Справа № 200/7630/24
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року справа №200/7630/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року (головуючий суддя І інстанції Кошкош О.О.), складеного в повному обсязі 21 січня 2025 року у справі № 200/7630/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Верченко Ольга Олександрівна в інтересах ОСОБА_1 звернулася через систему Електронний Суд до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про:

визнання протиправним та скасування рішення від 23.09.2024 №92,

зобов`язання зарахувати до пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею за списком робіт затвердженим Постановою КМУ від 31.03.1994 р. № 202 періоди роботи з 01.07.2014 по 09.07.2014, з 01.08.2014 по 09.08.2014, з 18.05.2016 по 31.05.2016, з 22.06.2016 по 30.06.2016, з 25.07.2016 по 31.07.2016, з 02.08.2016 по 05.09.2016, з 01.04.2022 по 07.04.2022, 27.07.2024 по 16.09.2024, до пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею на провідній посаді відповідно до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування періоди роботи з 13.01.2000 по 10.04.2000, з 17.07.2000 по 12.11.2001, з 16.10.2003 по 26.01.2004, з 02.02.2004 по 06.04.2005, та період навчання з 01.09.1996 по 30.06.2000 в Сніжнянському гірничому технікумі; зобов`язання призначити пенсію відповідно до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 16.09.2024.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 23.09.2024 №92 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.09.2024 про призначення пенсії за віком згідно із пунктом 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу періодів роботи з повним робочим днем під землею за списком робіт затвердженим Постановою КМУ від 31.03.1994 № 202 з 18.05.2016 по 31.05.2016, з 22.06.2016 по 30.06.2016, з 25.07.2016 по 31.07.2016, з 02.08.2016 по 05.09.2016, з 27.07.2024 по 15.09.2024 та до пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею на провідній професії («робітники очисного вибою»), що дає право на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періодів роботи з 13.01.2000 по 10.04.2000, з 17.07.2000 по 12.11.2001, з 16.10.2003 по 26.01.2004, з 02.02.2004 по 06.04.2005 (включно) та періоду навчання з 01.09.1996 по 12.01.2000, з 11.04.2000 по 30.06.2000 в Сніжнянському гірничому технікумі.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року у справі № 200/7630/24 та відмовити у задоволені позовних вимог.

Вказав, що рішенням від 23.09.2024 року № 92 Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, відмовлено позивачу в призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи визначеного ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутність необхідного пільгового стажу

Щодо позовної вимоги призначити позивачу пенсію та зарахувати періоди роботи та навчання відповідач вказує, що розрахунок стажу та питання щодо призначення пенсії є дискреційними повноваженнями пенсійного органу, а тому позовні вимоги в цій частині не можуть бути задоволені.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак листом суд першої інстанції повідомив, що справа в паперовому вигляді не формувалась. Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».

Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16.09.2024 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Заява позивача опрацьовувалась за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів, а саме спеціалістами Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 23.09.2024 року № 92 позивачу відмовлено в призначенні пенсії через відсутність стажу роботи визначеного ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Як встановлено судом на підставі диплому серії НОМЕР_1 , що виданий 30.06.2000, ОСОБА_1 закінчив у 2000 році Сніжнянський гірничий технікум за спеціальністю Технологія підземної розробки корисних копалин і здобув кваліфікацію гірничого техніка-технолога.

У рішенні від 23.09.2024 року зазначено, що вік заявника 43 роки 01 місяць 07 днів, страховий стаж становить 47 років 07 місяців 01 день, в тому числі пільговий стаж на підземних роботах згідно постанови № 202 (25 років) 18 років 07 місяців 08 днів, роботи підземні провідні професії (20 років) складає 0 років 04 місяці 5 днів, пільговий стаж роботи за Списком № 1 21 рік 8 місяців 3 дні.

Вважаючи протиправним рішення про відмову у призначенні пенсії, а також розрахунок стажу, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Частиною 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пільгових умовах пенсія за віком призначається, працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ), а саме, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуруються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частини друга, п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).

