Справа № 601/3765/24
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 рокуЛьвівСправа № 601/3765/24 пров. № А/857/16635/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Глушка І.В., Іщук Л.П.,

за участі секретаря судового засідання Демчик Л.Р.,

представник позивача: не з`явився,

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 08 квітня 2025 року у справі № 601/3765/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

суддя в 1-й інстанції Білосевич Г.С.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Кременець,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом про скасування постанов інспектора Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області Шмигельського В.О. та поліцейського Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області Тівона Ю.О. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3149950 від 28 вересня 2024 року та серії ЕНА № 3149990 від 28 вересня 2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340 грн. і 510 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що постановою інспектора Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області Шмигельського В.О. серії ЕНА № 3149950 від 28.09.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. та постановою поліцейського Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області сержанта поліції Тівона Ю.О. серії ЕНА № 3149990 від 28.09.2024 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та призначено штраф в розмірі 510 грн, за те що 28.09.2024 о 09:33:38 годині в м. Почаїв вул. Воз`єднання 16 (в постанові написано вул. Лосятинська, 4), керуючи транспортним засобом номерний знак НОМЕР_1 позивач порушив вимоги п.п.18.1 і п.п 9.2б ПДР. ОСОБА_1 вважає, що постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказані порушення є незаконними. Так, інспектори під`їхали до його автомобіля на вул. Лосятинській коли автомобіль стояв на обочині. Поліцейський вийшовши з свого авто почав наполегливо доказувати, що позивач порушив правила проїзду пішохідного переходу по вул. Воз`єднання. Будь яких доказів вчинення позивачем даного порушення працівниками поліції надано не було. ОСОБА_2 показав ОСОБА_1 на своєму власному телефоні щось незрозуміле. Оскаржувані постанови позивачу на місці не вручались та листами направлені не були, а лише 24.12.24 вказані копії він отримав у відділі державної виконавчої служби. За відсутності належних доказів з боку суб`єкта владних повноважень щодо вчинення позивачем адміністративних правопорушень, за які останнього притягнуто до адміністративної відповідальності та піддано штрафу, а також у зв`язку з порушенням процесу при розгляді справи про адміністративне правопорушення, постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 3149950 від 28 вересня 2024 року та серії ЕНА № 3149990 від 28 вересня 2024 року є незаконними та підлягають скасуванню.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 08 квітня 2025 року позовні вимоги задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3149990 від 28 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 гривень та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3149950 від 28 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 гривень та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню.

Також вказує про те, що 28.09.2024 інспектором Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області капітаном поліції Шмигельським Віталієм винесено постанову серії ЕНА №3149950 від 28.09.2024 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 340 грн. на ОСОБА_1 за те, що останній, керуючи автомобілем наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоду для пішоходів, що наближаються до нерегульованого пішохідного переходу. Вказаними діями ОСОБА_1 було порушено норми п. 18.1 ПДР та ч. 1 ст. 122 КУпАП. Також на позивача винесено постанову серії ЕНА № 3149990 від 28.09.2024 та накладено штраф в розмірі 510 грн. поліцейським Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області сержантом поліції Тівон Юрієм Олеговичем за те, що останній керуючи автомобілем не подав сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті. Своїми діями ОСОБА_1 порушив норми п. 9.2 б) ПДР та ч.2 ст. 122 КУпАП. Оскільки позивачем подано позов через тривалий проміжок часу від дати притягнення до адміністративної відповідальності, а саме більше як три місяці, відеозаписи порушення, зафіксовані на відеореєстратор службового автомобіля, знищено у відповідності до наказу МВС № 1026 від 18.12.2018 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису». Винесені постанови є належним чином обґрунтовані та підтверджені достатніми та допустимими доказами, а твердження позивача про порушення в ході її винесення є безпідставними. Слід звернути увагу на те, що хоч КАС України і покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень на відповідача, однак це не може трактуватися таким чином, що позивач взагалі звільнений від обов`язку доказування своїх вимог. Окрім того, в тексті позовної заяви ОСОБА_1 міститься значна кількість фактів, які не підтверджені жодними доказами та являються голослівними.

Просить скасувати рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 08 квітня 2025 року та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Частиною 4 ст.229 КАС України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджується із матеріалів справи, що постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 3149990 від 28.09.2024, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. У даній постанові вказано, що 28.09.2024 о 09:35 в м. Почаїв по вул. Лосятинська ОСОБА_1 керуючи автомобілем не подав сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив норми п. 9.2 б) ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 3149950 від 28.09.2024 слідує, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. У даній постанові вказано, що 28.09.2024 о 09:31 в м. Почаїв по вул. Лосятинська ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоду для пішоходів, що наближаються до нерегульованого пішохідного переходу, чим порушив норми п. 18.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно повідомлення начальника Кременецького районного відділу поліції СПД № 1 (м. Почаїв) ГУНП в Тернопільській області від 03.02.2025, записи нагрудних камер та відеореєстратора службового автомобіля зберігаються протягом 30 діб, а оскільки подія мала місце 28.09.2024, то термін зберігання відео - доказів завершився, відеозаписи знищено.

Не погоджуючись з вищезазначеними постановами, позивач звернувся із позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вказані посадовою особою в оскаржуваній постанові, повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні. Разом з тим, у ході розгляду справи не знайшло своє підтвердження те, що ОСОБА_1 , у вказаний у постановах час, порушив вимоги п. 1.18, п. 9.2 (б) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1, 2 ст. 122 КУпАП, доказів цього суду не надано.

Враховуючи зазначені висновки суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову та зазначає наступне.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина четверта статті 116-2, стаття 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша і п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, стаття 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 18.1 Правил дорожнього руху України, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека..

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно п. 9.2.б) Правил дорожнього руху України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуючи постанову серії ЕНА № 3149950 від 28.09.2024 та постанову серії ЕНА № 3149990 від 28.09.2024, позивач у позовній заяві покликається на те, що відповідачем, в супереч ч. 2 ст. 77 КАС України, не надано доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваних постановах. Крім цього, зазначає, що постанови позивачу на місці не вручались та листами направлені не були, а лише 24.12.24 вказані копії він отримав у відділі державної виконавчої служби. В той же час, оскаржуючи рішення першої інстанції, Головне управління Націонльної поліції в Тернопільській області вказує про те, що оскільки позивачем подано позов через тривалий проміжок часу від дати притягнення до адміністративної відповідальності, а саме більше як три місяці, відеозаписи порушення, зафіксовані на відеореєстратор службового автомобіля, знищено у відповідності до наказу МВС № 1026 від 18.12.2018 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису».

Проте, суд апеляційної інстанції зазначає, що саме на суб`єкта владних повноважень, у розглядуваній справі - Головне управління Національної поліції Тернопільській області покладено обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанці, що відповідачем не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.1 та 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У межах даної справи, суб`єкт владних повноважень не надав доказів, що позивач, керуючи транспортним засобом, порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст. 243, ст. 286, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області залишити без задоволення.

Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 08 квітня 2025 року у справі № 601/3765/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді І. В. Глушко
Л. П. Іщук
Повне судове рішення складено 27.05.25