Справа № 260/6149/24
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/6149/24 пров. № А/857/9709/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Носа С.П.

за участі секретаря судового засідання: Скрутень Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури,

на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду 17 лютого 2025 року про залишення позовної заяви без розгляду (суддя Маєцька Н.Д., час ухвалення не зазначено, місце ухвалення м. Ужгород, дата складання повної ухвали не зазначено),

в адміністративній справі №260/6149/24 за позовом Заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури до Закарпатської обласної ради,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Комунальне некомерційне підприємство "Солотвинська обласна алергологічна лікарня" Закарпатської обласної ради,

про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

У вересні 2024 року позивач Заступник керівника Закарпатської обласної прокуратури звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Закарпатської обласної ради, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 16.11.2023 року №978 Про реорганізацію комунальних некомерційних підприємств у сфері охорони здоров`я Закарпатської обласної ради у частині реорганізації Комунального некомерційного підприємства Солотвинська обласна алергологічна лікарня Закарпатської обласної ради.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 поновлено строк звернення до суду, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

16.10.2024 року до суду першої інстанції надійшла заява відповідача про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Позивач подав заперечення на заяву відповідача про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду. Просив відмовити у задоволенні вказаної заяви.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 07.02.2025 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліку позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням поважності причин пропуску цього строку.

11.02.2025 до суду першої інстанції на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху надійшла заява позивача про поновлення строку звернення до суду.

13.02.2025 до суду першої інстанції надійшла заява відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 позовну заяву залишено без розгляду, у зв`язку із пропуском строку звернення до суду без поважних причин.

З цією ухвалою суду першої інстанції від 17.02.2025 не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, висновки суду в ній не відповідають фактичним обставинам справи та зроблені у зв`язку із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано оцінку доводам прокурора про поновлення строку звернення до суду з цим позовом. Судом при прийнятті оскаржуваної ухвали не враховано, що у жодній з наведених судом публікацій немає даних про можливі порушення закону, критичних даних чи зауважень щодо прийнятих обласною радою рішень, які б могли стати предметом вивчення питання порушення інтересів держави та відповідного для нього реагування. Зазначає скаржник, що підстави для звернення прокуратури із вказаним позовом до суду виникли лише після опрацювання та вивчення в комплексі отриманих матеріалів, які надійшли на запити прокурора. У даному випадку звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значущого питання, а саме відновлення мережі закладів охорони здоров`я, яка скорочена у порушення вимог законодавства.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену ухвалу суду від 17.02.2025 та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідач Закарпатська обласна рада подала до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що ухвалюючи рішення про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції проаналізувавши аргументи та докази надані сторонами, виніс обґрунтоване та законне рішення. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Так, судом встановлено, що рішенням Закарпатської обласної ради від 16.11.2023 року №978 Про реорганізацію комунальних некомерційних підприємств у сфері охорони здоров`я Закарпатської обласної ради реорганізовано Комунальне некомерційне підприємство Солотвинська обласна алергологічна лікарня Закарпатської обласної ради (а.с.19 т.1).

Вважаючи вказане рішення відповідача протиправним, заступник керівника Закарпатської обласної прокуратури звернувся до адміністративного суду з цим позовом.

Залишаючи позов без розгляду ухвалою від 17.02.2025, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду з цим позовом і суд не знайшов підстав для задоволення заяви позивача про поновлення строків звернення до суду.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції, з наступних підстав.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.

У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватися у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.

Крім цього, законодавець встановлює певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав.

Так, відповідно до частини 1 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас, для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Суд зазначає, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч.2 ст.123 КАС України).

Згідно ч.3 ст.122 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду (ч.4 цієї статті).

Таким чином, наведеними вище правовими нормами встановлено, що суд першої інстанції зобов`язаний з`ясувати в кожному випадку чи адміністративний позов подано у строк, установлений законом, а якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Отже, з наведених положень видно, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин та обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Із змісту адміністративного позову та матеріалів справи видно, що позивач Заступник керівника Закарпатської обласної прокуратури звернувся в суд із цим позовом 24 вересня 2024 року з вимогою про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 16.11.2023 року №978 Про реорганізацію комунальних некомерційних підприємств у сфері охорони здоров`я Закарпатської обласної ради у частині реорганізації КНП Солотвинська обласна алергологічна лікарня Закарпатської обласної ради.

Судом першої інстанції вірно враховано, що згідно ч.5 ст.59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Відповідно до ч. 11 ст. 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Встановлено, що оскаржуване рішення Закарпатської обласної ради від 16.11.2023 №978 було опубліковано 16.11.2023 на офіційному веб-сайті відповідача (https://zakarpat-rada.gov.ua/normatyvni-dokumenty/rishennya-rady/viii-sklykannia/12-sesiia-16-11-2023/), що за загальним правилом дозволяє обчислювати строк на його оскарження в суді з дня офіційного оприлюднення.

Однак позивач звернувся до суду з цим позовом лише 24 вересня 2024 року, тобто з пропуском строку звернення до суду.

