Справа № 420/18294/22
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2025-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/18294/22

Перша інстанція: суддя Хурса О. О.,

повний текст судового рішення

складено 03.04.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.,

суддів: Лук`янчук О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Малиновської окружної прокуратури міста Одеси на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 у справі №420/18294/22 про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову

У С Т А Н О В И В :

02.04.2025 Малиновська окружна прокуратура міста Одеси звернулась до Одеського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії дозволу на виконання будівельних робіт, виданого Управлінням ДАБК Одеської міської ради 03.04.2020 № ОД 20 на об`єкт «Будівництво 2- секційного 16-поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгівельними та офісними приміщеннями та підземним паркінгом за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 35 (1 черга будівництва)»;

- зупинення дії дозволу на виконання будівельних робіт, виданого Управлінням ДАБК Одеської міської ради 03.04.2020 за № ОД 70 на об`єкт «Будівництво 2- секційного 16-поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгівельними та офісними приміщеннями та підземним паркінгом за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 35 (2 черга будівництва)»;

- заборони ТДВ «ВБМО «ОДЕСБУД» та іншим особам проводити будь-які будівельні роботи за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 35, до набрання законної сили судовим рішенням у даній адміністративній справі.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову Малиновська окружна прокуратура міста Одеси вказує, що право ТДВ «ВБМО «ОДЕСБУД» на виконання будівельних робіт підлягає припиненню в судовому порядку, адже рішення Управлінням ДАБК Одеської міської ради про видачі оскаржуваних у даній справі дозволів є протиправними. На думку позивача, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а захист та поновлення порушених прав та інтересів заявника, за якими він звернувся до суду, не буде вже ефективним.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 у справі №420/18294/22 у задоволенні заяви заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси про забезпечення позову відмовлено.

Постановляючи зазначену ухвалу суд першої інстанції вказав, що немає обґрунтованих підстав вважати, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Не погодившись із ухвалою окружного адміністративного суду Малиновською окружною прокуратурою міста Одеси подано апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, викладено прохання скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 у справі №420/18294/22 та винести нове судове рішення про задоволення заяви щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги Малиновська окружна прокуратура міста Одеси вказує, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а захист та поновлення порушених прав та інтересів заявника, за якими він звернувся до суду, не буде вже ефективним. Як відмічає скаржник. Відповідач не виконує судового рішення Господарського суду Одеської області від 14.12.2022 у справі №916/2319/22. Більше того, на території будівельного майданчика знаходиться будівельна техніка та матеріали для продовження будівництва об`єкта нерухомості.

В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга Малиновської окружної прокуратури міста Одеси задоволенню не підлягає, з урахуванням такого.

Зокрема, колегією суддів установлено, що Управлінням ДАБК Одеської міської ради видано ТДВ «ВБМО «ОДЕСБУД» дозвіл на виконання будівельних робіт від 03.04.2020 № ОД 20 на об`єкт «Будівництво 2- секційного 16-поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгівельними та офісними приміщеннями та підземним паркінгом за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 35 (1 черга будівництва)» та дозвіл на виконання будівельних робіт від 03.04.2020 № ОД 70 на об`єкт «Будівництво 2- секційного 16-поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгівельними та офісними приміщеннями та підземним паркінгом за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 35 (2 черга будівництва)».

Не погодившись із рішеннями Управління ДАБК Одеської міської ради стосовно видачі вищенаведених дозволів Малиновська окружна прокуратура міста Одеси звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Здійснюючи в апеляційному порядку перегляд ініційованого Малиновською окружною прокуратурою міста Одеси питання стосовно наявності законодавчо передбачених підстав та необхідності вжиття заходів забезпечення позову, колегія суддів зазначає таке.