Суд зауважує, що ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV на відміну від частин 1 та 2 цієї ж статті не містить вимог щодо досягнення заявником певного віку, наявності документів щодо атестації робочих місць, на яких працював заявник, надання пенсійному органу інформації щодо переліків робочих місць, виробництв, професій і посад працівників, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення та інших умов праці, розділу, підрозділу, пункту, номер у списку, що визначають пільговий характер роботи цієї особи.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон України «Про пенсійне забезпечення», Закон № 1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно із Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, також основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (п. 1).

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Таким чином, відповідно до чинного законодавства основним та достатнім документом (за наявності відповідних записів в ній), що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка; а у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Щодо зарахування до пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею на провідній посаді відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування періоду роботи позивача з 17.07.2000 по 12.11.2001, з 16.10.2003 по 26.01.2004, з 02.02.2004 по 06.04.2005 суд зазначає наступне.

Як встановлено судом на підставі записів трудової серії НОМЕР_2 , зокрема:

- 17.07.2000 позивача прийнято гірничим робітником очисного забою на ДП Шахта Зоря;

- 20.02.2000 переведено гірничим робітником очисного забою;

- 12.11.2001 звільнено за власним бажанням;

- 16.10.2003 прийнято на посаду гірничого робітника очисного забою підземним з повним робочим днем під землею на ВО ДП Торезантрацит;

- 26.01.2004 звільнено з займаної посади за власним бажанням;

- 02.02.2004 прийнято гірничим робітником очисного забою підземним з повним робочим днем під землею на ООО Донметпром;

- 06.04.2005 звільнено за власним бажанням.

Отже суд констатує, що записи трудової книжки, зокрема за періоди роботи позивача з 16.10.2003 по 26.01.2004 та з 02.02.2004 по 06.04.2005 в повній мірі відображають як характер виконуваної роботи (робітник провідної професії), так і умови праці (з повним робочим днем під землею).

Суд вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги щодо того, що період роботи позивача з 16.10.2003 по 26.01.2004 та з 02.02.2004 по 06.04.2005 правомірно не зарахований за Списком № 1 на підставі даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з відсутністю довідок, що підтверджують пільговий характер роботи, оскільки саме трудова книжка є первинним документом, яким відповідач зобов`язаний був керуватись під час вирішення питання щодо зарахування вказаного періоду роботи позивача.

За таких обставин суд вважає, що не зарахування періоду роботи позивача з 16.10.2003 по 26.01.2004 та з 02.02.2004 по 06.04.2005 до пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею на провідній посаді відповідно до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування є протиправним.

Крім того, судом встановлено, що в трудовій книжці позивача наявні записи про роботу «горноробочим очисного забою» у період з 17.07.2000 по 12.11.2001.

Вказаний період зараховано до пільгового стажу за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, однак не зараховано до стажу роботи як працівника провідної професії, що дає право на призначення пенсії незалежно від віку, за умови, що він був зайнятий на таких роботах не менше 20 років згідно ч.3 ст.114 Закону №1058.

Суд зауважує, що спірне рішення не містить мотивів відмови у зарахуванні до пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею на провідній посаді відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоду з 17.07.2000 по 12.11.2001.

З пояснень відповідача вбачається, що цей період враховано до пільгового стажу за Списком №1 на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу.

Однак, суд зауважує, що зараховуючи період роботи з 17.07.2000 по 12.11.2001 лише до пільгового стажу за Списком №1, управлінням не враховано записи у трудовій книжці, а саме визначену у трудовій книжці посаду на якій працював позивач («горноробочий очисного забою») та віднесення її до «провідної підземної професії», що дає право на пенсію незалежно від віку за умови роботи на таких посадах не менше 20 років згідно ч.3 ст.114 Закону №1058. Вищезазначене призвело до порушення прав позивача в частині визначення пільгового стажу.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги в частині зобов`язання зарахувати період роботи з 17.07.2000 по 12.11.2001 до пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею на провідній посаді, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є такими, що підлягають задоволенню.

