Справа № 200/8002/24
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2025-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

27 травня 2025 року справа №200/8002/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д., суддів Гайдара А.В., Геращенка І.В.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року у справі № 200/8002/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Першого апеляційного адміністративного суду 24.04.2025 через підсистему "Електронний суд" надійшла вищевказана апеляційна скарга.

Ухвалою суду від 30.04.2025 апеляційну скаргу залишено без руху.

Встановлено апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, шляхом надання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних підстав для його поновлення та наданням доказів на їх підтвердження.

01.05.2025 апелянтом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою суду від 19.05.2025 визнано неповажними підстави пропуску строку на апеляційне оскарження, вказані ІНФОРМАЦІЯ_2 у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року у справі № 200/8002/24.

Апеляційну скаргу залишено без руху.

Встановлено апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня вручення копії цієї ухвали, шляхом подання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням інших поважних підстав для його поновлення та наданням доказів на їх підтвердження.

На адресу суду 23.05.2025 надійшла заява ІНФОРМАЦІЯ_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій заявник, окрім підстав пропуску строку, оцінка яким вже була надана судом в ухвалі від 19.05.2025, вказує на неповну укомплектованість юридичної служби апелянта та відсутність поштових марок на відправку апеляційної скарги засобами поштового зв`язку.

Вирішуючи вищенаведену заяву, апеляційний суд виходить з такого.

Апелянт оскаржує рішення суду першої інстанції від 07.02.2025.

Копію оскаржуваного рішення суду доставлено в особистий кабінет апелянта в підсистемі Електронний суд 08.02.2025 о 06:09 год., отже, рішення вважається врученим апелянту 10.02.2025 (наступний робочий день).

Останнім днем для подання апеляційної скарги є 12.03.2025.

З апеляційною скаргою відповідач звернувся 24.04.2025, більш ніж через два з половиною місяці після отримання копії оскаржуваного рішення суду, тобто, з очевидним пропуском строку апеляційного оскарження.

Тобто, апеляційну скаргу подано з пропуском встановленого законом 30-денного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Загалом, з дня ухвалення оскаржуваного судового рішення до дня подання апеляційної скарги минуло 2 місяці та 17 днів.

Також суд зауважує, що судовий збір за подання апеляційної скарги у цій справі сплачено заявником 11.02.2025 (платіжна інструкція № 171).

Відповідно до статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Такий підхід до визначення категорії поважності причин пропуску процесуального строку окреслено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 9901/546/19, у якій акцентувалась увага й на тому, що нормами статті 44 КАС України чітко визначено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

Такими процесуальними обов`язками учасників справи визначено, крім іншого, дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень.

За пунктом 3 частини першої статті 7 КАС України, рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом віднесено до принципів здійснення правосуддя в адміністративних судах, зміст якого розкриває стаття 10 цього Кодексу, частинами 1, 2 якої встановлено, що усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Таким чином, відповідач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційний перегляд справи, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону і суду, зокрема, стосовно строку подання апеляційної скарги, її форми та змісту, для чого, як особа, зацікавлена у її поданні, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Обставиною, з якою заявник пов`язує поважність причин пропуску строку на подання апеляційної скарги є, зокрема, відсутність поштових марок на відправку апеляційної скарги засобами поштового зв`язку.

Суд зауважує, що за усталеною практикою Верховного Суду, з метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії. При цьому, особливості організації роботи в установі жодним чином не впливає на неухильність виконання своїх процесуальних обов`язків з урахуванням часу, необхідного для вирішення внутрішніх організаційних питань.

Дотримання строків оскарження судового рішення є однією з гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Відтак, органи влади, що діють як суб`єкти владних повноважень від імені Держави та є учасниками процесу, мають діяти вчасно та в належний спосіб, вони не повинні допускати затримки та невиправданого зволікання при виконанні своїх процесуальних обов`язків.

Відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів, зокрема, для здійснення поштових відправлень процесуальних документів є суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Суб`єкт владних повноважень, який діє від імені держави, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Суд зауважує, що право на апеляційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Доводи відповідача щодо неповної укомплектованості його юридичної служби судом не приймаються з огляду на наступне.

Приналежність ІНФОРМАЦІЯ_1 до складу Збройних Сил України, залучення військовослужбовців частини до бойових завдань за призначенням не можуть бути поважними підставами для поновлення строку звернення до суду з апеляційною скаргою, оскільки апелянт є юридичною особою зі штатом працівників, зокрема і працівників штабу, які готують та подають апеляційні скарги та які не входять до складу військовослужбовців, виконуючих бойові завдання, відтак зазначені обставини не є безумовною підставою поновлення строку звернення до суду з апеляційною скаргою.

Посилання апелянта на високий рівень навантаження та неукомплектованість особового складу, суд не бере до уваги, оскільки такі доводи пов`язані з організацією роботи суб`єкта владних повноважень, не можуть вказувати на поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішень судів, оскільки стосуються виключно внутрішньої організації роботи ІНФОРМАЦІЯ_1 та не можуть впливати на виконання ним процесуального обов`язку щодо вчасного звернення з апеляційною скаргою до суду.

Отже, доводи апелянта не виправдовують безпідставність порушення ним як суб`єктом владних повноважень процесуальних строків, встановлених законом, для реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення (процесуальна поведінка), та не свідчать про поважність причин пропуску цього строку.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі Перетяка та Шереметьєв проти України від 21 грудня 2010 року, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі Мельник проти України від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03).

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з пропущенням строку на подання апеляційної скарги на спірне рішення суду першої інстанції, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі на виконання приписів п. 4 ч. 1 ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. 296, 299, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року у справі № 200/8002/24.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року у справі № 200/8002/24.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений та підписаний 27 травня 2025 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

І.В. Геращенко