Справа № 620/2887/25
Суддя: Оксана ТИХОНЕНКО
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2025 року Чернігів Справа № 620/2887/25

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Тихоненко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорпостач" до Головного управління ДПС у Чернігівській області, Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними дій та визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дорпостач" (далі ТОВ "Дорпостач", позивач) за допомогою системи ''Електронний суд'' звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області (далі відповідач 1), Головного управління ДПС у Сумській області (далі відповідач 2), в якому просить:

визнати протиправними дії ГУ ДПС у Сумській області щодо проведення документальної невиїзної перевірки за відсутності відповідного наказу на її проведення;

визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Чернігівській області щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій до Товариства з обмеженою відповідальністю Дорпостач: № 18076/Ж10/25-01-09-01-02 від 18.11.2024 р., на суму штрафних (фінансових) санкцій 1020,00 грн. № 18077/Ж10/25-01-09-01-02 від 18.11.2024 р., на суму штрафних (фінансових) санкцій 240000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивача зазначає, що виходячи з буквального аналізу змісту норми п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України проведення фактичної перевірки вимагає чіткого з`ясування місця безпосереднього провадження платником податків конкретного виду діяльності та фактичного проведення цієї перевірки у такому місці або ж за місцем розташування тих чи інших об`єктів, які використовуються господарюючим суб`єктом у його діяльності, яка охоплюється предметом фактичної перевірки. З наказу № 1983-кп від 30.09.2024 р. вбачається, що фактична перевірка призначена на підставі п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України у зв`язку з отриманням в установленому порядку інформації про виробництво пального без наявності ліцензій, з метою здійснення функцій щодо контролю за дотриманням вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання, обігу та транспортування підакцизних товарів. Однак, у наказі № 1983-кп від 30.09.2024 р. поряд із покликанням, зокрема, на п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України у зв`язку з отриманням в установленому порядку інформації про виробництво пального без наявності ліцензій, не зазначено реквізити документа ким та коли така інформація надана, а також не надано і жодного доказу отримання такої інформації/звернення. Також у наказі № 1983-кп від 30.09.2024 р. відсутні посилання на норми ПК України, які регулюють функції контролюючих органів щодо здійснення контролю за дотриманням вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання, обігу та транспортування підакцизних товарів, визначені ст.19-1 ПК України. Також у наказі визначено провести фактичну перевірку за місцем провадження діяльності за адресою: Сумська обл., м.Шостка, вул.Шевченка,буд.45, але за цією адресою у користуванні товариства є два окремих місця провадження діяльності, це АЗС (акцизний склад 1003558) та Паливний склад (акцизний склад 1012391). Тому з даного наказу не зрозуміло, яка саме господарська одиниця позивача підлягала перевірці. Період, що перевіряється з 05.10.2021 р. по дату початку перевірки, що охоплює собою господарсько-фінансову діяльність за минулий період часу. А відтак, фактична перевірка не може замінювати за своїм характером та порядком проведення документальну перевірку. Аналізуючи матеріали акту перевірки позивач приходить до висновку, що підставою проведення фактичної перевірки став лист Слідчого управління ГУНП в Сумській області від 24.09.2024 р. № 10236/24/12-2024 про встановлення в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000140 виробництва пального на території паливного складу за адресою: Сумська область, м. Шостка, вул. Шевченка,45, що є припущенням, а не доказом, та при цьому відсутнє рішення суду про необхідність проведення перевірки з огляду на таки обставини. Тобто, проведення фактичної перевірки зумовлено виключно відомостями кримінального провадження. Таким чином фактична перевірка за місцем фактичного провадження ТОВ «ДОРПОСТАЧ» діяльності м. Шостка вул. Шевченка,45, тобто місцем розташування господарських об`єктів АЗС та Палівного складу не проводилась, перевірка проводилась в приміщенні податкового органу, без участі уповноваженого представника ТОВ «ДОРПОСТАЧ», що свідчить про порушення норм податкового законодавства, яке гарантує право особи бути присутньою при проведенні фактичної перевірки, від дослідження підготовлених на запит документів за місцем фактичного провадження платником податків діяльності працівники податкового органу ухилилися, жодного разу за 10 діб не з`явившись на місце розташування господарських об`єктів за адресою м. Шостка вул. Шевченка,45 та ніхто з перевіряючих навіть жодного разу не зателефонував. Тобто характер проведеної стосовно позивача перевірки не відповідає наказу про її проведення, оскільки перевірка була проведена без прийняття наказу на проведення документальної невиїзної перевірки, а був незаконно використаний наказ від 30.09.2024 р. № 1983-кп «Про проведення фактичної перевірки», яка взагалі не проводилась. Враховуючи вищезазначене, ГУ ДПС у Сумській області не дотримано порядок проведення фактичної перевірки, у тому числі, що обґрунтування її підстав та місця проведення перевірки, а також за відсутності проведеної перевірки за місцем фактичного провадження позивачем діяльності як юридичного факту, у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкових повідомлень-рішень. Тому прийняті на підставі незаконної перевірки оскаржувані рішення не можуть вважатись правомірними та підлягають скасуванню. Також позивач вказує, що з його боку відсутня протиправна дія/ бездіяльність, що вказує на відсутність складу правопорушення й відповідно унеможливлює настання негативних правових наслідків у вигляді накладення штрафу згідно ПК України.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