Період проходження виробничої практики з 13.01.2000 по 10.04.2000 на посаді «гірничого очисного забою» також підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею на провідній посаді, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки трудова книжка позивача містить відповідні записи про роботу в цей період.

Щодо позовних вимог в частині зарахування до пільгового стажу роботи позивача з повним робочим днем під землею на провідній посаді відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування періоду його навчання з 01.09.1996 по 30.06.2000 в Сніжнянському гірничому технікумі суд вказує наступне.

Так, відповідно до диплому серії НОМЕР_1 позивач навчався в період з 01.09.1996 по 30.06.2000 в Сніжнянському гірничому технікумі за спеціальністю Технологія підземної розробки корисних копалин і здобув кваліфікацію гірничого техніка-технолога.

Крім того, судом встановлено, що трудова книжка позивача містить, поряд з іншими, запис про те що позивач з 13.02.2000 прийнятий учнем гірника очисного вибою, а 10.04.2000 звільнений за закінченням виробничої практики.

Суд зазначає, що на час навчання позивача поняття системи освіти, її мету, та структуру визначено Законом України від 23 травня 1991 року № 1060-ХІІ Про освіту (далі - Закон № 1060-ХІІ).

За статтею 25 Закону, в Українській РСР встановлюється єдина структура системи освіти, що включає: дошкільне виховання; загальну середню освіту; професійну освіту; вищу освіту; післядипломну підготовку (стажування, клінічна ординатура тощо); аспірантуру; докторантуру; підвищення кваліфікації, перепідготовку кадрів; позашкільне навчання і виховання; самоосвіту.

Згідно з ст. 31 Закону, професійна освіта забезпечує здобуття громадянами робітничої професії, перепідготовку, підвищення їх виробничої кваліфікації, професійно-прикладну фізичну підготовку відповідно до їх покликання, інтересів, здібностей.

Професійна освіта громадян здійснюється на базі повної загальної середньої освіти, а також на базі освіти в обсязі основної та спеціальної школи.

Професійними навчально-виховними закладами є: професійно-технічне училище; професійні училища різних рівнів.

Професійні навчально-виховні заклади можуть мати денні, вечірні відділення, входити до різних типів комплексів, об`єднань (професійно-технічне училище-радгосп, професійно-технічне училище-завод тощо).

Випускникам професійно-технічного училища та інших професійних училищ різних рівнів присвоюється робітнича професія певної кваліфікації відповідно до набутої освіти, кваліфікаційних умінь і навичок.

За положенням ст. 34 Закону, в Українській РСР вищими навчальними закладами є: технікум (училище), коледж, інститут, консерваторія, академія, університет та інші.

Вищі навчальні заклади можуть створювати різні типи навчальних комплексів, об`єднань.

Відповідно до ст. 36 Закону, випускникам вищих навчальних закладів присвоюється кваліфікація спеціаліста з вищою освітою певного професійного спрямування або спеціальності, яка відповідно до обсягу державної освіти визначається такими рівнями, зокрема, молодший спеціаліст - забезпечують технікуми, училища, інші навчальні заклади еквівалентного рівня.

Згідно листа Міністерство освіти і науки, молоді та спорту України від 16.03.2011 N 4.7-17/674, після набуття чинності Закону України "Про освіту" (з 1991 р.) та Закону України "Про вищу освіту" (з 2002 р.) технікуми та училища віднесені до вищих навчальних закладів I рівня акредитації, в яких здійснюється підготовка фахівців за спеціальностями освітньо-кваліфікаційного рівня молодшого спеціаліста. Молодший спеціаліст - це освітньо-кваліфікаційний рівень вищої освіти особи, яка на основі повної загальної середньої освіти здобула неповну вищу освіту, спеціальні уміння та знання, достатні для здійснення виробничих функцій певного рівня професійної діяльності, що передбачені для первинних посад у певному виді економічної діяльності. Неповна вища освіта - це освітній рівень вищої освіти особи, який характеризує сформованість її інтелектуальних якостей, що визначають розвиток особи як особистості і є достатніми для здобуття нею кваліфікацій за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодшого спеціаліста.