На виконання вимог ухвали суду у своїй заяві про поновлення строку звернення до суду Заступник керівника обласної прокуратури як на причини пропуску строку звернення до суду вказав на те, що підстави для звернення до суду з позовом виникли лише після встановлення відомостей, що свідчать про порушення інтересів держави, а саме із змісту колективного звернення КНП СОАЛ ЗОР щодо незаконної реорганізації КНП Солотвинська обласна алергологічна лікарня Закарпатської обласної ради, яке надійшло на адресу обласної прокуратури 11 липня 2024 року.

Водночас, жодних інших доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом протягом установленого законом строку, позивачем суду не наведено.

Також судом першої інстанції вірно взято до уваги, що наказом Офісу Генерального прокурора №389 від 21.08.2020 передбачено отримання відомостей для встановлення наявності підстав для застосування представницьких повноважень з публікацій у медіа, у тому числі мережі Інтернет, публічної інформації у формі відкритих даних (п.4).

У розглядуваній справі суд встановив, що в мережі Інтернет містяться публікації про реорганізацію Комунального некомерційного підприємства Солотвинська обласна алергологічна лікарня Закарпатської обласної ради (посиланнями: https://prozahid.com/na-zakarpatti-ukrupnyly-dva-medychni-zaklady/, https://zakarpat-rada.gov.ua/na-zakarpatti-reorhanizuiut-okremi-zaklady-okhorony-zdorov-ia-oblrady/, https://uzhhorod.rayon.in.ua/news/651423-na-zakarpatti-ukrupnili-dva-medichni-zakladi-oblasnoi-radi.

Консультативна рада європейських прокурорів (далі - КРЄП), створена Комітетом міністрів Ради Європи 13 липня 2005 року, у Висновку № 3 (2008) Про роль прокуратури за межами сфери кримінального права наголосила, що держави, у яких прокурорські служби виконують функції за межами сфери кримінального права, мають забезпечувати реалізацію цих функцій згідно з такими, зокрема, принципами: діючи за межами сфери кримінального права, прокурори мають користуватися тими ж правами й обов`язками, що й будь-яка інша сторона, і не повинні мати привілейоване становище у ході судових проваджень (рівність сторін); обов`язок прокурорів обґрунтовувати свої дії та розкривати ці причини особам або інститутам, задіяним або зацікавленим у справі, має бути встановлений законом.

Згідно з пунктом 2 Рекомендації CM/Rec (2012)11 щодо ролі державних прокурорів за межами системи кримінального судочинства, прийнятої Комітетом міністрів Ради Європи 19 вересня 2012 року, обов`язками та повноваженнями прокурора за межами системи кримінального провадження є представництво загальних та громадських інтересів, захист прав людини та основоположних свобод, а також підтримка верховенства права. При цьому обов`язки та повноваження прокурорів за межами кримінального судочинства мають завжди встановлюватися та чітко визначатися у законодавстві (пункт 3 цієї Рекомендації).

З огляду на наведене, з урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, підстави та порядок звернення прокурора до адміністративного суду в порядку його представництва інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено та відмінно від реалізації права на звернення до суду самого суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи повноваження, якими позивач наділений у відповідності до закону, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач мав реальну можливість володіти інформацією про підстави для звернення до адміністративного суду з даним позовом ще до отримання матеріалів звернення, які надійшли до обласної прокуратури 11 липня 2024 року.

Апеляційний суд також зазначає, що відповідно до частин 4, 5 статті 53 КАС України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Частиною 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Із змісту розглядуваного адміністративного позову Заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури до відповідача Закарпатської обласної ради про визнання протиправним та скасування рішення від 16.11.2023 року №978 видно, що такий позов подано в інтересах держави.

Водночас, як підтверджується матеріалами справи, про існування оскарженого рішення і про його зміст позивачу було відомо і могло бути відомо після офіційного оприлюднення цього рішення для загального відома.

Отже, діючи в межах владних повноважень та у визначений законодавством спосіб Заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури мав достатній час і необхідний обсяг повноважень для з`ясування питання щодо наявності чи відсутності підстав для звернення до адміністративного суду із позовом щодо оскарження рішення від 16.11.2023 року №978, у визначений законодавством строк.

Таким чином, із врахуванням того, що подання позову обгрунтовується необхідністю захисту інтересів держави, а не окремих фізичних осіб, являються безпідставними доводи апелянта (позивача) про те, що підстави для звернення до суду із вказаним позовом виникли у прокурора лише після опрацювання та вивчення матеріалів звернення колективу лікарні (ініціативної групи лікарів), яке зареєстровано в прокуратурі 11.07.2024 року за №24599-24.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом. Обставини, які перешкоджали позивачу подати позовну заяву до суду в межах 3-х місячного строку з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог, відсутні.

Отже, суд першої інстанції правильно встановив, що позивач пропустив строк звернення до суду, встановлений статтею 122 КАС України та не обґрунтував належними доказами поважності причин пропуску строку звернення до суду, які пов`язані з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Відтак, доводи апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржена ухвала суду винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури залишити без задоволення.

Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду 17 лютого 2025 року про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі №260/6149/24 за позовом Заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури до Закарпатської обласної ради про визнання протиправним та скасування рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
С. П. Нос
Повний текст постанови суду складено 27.05.2025 року