В межах встановленого судом строку відповідачем 1 подано відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що на підставі пп. 20.1.6 п.20.1 ст. 20 та п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - Податковий кодекс) заступнику директора ТОВ «ДОРПОСТАЧ» Шишиморовій Людмилі Миколаївні 03.10.2024 року вручено запит Головного управління ДПС у Сумській області № 2304/12/18-28-09-01-03 від 30.09.2024 року про надання документів, які належать або пов`язані з предметом перевірки. Разом з тим, жоден з перелічених в запиті документів до перевірки не надано, чим порушено вимоги пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу. Також, в ході фактичної перевірки встановлено, що за адресою місця провадження діяльності ТОВ «ДОРПОСТАЧ» розташовано одинадцять введених в експлуатацію резервуарів для пального, а саме: - на території АЗС розташовано чотири резервуари для пального типу РГС-25, серійні номери №4850, №1598, №2965, №2453. Відповідно до поданої до контролюючого органу Довідки про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри (далі - Довідка) за реєстраційним номером № від 10.09.2021, резервуари введенні в експлуатацію 27.12.2002. Документи про чинну повірку до перевірки не надано. - на території Паливного складу розташовано: один резервуар для пального типу РГС-25, серійний номер №2290; три резервуари для пального типу РГС-50, серійні номери №0079, №0078, №0095; один резервуар для пального типу РГС-60, серійний номер №0254; два резервуари для пального типу РГС-75, серійні номери №0022, №0023. Відповідно до Довідки за реєстраційним номером № від 28.09.2021, резервуари введенні в експлуатацію 01.09.2017. Документи про чинну повірку до перевірки не надано. В ході проведення перевірки встановлено, що жоден з резервуарів не обладнаний рівнеміром-лічильником рівня пального в резервуарі, зокрема відповідно до Довідки № від 10.09.2021 року та Довідки № від 28.09.2021 року ТОВ «ДОРПОСТАЧ» в якості рівнеміра для всіх резервуарів Паливного складу та АЗС зареєстровано один і той же засіб вимірювальної техніки - метрошток МШИ-3,5 заводський № 0794. Перевіркою встановлено необладнання одинадцяти введених в експлуатацію резервуарів для пального рівнемірами-лічильниками пального та необладнання двох місць відпуску пального витратомірами-лічильниками пального, чим порушено вимоги абз. 1 пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 Податкового кодексу. Враховуючи вищенаведене, за результатами фактичної перевірки до ТОВ «ДОРПОСТАЧ» прийняті податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Чернігівській області № 18076/Ж10/25-01-09-01-02 від 18.11.2024 року на суму 1 020,0 грн. (ненадання до перевірки документів), № 18077/Ж10/25-01-09-01-02 від 18.11.2024 року на суму 240 000,00 грн. (не обладнання 11 введених в експлуатацію резервуарів для пального рівнемірами-лічильниками пального та не обладнання 1 місця відпуску пального витратомірами-лічильниками пального (11 + 1) х 20 000,0 грн. = 240 000,0 грн.)

Ухвалою суду від 27.03.2025 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача 1 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

В межах встановленого судом строку відповідачем 2 подано відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що перевіркою встановлено, що за адресою місця провадження діяльності ТОВ «Дорпостач» розташовано одинадцять введених в експлуатацію резервуарів для пального. В ході проведення перевірки встановлено, що жоден з резервуарів не обладнаний рівнеміром-лічильником рівня пального в резервуарі, зокрема відповідно до Довідки № від 10.09.2021 та Довідки № від 28.09.2021 ТОВ «Дорпостач» в якості рівнеміра для всіх резервуарів Паливного складу та АЗС зареєстровано один і той же засіб вимірювальної техніки - метрошток МШИ-3,5 заводський №0794. Відпуск пального з зазначених одинадцяти резервуарів здійснюється через два наявні місця відпуску пального наливом, які обладнані витратомірами-лічильниками пального. Перевіркою встановлено необладнання одинадцяти введених в експлуатацію резервуарів для пального рівнемірами-лічильниками пального та необладнання двох місць відпуску пального витратомірами-лічильниками пального, чим порушено вимоги абз. 1 пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України. Зважаючи на вищенаведене, за результатами фактичної перевірки складено акт №11694/А/18-28-09-01/38584699 від 11.10.2024 та зроблено висновок щодо: порушення п.85.2 ст.85 ПК України в частині ненадання документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки; - порушення абз. 1 пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України в частині необладнання одинадцяти введених в експлуатацію резервуарів для пального рівнемірами-лічильниками пального та необладнання двох місць відпуску пального витратомірами-лічильниками пального; порушення ч.23 ст.15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» у частині роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії; порушення ч.29 ст.2 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» у частині виробництва пального без наявності ліцензії. Враховуючи вищенаведене за результатами фактичної перевірки до ТОВ «Дорпостач» правомірно прийняті податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Чернігівській області: №18076/Ж10/25-01-09-01-02 від 18.11.2024 на суму 1 020,0 грн. (ненадання до перевірки документів, 1020 грн.); №18077/Ж10/25-01-09-01-02 від 18.11.2024 на суму 240 000,0 грн. (необладнання 11 введених в експлуатацію резервуарів для пального рівнемірами-лічильниками пального та необладнання 1 місця відпуску пального витратомірами-лічильниками пального (11 + 1) х 20 000,0 грн. = 240 000,0 грн.).

Представником позивача подані відповіді на відзиви, в яких зазначені аналогічні обставини, викладені в позові.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Як слідує з матеріалів справи листами Слідчого управління ГУ НП в Сумській області від 24.09.2024 №10236/24/12-2024 (вх. ГУ ДПС у Сумській області № 21266/5 від 24.09.2024) та 27.09.2024 №10811/24/12-2024 (вх. ГУ ДПС у Сумській області № 21569/5 від 27.09.2024) надано копії матеріалів кримінального провадження, якими встановлено факт здійснення службовими особами ТОВ «Дорпостач» на території нафтобази за адресою: Сумська обл., м. Шостка, вул. Шевченка, 45, виробництво пального без наявності відповідної ліцензії, а також збуту незаконного виробленого пального через мережу власних АЗС, у тому числі за адресою Сумська обл., м. Шостка, вул. Шевченка, 45.