Приписами підпунктів з, і та к частини 1, частини 3 пункту 109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року № 590 (далі - Положення № 590), крім роботи в якості робочого або службовця в загальний стаж роботи зараховується також період навчання в професійно-технічних училищах та служба у складі Збройних сил СРСР. При призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (підпункти а і б пункту 16), і пенсій у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсій по старості робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт в пункту 16) періоди, зазначені у підпунктах к і л, прирівнюються по вибору особи, що звернулась за призначенням пенсії, або до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду. Період, зазначений у підпункті з, прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Пунктом д частини 3 статті 56 Закону № 1788-XII передбачено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Законом України "Про професійну (професійно-технічну) освіту" № 103/98-ВР від 10 лютого 1998 року, з наступними змінами і доповненнями, а саме ч. 1 ст. 38 "Гарантії соціального захисту здобувача освіти та випускника закладу професійної (професійно-технічної) освіти", обумовлено: час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

За змістом статті 17 Закону України Про професійно-технічну освіту, професійно-технічний навчальний заклад - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійно-технічній освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.

Статтею 18 вказаного Закону визначено, що до професійно-технічних навчальних закладів належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійно-технічної освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.

За положенням ст. 3 Закону, професійна (професійно-технічна) освіта є складовою системи освіти України. Професійна (професійно-технічна) освіта є комплексом педагогічних та організаційно-управлінських заходів, спрямованих на забезпечення оволодіння громадянами знаннями, уміннями і навичками в обраній ними галузі професійної діяльності, розвиток компетентності та професіоналізму, виховання загальної і професійної культури. Професійна (професійно-технічна) освіта здобувається у закладах професійної (професійно-технічної) освіти.

Професійне (професійно-технічне) навчання - складова професійної (професійно-технічної) освіти. Професійне (професійно-технічне) навчання передбачає формування і розвиток професійних компетентностей особи, необхідних для професійної діяльності за певною професією у відповідній галузі, забезпечення її конкурентоздатності на ринку праці та мобільності, перспектив її кар`єрного зростання впродовж життя.

Відповідно до ст. 5 Закону, професійна (професійно-технічна) освіта здобувається громадянами України в державних і комунальних закладах професійної (професійно-технічної) освіти безоплатно, за рахунок держави, а у державних та комунальних акредитованих вищих професійно-технічних навчальних училищах та центрах професійної освіти - у межах державного та/або регіонального замовлення безоплатно, на конкурсній основі.

Згідно з частиною 4 статті 19 вказаного Закону, професійно-технічні навчальні заклади незалежно від форм власності та підпорядкування розпочинають діяльність, пов`язану з підготовкою кваліфікованих робітників та наданням інших освітніх послуг, після отримання ліцензії. Ліцензія видається у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, вказаною нормою передбачено, що до професійно-технічних навчальних закладів належать інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.

Аналогічний висновок щодо зарахування періоду навчання позивача в технікумі до пільгового стажу міститься в постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі №367/945/17.

Таким чином, період навчання може бути зараховано не лише до загального трудового стажу, а і у стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників. Умовами такого зарахування визначено зарахування на роботу за набутою професією у строк, що не перевищує трьох місяців між днем закінчення навчання і днем зарахування на таку роботу.

Під час розгляду справи судом встановлено, що управлінням зараховано період навчання до страхового стажу позивача, однак не зараховано до пільгового стажу.

Разом з цим, суд враховує, що позивач менше ніж через три місяці після закінчення навчання, а саме з 17.07.2000 був прийнятий на посаду «гірничого робітника очисного забою» на ДП Шахта Зоря, та така робота підлягала зарахуванню до пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею на провідній професії, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Отже, період навчання також підлягає зарахуванню до підземного пільгового стажу (провідні професії).