Умови та порядок вжиття заходів забезпечення адміністративного позову визначено статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно із частиною 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено, крім іншого, шляхом: забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому, заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття таких заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник має намір звернутись до суду.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову застосовуються задля гарантування реального виконання в майбутньому судового рішення у випадку його ухвалення на користь позивача. Водночас, для виконання таких заходів потрібно додержуватися щонайменше однієї з умов, визначених у частині другій статті 150 КАС України.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Таким чином, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, перевірити, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення у справі, а також вказати, у чому, зокрема, будуть полягати дії, направлені на відновлення його прав, оцінити складність вчинення таких дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Підстави, за наявності яких судом може бути вжито заходів забезпечення позову, є оціночними, тому, всупереч цілям статті 150 КАС України, містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову у разі формального дотримання її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Для забезпечення позову суд повинен на підставі доказів та з огляду на поведінку учасників переконатися, що загроза правам, свободам та інтересам особи має реальний характер. Загроза повинна бути прямо пов`язана з об`єктом спору та мають бути обґрунтовані підстави вважати, що внаслідок невжиття заходів забезпечення позову настануть обставини, встановлені в пункті 1 частини другої статті 150 КАС України.

Слід зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суди повинні також враховувати специфіку правовідносин, стосовно яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання, за наслідком аналізу якого можна зробити висновок, чи дійсно застосування заходів забезпечення позову є необхідним у даному конкретному випадку, чи може невжиття таких засобів мати незворотні наслідки.

У постанові від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому, важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення.

Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Натомість, за наслідком дослідження змісту заяви Малиновської окружної прокуратури міста Одеси про забезпечення позову у системному зв`язку із наявними у матеріалах справи доказами, колегією суддів установлено, що заявником належним чином не обґрунтовано та документально не підтверджено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам захист яких стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

За таких підстав суд апеляційної інстанції уважає правильним висновок окружного адміністративного суду про відмову в задоволенні заяви Малиновської окружної прокуратури міста Одеси про забезпечення позову.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що згідно відомостей сайту забудовника замовником будівництва проводиться продаж квартир у багатоквартирному житловому будинку дозволи на будівництво якого оскаржуються, оскільки означене жодним чином не свідчить про проведення будівельних робіт на спірних об`єктах.

Не є юридично спроможним також твердження Малиновської окружної прокуратури міста Одеси відносно невиконання ТДВ «ВБМО «ОДЕСБУД» судових рішень у справі №916/2319/22, адже примусове виконання судових актів гарантується законодавством про виконавче провадження.

Передбачений процесуальним законодавством інститут забезпечення позову не розповсюджується на примусове виконання рішень суду.

Є безпідставним також посилання скаржника про те, що на будівельному майданчику знаходиться техніка та матеріали для продовження будівництва, т.я. вказане не свідчить про виконання будівельних робіт.

В контексті наведеного слід також відмітити, що згідно актів державного виконавця від 03.08.2023, 12.10.2023 з виходом на місце знаходження земельної ділянки будь-які особи (працівники) відсутні.

Колегія суддів зазначає, що додані Малиновською окружною прокуратурою міста Одеси до заяви про забезпечення позову акти державного виконавця та фото не підтверджують виконання будівельних робіт на спірній земельній ділянці.

Також, варто звернути увагу на ту обставину, що з моменту звернення до суду з позовом (15.12.2022) до дати звернення Малиновської окружної прокуратури міста Одеси до суду із заявою про забезпечення адміністративного позову (02.04.2025) минуло більше двох років і заявник не зміг навести свідчень існування реальної загрози заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам протягом цього періоду часу.

Посилання на те, що невжиття заходів забезпечення позову, може значно утруднити виконання рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача, ґрунтується лише на припущеннях, які не знайшли свого підтвердження жодними доказами.

Означене у повному обсязі спростовує, наведені Малиновською окружною прокуратурою міста Одеси як заяві про забезпечення позову, так і в апеляційній скарзі обґрунтування.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції уважає правильним висновок окружного адміністративного суду про відмову в задоволенні заяви Малиновської окружної прокуратури міста Одеси про забезпечення позову.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а викладені скаржником в апеляційній скарзі доводи не свідчать про порушення окружним адміністративним судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення спірного питання.

Отже, при ухваленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому підстав для її скасування немає.

З підстав визначених статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.150, 151, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 329 КАС України, апеляційний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Малиновської окружної прокуратури міста Одеси залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 у справі №420/18294/22 про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді О.В. Лук`янчук А.В. Крусян