Так, відповідно до наказу Головного управління ДПС у Сумській області від 30.09.2024 року №1983-кп «Про проведення фактичної перевірки» на підставі пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України у зв`язку з отриманням в установленому порядку інформації про виробництво пального без наявності ліцензії працівниками управління контролю за підакцизними товарами проведена фактична перевірка ТОВ «Дорпостач» за адресою місця провадження діяльності: Сумська обл., м. Шостка, вул. Шевченка, буд. 45.

03 жовтня 2024 року заступнику директора ТОВ «Дорпостач» Шишиморовій Людмилі Миколаївні вручено направлення на проведення перевірки №3488/н/18-28- 09-01, №3487/н/18-28-09-01 від 30.09.2024 та наказ про проведення фактичної перевірки №1983-кп від 30.09.2024.

Перевіркою встановлено, що за адресою місця провадження діяльності ТОВ «Дорпостач» розташовано одинадцять введених в експлуатацію резервуарів для пального, а саме: на території АЗС розташовано чотири резервуари для пального типу РГС-25, серійні номери №4850, №1598, №2965, №2453. Відповідно до поданої до контролюючого органу Довідки про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри (далі Довідка) за реєстраційним номером № від 10.09.2021, резервуари введенні в експлуатацію 27.12.2002. Документи про чинну повірку до перевірки не надано; на території Паливного складу розташовано: один резервуар для пального типу РГС-25, серійний номер №2290; три резервуари для пального типу РГС-50, серійні номери №0079, №0078, №0095; один резервуар для пального типу РГС-60, серійний номер №0254; два резервуари для пального типу РГС-75, серійні номери №0022, №0023. Відповідно до Довідки за реєстраційним номером № від 28.09.2021, резервуари введенні в експлуатацію 01.09.2017. Документи про чинну повірку до перевірки не надано

В ході проведення перевірки встановлено, що жоден з резервуарів не обладнаний рівнеміром-лічильником рівня пального в резервуарі, зокрема відповідно до Довідки № від 10.09.2021 та Довідки № від 28.09.2021 ТОВ «Дорпостач» в якості рівнеміра для всіх резервуарів Паливного складу та АЗС зареєстровано один і той же засіб вимірювальної техніки - метрошток МШИ-3,5 заводський №0794.

Відпуск пального з зазначених одинадцяти резервуарів здійснюється через два наявні місця відпуску пального наливом, які обладнані витратомірами-лічильниками пального, а саме: місце відпуску пального з АЗС паливороздавальна колонка WayneDresser 587 2-4, серійний номер №DR3, відомості про чинну повірку до перевірки не надано; місце відпуску пального з Паливного складу паливороздавальна колонка 1КЭР-50-0,5-1, серійний номер №8576, відомості про чинну повірку до перевірки не надано.

Однак, у зв`язку з ненаданням до перевірки документів про чинну повірку паливороздавальних колонок відповідно до абз. 4 пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України два місця відпуску пального вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками пального.

Таким чином, перевіркою встановлено необладнання одинадцяти введених в експлуатацію резервуарів для пального рівнемірами-лічильниками пального та необладнання двох місць відпуску пального витратомірами-лічильниками пального, чим порушено вимоги абз. 1 пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України.

Враховуючи вищенаведене, за результатами фактичної перевірки складено акт №11694/А/18-28-09-01/38584699 від 11.10.2024, у висновках якого встановлено: порушення п.85.2 ст.85 ПК України в частині ненадання документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки; - порушення абз. 1 пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України в частині необладнання одинадцяти введених в експлуатацію резервуарів для пального рівнемірами-лічильниками пального та необладнання двох місць відпуску пального витратомірами-лічильниками пального; порушення ч.23 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» у частині роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії; порушення ч.29 ст.2 Закони України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» у частині виробництва пального без наявності ліцензії.

В подальшому, відповідно до підпункту 1.6.3.4 пункту 1.6 розділу І Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом Державної податкової служби України від 04 вересня 2020 року №470, листом №997/7/18-28-09-01-04 від 15.10.2024 матеріали перевірки направлено до ГУ ДПС у Чернігівській області (основне місце обліку платника податків) - для прийняття рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій згідно ПК України (ненадання документів та необладнання рівнемірами/ витратомірами).

ТОВ «Дорпостач» не погодившись з висновками акту перевірки в порядку п.86.7 ст.86 ПК України подано до ГУ ДПС у Сумській області заперечення №68 від 29.10.2024.

За результатами розгляду заперечення платнику направлено відповідь №2640/12/18-28-09-01-03 від 13.11.2024, якою заперечення залишено без задоволення, висновки акту фактичної перевірки від 11.10.2024 №11694/А/18-28-09- 01/38584699 без змін, з урахуванням додаткових документів про повірку паливороздавальної колонки Wayne Dresser 587-6-3 при розрахунку штрафної санкції.

Листом №1066/7/18-28-09-01-04 від 13.11.2024 ГУ ДПС у Чернігівській області повідомлено про результати розгляду заперечення та надано оновлений розрахунок штрафної санкції.

Відповідно до п.121.1 ст.121 ПК України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

Відповідно до п.128-1.1 ст.128-1 ПК України необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового ((11 + 1) х 20000,0 грн. = 240 000,0 грн.).

Таким чином за результатами фактичної перевірки до ТОВ «Дорпостач» прийняті Головним управлінням ДПС у Чернігівській області податкові повідомлення-рішення:

№18076/Ж10/25-01-09-01-02 від 18.11.2024 на суму 1 020,0 грн. (ненадання до перевірки документів, 1020 грн.);

№18077/Ж10/25-01-09-01-02 від 18.11.2024 на суму 240 000,0 грн. (необладнання 11 введених в експлуатацію резервуарів для пального рівнемірами-лічильниками пального та необладнання 1 місця відпуску пального витратомірами-лічильниками пального (11 + 1) х 20 000,0 грн. = 240 000,0 грн.).