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 листопада 2024 у справі № 208/12175/24, що надано позивачем до суду, не є належним доказом у справі щодо встановлених судом обставин, оскільки не було предметом дослідження управлінням під час прийняття ним спірного рішення.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання зарахувати до пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею за списком робіт затвердженим Постановою КМУ від 31.03.1994 р. N 202 періоди роботи з 01.07.2014 по 09.07.2014, з 01.08.2014 по 09.08.2014, з 01.04.2022 по 07.04.2022 суд зазначає таке.

З розрахунку стажу позивача вбачається, що періоди роботи з 01.07.2014 по 09.07.2014, з 01.08.2014 по 09.08.2014, з 01.04.2022 по 07.04.2022 не зараховані до пільгового стажу роботи позивача.

Суд враховує, що довідка ПАТ Шахтоуправління Покровське від 26.07.2024 № 781 про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них містить інформацію про те, що позивач перебував у відпустці без збереження заробітної плати у квітні 2022 року 7 днів.

Відповідно до ст. 26 Закону України від 15 листопада 1996 року № 504/96-ВР Про відпустки (далі Закон № 504/96-ВР) за сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.

Як свідчить роз`яснення Міністерства соціальної політики України, наведене у листі від 08 лютого 2016 року № 713/039/161-16, періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

Таке правозастосування відповідає висновку Верховного Суду, наведеному в постанові від 19 березня 2019 року у справі № 295/8979/19-а.

Отже, особа має право на зарахування до пільгового стажу днів відпустки без збереження заробітної плати, за умови що: 1) вони пов`язані з виробничою необхідністю та 2) не більше 1 місяця в календарному році.

Водночас, належні та допустимі докази, які б підтверджували, що дні відпустки без збереження заробітної плати були пов`язані з виробничою необхідністю, як пенсійному органу, так і суду, надані не були.

Суд зауважує, що в даному випадку подання відомостей, що дні відпустки без збереження заробітної плати були пов`язані з виробничою необхідністю, покладаються на працівника та роботодавця.

З огляду на викладене, відсутні підстави для зарахування до пільгового стажу днів знаходження у відпустках без збереження заробітної плати.

Також, суд враховує, що довідки ПАТ Шахтоуправління Покровське від 26.07.2024 №№ 779, 780 про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них містять інформацію про те, що на підприємстві був простой, а саме липень 2014 року 9 днів, серпень 2014 року 8днів.

Відповідно до статті 34 Кодексу законів про працю України простій - це призупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

Під час простою працівники підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню на загальних підставах, у цей період підприємство нараховує на виплату працівнику єдиний соціальний внесок, тому період простою зараховується до страхового стажу, на підставі якого нараховують пенсію.

Місяць, на період якого приходився простій, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Разом з цим, спірним у справі є не зарахування періоду простою до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. В цьому випадку, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ч.3 ст.114 Закону № 1058-IV однією із умов для призначення пенсії незалежно від віку є зайнятість на відповідних роботах під землею повний робочий день.

Враховуючи те, що у липні 2014 року та у серпні 2014 року на підприємстві був наявний простой 9 днів та 8 днів відповідно, та позивач, як працівник провідної професії, в цей період не був зайнятий повний робочий день під землею на відповідній роботі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині зобов`язання зарахувати період з 01.07.2014 по 09.07.2014 та з 01.08.2014 по 09.08.2014 до пільгового стажу є безпідставними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання зарахувати до пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею за списком робіт затвердженим Постановою КМУ від 31.03.1994 р. N 202 періоди роботи з 18.05.2016 по 31.05.2016, з 22.06.2016 по 30.06.2016, з 25.07.2016 по 31.07.2016 та з 02.08.2016 по 05.09.2016 суд зазначає наступне.

Як встановлено судом на підставі довідки № 782 від 26.07.2024 року, що видана ПРАТ Шахтоуправління Покровське, позивач має спуски в шахту 05.2016 14, 06.2016 21, 07.2016 24, 08.2016 1 лікарняний лист. Додаткові відомості користувався відпусткою як підземний робітник, отримував вислугу років, поверхневі роботи не виконував, оплата праці проводилась як підземному робочому.

