Керуючись статтями 2, 171, 248, 256, 257, 268, 269, 287 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду задовольнити. Поновити позивачу строк звернення до суду із цим позовом.

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови.

Витребувати у Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №74819660, а також докази надіслання постанови про закінчення виконавчого провадження №74819660.

Витребувані судом докази подати до суду у п`ятиденний строк з дня отримання цієї ухвали.

Повідомити особу, у якої витребовуються докази, що відповідно до частини восьмої статті 80 КАС України у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом шляхом постановлення ухвали про накладення штрафу.

Справу розглядати суддею одноособово, з урахуванням особливостей, визначених статтею 287 КАС України, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до статей 268-269 КАС України встановити:

- відповідачу 7-денний строк, з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Згідно із частинами третьою та четвертою статті 162 КАС України копія відзиву на позов (відповіді на відзив і заперечень, пояснення) та доданих до нього документів повинні бути надіслані (надані) іншим учасникам справи, а суду доказ такого надіслання іншим учасникам справи.

Відповідно до частини четвертої статті 159 КАС України не подання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Зобов`язати відповідача подати суду докази разом із поданням відзиву, в тому числі всі належним чином засвідченні матеріали, що були або мали бути взяті ним до уваги при прийнятті рішення, вчиненні дії, допущенні бездіяльності, з приводу яких подано позов.

Згідно із частиною четвертою статті 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Роз`яснити сторонам, що письмові докази подаються безпосередньо до суду в оригіналі або належним чином засвідченій копії з дотриманням вимог статей 79, 94 КАС України, пункту 5.26 Національного стандарту України Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2020, затвердженого наказом ДП "УкрНДНЦ" від 01.07.2020 № 144.

Учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі в мережі Інтернет на офіційному веб-порталі судової влади в Україні за веб-адресою https://adm.te.court.gov.ua/sud1970/gromadyanam/spravy/.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Грицюк Р.П.