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями п. 1.1 ст. 1 ПК України передбачено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Зокрема, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (пункт 75.1 статті 75 ПК України).

У свою чергу фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підпункт 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України).

Відповідно до Порядку проведення фактичної перевірки визначеного статтею 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) та може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав наведених у підпунктах 80.2.1 - 80.2.7 пункту 80.2 зазначеної статті Кодексу, зокрема у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України).

Тобто за наявності хоча б однієї з підстав наведених у підпунктах 80.2.1 - 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 ПК України, фактична перевірка проводиться згідно повноважень контролюючого органу з питань визначених у підпункті 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Кодексу, що належать безпосередньо до предмету перевірки.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Відповідно до ч.1 ст.72 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» контроль за дотриманням цього Закону здійснюють органи ліцензування та інші органи в межах компетенції, визначеної законом.

Як встановлено судом, листами Слідчого управління ГУ НП в Сумській області від 24.09.2024 № 10236/24/12-2024 (вх. ГУ ДПС у Сумській області № 21266/5 від 24.09.2024) та 27.09.2024 № 10811/24/12-2024 (вх. ГУ ДПС у Сумській області № 21569/5 від 27.09.2024) надано копії матеріалів кримінального провадження, якими встановлено факт здійснення на службовими особами ТОВ «ДОРПОСТАЧ» на території нафтобази за адресою: Сумська обл., м. Шостка, вул. Шевченка, 45, виробництво пального без наявності відповідної ліцензії, а також збуту незаконного виробленого пального через мережу власних АЗС, у тому числі за адресою Сумська обл., м. Шостка, вул. Шевченка, 45.

Таким чином, на підставі пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, ст.16 та ст.72 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», а саме отриманої в установленому порядку інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за якими покладено на контролюючі органи, зокрема щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, а також з метою здійснення функцій щодо контролю за дотриманням вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання, обігу та транспортування підакцизних товарів, Головним управлінням ДПС у Сумській області видано наказ від 30.09.2024 №1983-кп «Про проведення фактичної перевірки» за місцем провадження діяльності за адресою: Сумська обл., м. Шостка, вул. Шевченка, буд. 45, господарську діяльність в якому здійснює ТОВ «Дорпостач».

При цьому, суд зазначає, що норми Податкового кодексу, не передбачають зобов`язання щодо зазначення контролюючим органом у наказі на проведення фактичної перевірки конкретизації підстав, окрім перелічених у підпунктах 80.2.1 - 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 Кодексу.

Крім того, відповідно до пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, є самостійною обставиною з якою законодавець право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому порядку інформації про порушення вимог законодавства.

Отже, зазначені правові норми дозволяють проведення фактичної перевірки платника податків, у тому числі на підставі виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів ст.16 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» покладені на Головне управління ДПС у Сумській області.

При цьому, Верховний Суд у постанові від 27.07.2023 р. по справі №280/4696/22 зазначив, що за сталою та послідовною практикою Верховного Суду (зокрема, постанови від 11 липня 2022 року у справі №120/5728/20-а, від 21 грудня 2022 року у справі №500/1331/21) формулювання конкретного змісту наказу є дискрецією контролюючого органу.

Так, враховуючи, що у справі №280/4696/22 у наказах про призначення фактичної перевірки судом встановлено наявність посилання на здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, як на підставу проведення перевірки, Верховний Суд у вказаній постанові від 27.07.2023 р. дійшов до висновку про те, що такі накази містять як юридичні (елемент підстав для проведення перевірки) так і фактичні підстави (сукупність обставин, що характеризують (зумовлюють) юридичну підставу) для призначення до проведення фактичної перевірки контролюючим органом.

Одночасно, зі змісту наказу про проведення фактичної перевірки від 30.09.2024 №1983-кп вбачається, що перевірка ТОВ «Дорпостач» була призначена на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України та у зв`язку з отриманням в установленому порядку інформації про виробництво пального без наявності ліцензії.

Тобто у преамбулі наказу міститься посилання як на юридичні підстави проведення перевірок посилання на норми ПК України, так і фактичні вказівка на проведення перевірки з метою здійснення функцій щодо контролю за дотриманням вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання, обігу та транспортування підакцизних товарів.

Отже, зазначені правові норми дозволяють проведення фактичної перевірки платника податків, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів, ст.16 та ст.72 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» покладені на Головне управління ДПС у Сумській області.

Зазначена позиція також узгоджується з висновками викладеними у постановах Верховного Суду у справах №815/6864/16 від 29.07.2021, №805/3809/16-а від 22.04.2021, №280/1431/23 від 28.05.2024, №120/14178/23 від 22.10.2024, від 04.07.2024 у справі №520/5841/21, від 21.08.2024 у справі № 120/14157/23.

Верховний Суд у постанові від 26 березня 2024 року у справі №420/9909/23, ухваленої у складі Судової палати, сформулював висновки, за змістом яких податковий контроль здійснюється шляхом прийняття рішення про проведення перевірки у формі наказу, вимоги до оформлення якого не передбачають обов`язку в повному обсязі розкрити в наказі на призначення перевірки зміст інформації та фактів, які вказують на можливе порушення платником податкового законодавства. Відсутня й імперативна вимога щодо розкриття конкретного порушення платником норм, а також про надання відповідних доказів такої несумлінної поведінки.

Тобто, якщо відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), покликання у наказі на сам лише підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України. Тому відсутні підстави вважати, що такий наказ породжує його неоднозначне трактування та/або невизначеність із фактичною підставою перевірки. Відповідно, такий наказ не можна вважати протиправним.