З Індивідуальних відомостей про застраховану особу позивача (довідка форми ОК-5), судом встановлено, що працедавцем ПАТ "ШАХТОУПРАВЛІННЯ "ПОКРОВСЬКЕ" подавались звіти, згідно з якими вказані періоди обліковувались підприємством за кодом підстави для обліку страхового (пільгового) стажу - ЗПЗ013А1 працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1, а саме: 05.2016 31 день, 06.2016 30 днів, 07.2016 31 день, 08.2016 31 день, 09.2016 30 днів.

Відповідно до п. 2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 N 383 (далі Наказ №383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками (36-2003-п), не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Як вже зазначалось судом, постановою КМУ від 31.03.1994 р. N 202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років. Розділом 1 Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт цього Списку передбачено, що правом на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років, користуються усі працівники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджувальних шахт для видобутку вугілля.

З наведеного висновується, що позивач в період з 18.05.2016 по 31.05.2016, з 22.06.2016 по 30.06.2016, з 25.07.2016 по 31.07.2016, з 02.08.2016 по 05.09.2016 працював повний робочий день в підземних умовах, поверхневі роботи не виконував, оплата праці проводилась як підземному робочому, а тому відповідач їх протиправно не врахував до підземного стажу роботи за списком робіт затвердженим Постановою КМУ від 31.03.1994 р. N 202.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання зарахувати до пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею за списком робіт затвердженим Постановою КМУ від 31.03.1994 р. N 202 періоду роботи з 27.07.2024 по 16.09.2024 суд зазначає таке.

Як встановлено судом позивач, зокрема, у період з 09.03.2022 по 15.09.2024 (до дня звернення із заяво про призначення пенсії) працював на посаді заступника начальника дільниці підземного з повним робочим днем під землею на ПАТ Шахтоуправління Покровське. Запис про звільнення відсутній.

Крім того Індивідуальні відомості про застраховану особу позивача (довідка форми ОК-5), підтверджують наявний у позивача спецстаж з кодом підстав для обліку спецстажу - ЗПЗ013А1 за вказаний період - Працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1: 07.2024 31 день, 08.2024 31 день, 09.2024 30 днів.

З наведеного слідує, що вказаний період підлягає зарахуванню до пільгового стажу за списком робіт затвердженим Постановою КМУ від 31.03.1994 р. N 202. Не зарахування цього періоду до пільгового стажу є протиправним.

Отже, повідомляючи позивачу про відмову в призначенні пільгової пенсії та визначаючи пільговий стаж без урахування відповідних періодів Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області діяло необґрунтовано, у зв`язку з чим рішення від 23.09.2024 № 92 підлягає скасуванню.

Суд зауважує, що підставою для призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є наявність відповідного пільгового стажу. Разом з цим, суд не обчислює дійсний загальний та спеціальний стаж позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити пенсію позивачу за віком на пільгових умовах.

За встановлених судом обставин, з метою ефективного захисту прав позивача суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.09.2024 про призначення пенсії за віком згідно із пунктом 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу періодів роботи з повним робочим днем під землею за списком робіт затвердженим Постановою КМУ від 31.03.1994 № 202 з 18.05.2016 по 31.05.2016, з 22.06.2016 по 30.06.2016, з 25.07.2016 по 31.07.2016, з 02.08.2016 по 05.09.2016, з 27.07.2024 по 15.09.2024 та до пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею на провідній професії («робітники очисного вибою»), що дає право на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періодів роботи з 13.01.2000 по 10.04.2000, з 17.07.2000 по 12.11.2001, з 16.10.2003 по 26.01.2004, з 02.02.2004 по 06.04.2005 (включно) та періоду навчання з 01.09.1996 по 12.01.2000, з 11.04.2000 по 30.06.2000 в Сніжнянському гірничому технікумі.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року у справі № 200/7630/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 травня 2025 року.

Судді А.В. Гайдар

І.В. Геращенко

Е.Г. Казначеєв