Враховуючи вищенаведене, наказ Головного управління ДПС у Сумській області від 30.09.2024 року №1983-кп «Про проведення фактичної перевірки» містить посилання на відповідні підстави для проведення такої перевірки, що відповідає чинному законодавству України.

Щодо твердження ТОВ «Дорпостач» про проведення документальної перевірки під час дії мораторію, суд зазначає, що як встановлено судом вище, відповідно до наказу Головного управління ДПС у Сумській області від 30.09.2024 року №1983-кп «Про проведення фактичної перевірки» на підставі пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України у зв`язку з отриманням в установленому порядку інформації про виробництво пального без наявності ліцензії працівниками управління контролю за підакцизними товарами проведена фактична перевірка ТОВ «Дорпостач» за адресою місця провадження діяльності: Сумська обл., м. Шостка, вул. Шевченка, буд. 45.

Водночас, відповідно до пункту 69.35-1 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України тимчасово, з 1 грудня 2023 року, діє мораторій (заборона) на проведення фактичних перевірок за місцезнаходженням об`єктів оподаткування чи об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням, які станом на дату початку можливих бойових дій були розташовані на територіях можливих бойових дій (крім перевірок платників податків, які здійснюють діяльність у сфері виробництва та/або реалізації підакцизної продукції, організації та проведення азартних ігор в Україні (гральний бізнес), купівлі/продажу іноземної валюти, суб`єктів, які провадять господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання) - до дати завершення можливих бойових дій на відповідних територіях.

Таким чином, твердження позивача про проведення перевірки під час дії мораторію є безпідставними, оскільки ТОВ «Дорпостач» здійснює діяльність у сфері виробництва та/або реалізації підакцизної продукції.

Також не приймаються судом до уваги посилання позивача на технічні помилки, оскільки вони жодним чином не вплинули на виявлені в ході перевірки порушення та застосування передбачених у відповідності до чинного законодавства штрафних санкцій.

Окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування.

Також не приймаються судом до уваги посилання позивача, що з наказу на проведення фактичної перевірки не зрозуміло які саме господарські одиниці підлягали перевірці.

Так, відповідно до пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Як встановлено судом вище листами Слідчого управління ГУ НП в Сумській області від 24.09.2024 № 10236/24/12-2024 (вх. ГУ ДПС у Сумській області № 21266/5 від 24.09.2024) та 27.09.2024 № 10811/24/12-2024 (вх. ГУ ДПС у Сумській області № 21569/5 від 27.09.2024) надано копії матеріалів кримінального провадження, якими встановлено факт здійснення на службовими особами ТОВ «ДОРПОСТАЧ» на території нафтобази за адресою: Сумська обл., м. Шостка, вул. Шевченка, 45, виробництво пального без наявності відповідної ліцензії, а також збуту незаконного виробленого пального через мережу власних АЗС, у тому числі за адресою Сумська обл., м. Шостка, вул. Шевченка, 45.

Суд зазначає, що фактична перевірка проводиться не за місцем розташування платника податку (місцем розташування органу управління), а саме за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника.

Таким чином Головним управлінням ДПС у Сумській області видано наказ від 30.09.2024 №1983-кп «Про проведення фактичної перевірки» за місцем провадження діяльності за адресою: Сумська обл., м. Шостка, вул. Шевченка, буд. 45, господарську діяльність в якому здійснює ТОВ «Дорпостач».

Оскільки норма закону встановлює альтернативу проведення фактичної перевірки (за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника) та у даному випадку контролюючим органом призначено та проведено фактичну позивача саме за місцем фактичного провадження діяльності позивача: Сумська обл., м. Шостка, вул. Шевченка, буд. 45, тому розташування за цією адресою двох об`єктів ТОВ «Дорпостач» (АЗС (акцизний склад 1003558) та Паливний склад (акцизний склад 1012391)) не встановлювало контролюючому органу обов`язку призначати фактичну перевірку окремо за кожним таким об`єктом.

Щодо посилань позивача про проведення перевірки за минулий період, суд зазначає наступне.

Так, у позовній заяві ТОВ «Дорпостач» наголошує на тому, що фактична перевірка у розумінні пп.75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України Відповідачем не проводилася, оскільки перевірку було проведено не за місцезнаходженням об`єктів, а в приміщенні контролюючого органу з використанням відомостей системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, Єдиного реєстру акцизних накладних, Єдиного реєстру податкових накладних, електронних копій розрахункових документів за період з 05.10.2021 по 03.10.2024, а також з використанням матеріалів кримінального провадження, а тому така перевірка носить характер документальної невиїзної перевірки.

Відповідно до пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, і пального та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Відповідно до п.102.1 ст.102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Аналізуючи вказані норми законодавства суд дійшов висновку, що підставою та предметом фактичної перевірки може слугувати виявлена інформація, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за якими покладено на контролюючі органи, зокрема щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

При цьому Податковим кодексом не встановлено будь-яких обмежень та/або заборон щодо періоду діяльності платника, який перевіряється в ході перевірок, у тому числі фактичних, крім ст.102 Податкового кодексу (не пізніше 1095 днів).

Також суд зазначає, що відповідно до п. 61.1 ст. 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктами 62.1 - 62.3 ст. 62 ПК України встановлено, що податковий контроль здійснюється шляхом: 62.1.1. ведення обліку платників податків; 62.1.2. інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; 62.1.3. перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; тощо.

Згідно з п. 71.1 ст. 71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Відповідно до п. 72.1 ст. 72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла: 72.1.1. від платників податків та податкових агентів, зокрема інформація: 72.1.1.3. про фінансово - господарські операції платників податків; 72.1.1.4. про застосування реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій, у тому числі електронні копії розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, поданих до контролюючих органів.

Згідно з п. 74.1 ст. 74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є державною власністю.

Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, а також контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, в порядку інформаційної взаємодії відповідно до пункту 41.2 статті 41 цього Кодексу.

Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Пунктом 74.3 ст. 74 ПК України визначено, що зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової політики.

Положеннями ст. 83 ПК України встановлено, що для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки, надані відповідно до статті 84 цього Кодексу та інших законів України; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи; мультимедійна інформація (фото, відео-, звукозапис), отримана (виготовлена) контролюючими органами.

Так, наказом Міністерства фінансів України від 05.08.2020 №477 було затверджено Порядок функціонування Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій, згідно з п.п. 1, 2, 3, 4, 7 розд. ІІ якого, СОД РРО - інформаційна система, призначена для збору, зберігання, використання даних РРО та ПРРО (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених РРО та ПРРО), перевірки справжності та достовірності розрахункових документів.

СОД РРО розташована в ДПС та використовується в межах повноважень посадовими особами органів ДПС для виконання завдань та функцій, визначених Податковим кодексом України.

Інформація, яка зберігається в СОД РРО відображає всі дані про проведені розрахункові операції та реквізити фіскального чека.

Аналіз наведених норм податкового законодавства свідчить про те, що використання податковим органом під час проведення фактичної перевірки отриманої податкової інформації, яка надходить від платників податків, через бази даних інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем, зокрема інформація: про фінансово-господарські операції платників податків; про застосування реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій, у тому числі щодо електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, поданих до контролюючих органів через інформаційну систему СОД РРО, у вигляді електронного розрахункового (фіскального) документа (чека, звіту), є такою, що може використовуватися контролюючими органами, як податкова інформація під час проведення фактичних перевірок платників податків.

Таким чином, суд зазначає, що під час проведення фактичної перевірки, відповідачем 2 правомірно використано податкову інформацію яка міститься в СОД РРО, дані якої є фактичним відображенням (дублюванням) розрахункових операцій проведених позивачем у відповідний перевіряємий період.

Крім того відповідно до п.1 ст.16 Закону України «Про інформацію» податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Відповідно до п.2 ст.16 Закону України «Про інформацію» правовий режим податкової інформації визначається Податковим кодексом України та іншими законами.

Тобто, чинним законодавством визначено, що податкова інформація, може бути використана як підстава для висновків в ході перевірки. Також суд зазначає, що ст.83 Податкового кодексу не обмежено види перевірок в ході яких підставою для висновку може бути податкова інформація.

Аналогічні висновки сформовані Верховним Судом у постанові від 09.09.2024 у справі №280/6832/23, від 20.11.2024 у справі №440/9859/23, від 16.01.2025 по справі №240/24491/23.

Враховуючи вищенаведене, посилання ТОВ «Дорпостач» про те, що замість фактичної перевірки проведено документальну не знайшло свого підтвердження в ході розгляду даної справи.

Щодо посилань позивача про те, що запит про надання завірених копій документів до останнього не надходив та про те, що Головним управлінням ДПС у Сумській області не складався акт про ненадання копій документів, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до пп.20.1.6 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пункту 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. При цьому, такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Згідно з п.44.6 ст. 44 Податкового Кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу, платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо ж платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Пунктом 85.6. ст. 85 ПК України встановлено, що у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Пунктом 44.7 статті 44 ПК України визначено, що у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який призначив проведення перевірки, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).

У разі якщо надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу після завершення перевірки або у разі надання таких документів відповідно до абзацу другого цього пункту, контролюючий орган має право не приймати рішення за результатами проведеної перевірки та призначити позапланову документальну перевірку такого платника податків.

Аналіз зазначених норм свідчить, що платник податків зобов`язаний зберігати первинні документи на підставі яких формується податкова звітність та надавати такі документи посадовим особам контролюючого органу, які здійснюють податкову перевірку, як під час проведення перевірки, так і після її закінчення.

У разі не надання платником податків посадовим особам контролюючого органу первинних документів, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 06 серпня 2019 року у справі №160/8441/18, від 28 жовтня 2021 року у справі №802/880/18-а, від 06 вересня 2022 року у праві №640/772/21, від 14 грудня 2022 року у справі № 640/637/19, від 07 лютого 2023 року у справі №640/9880/19.

Як слідує з матеріалів справи заступнику директора ТОВ «Дорпостач» Шишиморовій Людмилі Миколаївні 03.10.2024 вручено запит Головного управління ДПС у Сумській області № 2304/12/18-28-09-01-03 від 30.09.2024 про надання документів, які належать або пов`язані з предметом перевірки.

Однак відповідні документи надані не були, в зв`язку з чим порушено вимоги пункту 85.2 статті 85 ПК України, про що складено відповідний акт від 11.10.2024 №1140/С/18-28-09-01/38584699.

Щодо посилань ТОВ «Дорпостач» про те, що працівники Головного управління ДПС у Сумській області не з`явились на проведення фактичної перевірки, та про те що фактичну перевірку проведено в приміщенні контролюючого органу, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п.80.9 ст.89 ПК України строки проведення фактичної перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.

Згідно з п.82.3 ст.82 ПК України тривалість перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, не повинна перевищувати 10 діб.

Пунктом 80.10 ст.80 ПК України встановлено порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Відповідно до п.86.1 ст.86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Відповідно до п.80.10 ст.80 ПК України порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Згідно з п.86.5 ст.86 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

Як встановлено судом вище відповідно до наказу Головного управління ДПС у Сумській області від 30.09.2024 року №1983-кп «Про проведення фактичної перевірки» «Про проведення фактичної перевірки» на підставі пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, у зв`язку з отриманням інформації про виробництво пального за відсутності ліцензії, працівниками управління контролю за підакцизними товарами у періоді з 03.10.2024 по 11.10.2024 проведена фактична перевірка ТОВ «Дорпостач» за адресою місця провадження діяльності: Сумська обл., м. Шостка, вул. Шевченка, буд. 45.

03 жовтня 2024 року заступнику директора ТОВ «Дорпостач» Шишиморовій Людмилі Миколаївні вручено направлення на проведення перевірки №3488/н/18-28- 09-01, №3487/н/18-28-09-01 від 30.09.2024 та наказ про проведення фактичної перевірки №1983-кп від 30.09.2024.

Факт початку проведення фактичної перевірки підтверджується підписами заступника директора ТОВ «Дорпостач» Шишиморової Л.М. в направленнях про проведення перевірки, в яких мститься підтвердження й про отримання наказу на проведення фактичної перевірки.

За результатами проведеної у визначені п.82.3 ст.82 ПК України терміни (з 03.10.2024 по 11.10.2024) фактичної перевірки складено акт, який відповідно до вимог п.86.5 ст.86 ПК України зареєстрований за №11694/А/18-28-09-01/38584699 від 11.10.2024.

Факт того, що представники контролюючого органу не перебували 10 днів у місці провадження діяльності позивача не може свідчити про те, що фактична перевірка проводилася за відсутності уповноважених осіб ТОВ «Дорпостач», адже у посадових осіб контролюючого органу немає обов`язку перебувати на місці проведення перевірки від початку до її кінця.

Суд зазначає, що виконання контролюючим органом своїх обов`язків щодо організації податкового контролю, зокрема шляхом проведення фактичної перевірки не є порушенням прав платника податків, не спричиняє і не може спричинити негативних наслідків для нього у випадку належного ведення господарської діяльності, фінансової звітності, бухгалтерського обліку, у відповідності до норм податкового законодавства та дотримання іншого законодавства контроль за яким покладено на податкові органи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправними дій Головного управління ДПС у Сумській області щодо проведення документальної невиїзної перевірки за відсутності відповідного наказу на її проведення, оскільки доводи позивача в даній частині позовних вимог не знайшли свого підтвердження в ході розгляду даної справи.

В зв`язку з зазначеним за результатами фактичної перевірки відповідачем 1 правомірно прийняті спірні податкові повідомлення-рішення.

Так, суд зазначає, що в ході фактичної перевірки встановлено, що за адресою місця провадження діяльності ТОВ «Дорпостач» розташовано одинадцять введених в експлуатацію резервуарів для пального, а саме: на території АЗС розташовано чотири резервуари для пального типу РГС-25, серійні номери №4850, №1598, №2965, №2453. Відповідно до поданої до контролюючого органу Довідки про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри (далі Довідка) за реєстраційним номером № від 10.09.2021, резервуари введенні в експлуатацію 27.12.2002. Документи про чинну повірку до перевірки не надано; на території Паливного складу розташовано: один резервуар для пального типу РГС-25, серійний номер №2290; три резервуари для пального типу РГС-50, серійні номери №0079, №0078, №0095; один резервуар для пального типу РГС-60, серійний номер №0254; два резервуари для пального типу РГС-75, серійні номери №0022, №0023. Відповідно до Довідки за реєстраційним номером № від 28.09.2021, резервуари введенні в експлуатацію 01.09.2017. Документи про чинну повірку до перевірки не надано.

В ході проведення перевірки встановлено, що жоден з резервуарів не обладнаний рівнеміром-лічильником рівня пального в резервуарі, зокрема відповідно до Довідки № від 10.09.2021 та Довідки № від 28.09.2021 ТОВ «Дорпостач» в якості рівнеміра для всіх резервуарів Паливного складу та АЗС зареєстровано один і той же засіб вимірювальної техніки - метрошток МШИ-3,5 заводський №0794.

Враховуючи вищенаведене, посилання ТОВ «Дорпостач» про те, що працівниками податкового органу не перевірявся факт наявності резервуарів та обладнання їх рівнемірами лічильниками не знайшло свого підтвердження.

При цьому, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази щодо обладнання ТОВ «Дорпостач» резервуарів рівнемірами-лічильниками пального та докази їх реєстрації в Єдиному державному реєстрі.

Відповідно до пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі.

Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

Відповідно до п.12 підрозділу 5 Розділу ХХ ПК України розпорядники акцизних складів відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в такі строки: акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020 року.

Відповідно до п.18. підрозділу 5 Розділу ХХ Податкового кодексу норми пункту 128 1.1 статті 128 1 цього Кодексу (щодо застосування санкцій за необладнання та відсутність реєстрації рівнемірів та витратомірів пального ) застосовуються: з 1 квітня 2020 року - до розпорядника акцизного складу, на акцизному складі якого розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів.

Враховуючи вищенаведене, чинним законодавством визначено обов`язок для всіх розпорядників акцизних складів щодо обладнання та реєстрації всіх введених в експлуатацію резервуарів, рівнемірів-лічильників та витратомірів-лічильників в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі. Граничний термін для такого обладнання та реєстрації визначений для акцизних складів, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020 року, штрафні санкції за необладнання або відсутність реєстрації рівнемірів-лічильників та витратомірів-лічильників застосовуються з 01.04.2020 року.

Відповідно до п.230.1.3 п.230.1 ст.230 ПК України розпорядники акцизних складів зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно (крім днів, в які акцизний склад не працює) формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального (далі у цьому розділі - обсяг обігу пального) у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15° С.

Дані про залишки пального та про обсяг обігу пального подаються електронними засобами зв`язку у формі електронних документів, яка затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Електронні документи заповнюються автоматично шляхом передачі до них даних з витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників (під час виходу з ладу, проведення повірки або калібрування рівнеміра-лічильника або витратоміра-лічильника - заповнюються відповідальною особою розпорядника акцизного складу).

Враховуючи вищенаведене, метрошток МШИ-3,5 заводський №0794, не призначений та не здатний до автоматичного передавання даних для заповнення електронних документів.

При цьому, внесені до Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі згідно Довідки № від 10.09.2021 та Довідки № від 28.09.2021 відомості про засіб вимірювальної техніки метрошток МШИ-3,5 заводський №0794 не відповідають дійсності, оскільки метрошток не є рівнеміром-лічильником пального у розумінні пп.230.1.2 та пп.230.1.3 п.230.1 ст.230 ПК України.

Таким чином, судом встановлено, що одинадцять введених в експлуатацію резервуарів для пального на АЗС та Паливному складі не обладнані рівнемірами-лічильниками пального.

Відпуск пального з зазначених одинадцяти резервуарів здійснюється через два наявні місця відпуску пального наливом, які обладнані витратомірами-лічильниками пального, а саме: - місце відпуску пального з АЗС паливороздавальна колонка WayneDresser 587 2-4, серійний номер №DR3, відомості про чинну повірку до перевірки не надано; місце відпуску пального з Паливного складу паливороздавальна колонка 1КЭР-50-0,5-1, серійний номер №8576, відомості про чинну повірку до перевірки не надано.

Відповідно до пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Таким чином, у зв`язку з ненаданням до перевірки документів про чинну повірку паливороздавальних колонок відповідно до абз. 4 пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України два місця відпуску пального вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками пального.

Перевіркою встановлено необладнання одинадцяти введених в експлуатацію резервуарів для пального рівнемірами-лічильниками пального та необладнання двох місць відпуску пального витратомірами-лічильниками пального, чим порушено вимоги абз. 1 пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України.

Так, відповідно до пп. 14.1.6 п. 14.1 ст. 14 ПК України акцизний склад - це приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Розпорядник акцизного складу - суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або суб`єкт господарювання - платник акцизного податку, який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізацію пального на акцизному складі та має документи, що підтверджують право власності або користування приміщеннями та/або територією, що відносяться до акцизного складу (підпункт 14.1.224).

За положеннями пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Відповідальність за порушення правил обліку, виробництва та обігу пального або спирту етилового на акцизних складах передбачена статтею 128-1 ПК України.

Так, відповідно до п. 128-1.1 ст.128-1 ПК України, необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/ або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.

Санкція, встановлена п. 128-1.1 ст. 128-1 ПК України, застосовується не конкретно за реалізацію пального за відсутності встановлених витратомірів-лічильників на кожному місці відпуску пального наливом, а у випадку виробництва, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального, за відсутності встановлених витратомірів-лічильників на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірів-лічильників рівня таких товарів (продукції) у резервуарі. При цьому, такі витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники повинні бути зареєстровані у Єдиному

У постанові від 19.01.2023 у справі №580/9246/21 Верховний Суд сформував правову позицію, відповідно до якої застосування пункту 128-1.1 статті 128-1 Податкового кодексу України можливе виключно у випадку необладнання та/або відсутності реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, як передбачено диспозицією вказаної норми.

Порушення строків обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/ або рівнемірами-лічильниками та реєстрації їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі (передбачених підпунктом 12 підрозділу 5 Розділу XX Податкового кодексу України), якщо на час проведення перевірки встановлено їх наявність на акцизних складах та їх реєстрація в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, не може бути підставою для застосування до платника податків пункту 128-1.1 статті 128-1 Податкового кодексу України.

Штрафна санкція не застосовується за необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів лічильників, передбачена пунктом 128-1.1 статті 128-1 Податкового кодексу України у разі, якщо на час проведення перевірки встановлено їх наявність на акцизних складах та їх реєстрація в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі.

Так, як під час розгляду справи встановлено, що жоден з резервуарів не обладнаний рівнеміром-лічильником рівня пального в резервуарі, зокрема відповідно до Довідки № від 10.09.2021 та Довідки № від 28.09.2021 ТОВ «Дорпостач» в якості рівнеміра для всіх резервуарів Паливного складу та АЗС зареєстровано один і той же засіб вимірювальної техніки - метрошток МШИ-3,5 заводський №0794 та необладнання двох місць відпуску пального витратомірами-лічильниками пального, чим порушено вимоги абз. 1 пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України, то вданому випадку застосовуються штрафні санкції передбачені чинним законодавством України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що прийняті Головним управлінням ДПС у Чернігівській області податкові повідомлення-рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій до ТОВ Дорпостач: № 18076/Ж10/25-01-09-01-02 від 18.11.2024 на суму 1020,00 грн та № 18077/Ж10/25-01-09-01-02 від 18.11.2024 на суму 240000,00 грн, які прийняті за результатами фактичної перевірки, є правомірними та скасуванню не підлягають.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

При цьому, у рішення ЄСПЛ по справі Ґарсія Руіз проти Іспанії (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов висновку, що відповідачі, які є суб`єктами владних повноважень, при проведенні перевірки та прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України, відтак підстави для задоволення позову відсутні.

У зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позову, понесені ним судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорпостач" до Головного управління ДПС у Чернігівській області, Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними дій та визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Дорпостач", вул. Шевченка, 29,с. Горбове,Новгород-Сіверський р-н, Чернігівська обл.,16062, .

Відповідач 1: Головне управління ДПС у Чернігівській області, вул. Реміснича, 11, Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ ВП 44094124.

Відповідач 2: Головне управління ДПС у Сумській області, вул. Іллінська, 13, м. Суми, 40009, .

Повне судове рішення складено 26.05.2025.

Суддя Оксана ТИХОНЕНКО