Справа № 140/12142/24
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2025-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову в ухваленні додаткового рішення

27 травня 2025 року ЛуцькСправа № 140/12142/24
Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОВІСТ» про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОВІСТ» до Житомирської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 у цій справі позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано рішення Житомирської митниці про коригування митної вартості товарів №UA101090/2024/000080/2 від 14.05.2024, №UA101090/2024/000087/1 від 27.05.2024, №UA101090/2024/000088/1 від 30.05.2024, №UA101090/2024/000091/1 від 03.06.2024, №UA101090/2024/000090/1 від 03.06.2024, №UA101090/2024/000089/2 від 03.06.2024, №UA101090/2024/000084/2 від 21.05.2024, №UA101090/2024/000082/2 від 21.05.2024, №UA101090/2024/000085/2 від 21.05.2024, №UA101090/2024/000086/1 від 27.05.2024. Стягнуто з Житомирської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОВІСТ» (далі ТзОВ «ЕКОВІСТ») судовий збір в загальному розмірі 8068,09 грн.

13.05.2025 до суду надійшло клопотання позивача ТзОВ «ЕКОВІСТ» про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Житомирської митниці витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 50000,00 грн (т. 4, а. с. 200-202).

Згідно із частиною сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

За приписами частини п`ятої статті 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини першої статті 252 КАС України передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із частиною третьою статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відтак, оскільки рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 у цій справі було ухвалено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, тому подане клопотання розглянуто судом в порядку письмового провадження без повідомлення сторін.

Представник відповідача Житомирської митниці Шевчук О.В. подала заперечення на клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у яких просить відмовити у задоволенні клопотання у зв`язку із відсутністю належних доказів на підтвердження заявлених у клопотанні обставин (т. 4, а. с. 213-215).

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу з ухваленням додаткового рішення, з огляду на таке.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

За приписами частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зазначила, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. При цьому, учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Позивач, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 50000,00 грн, до клопотання подав договір про надання правової допомоги від 01.12.2023 (т. 4, а. с. 204-206), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ХМ № 000229 (т. 4, а. с. 207), ордер серії ВХ № 1048717 (т. 4, а. с. 208), додаткову угоду № 1 від 01.12.2023 до договору про надання правової допомоги від 01.12.2023 (т. 4, а. с. 209), акт приймання-передачі послуг до договору про надання правової допомоги від 01.12.2023 за ведення справи, визначеної у Додатковій угоді № 1 від 01.12.2023 (т. 4, а. с. 210).

На думку суду, зазначені документи не підтверджують реальне понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 50000,00 грн саме у цій справі, з огляду на таке.

Приписами частини четвертої статті 134 КАС України чітко передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає такий документ, як детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Проте, позивач не виконав вимог частини четвертої статті 134 КАС України щодо подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Стосовно акту приймання-передачі послуг до договору про надання правової допомоги від 01.12.2023 за ведення справи, визначеної у Додатковій угоді № 1 від 01.12.2023 (т. 4, а. с. 210) суд зазначає, що у ньому відсутні відомості про номер цієї справи, номери та дати рішень про коригування митної вартості товарів, що оскаржуються у цій справі, відомості про затрачений час та вартість в розрізі кожної послуги, що також з урахуванням факту перебування у провадженні адміністративних судів 43 адміністративних справ у спорах між ТзОВ «ЕКОВІСТ» та Житомирською митницею (т. 4, а. с. 220-226) не дає підстав вважати цей акт належним доказом понесення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 50000,00 грн саме у цій справі.

Суд також вважає, що долучена до клопотання додаткова угода № 1 від 01.12.2023 до договору про надання правової допомоги від 01.12.2023, укладена між адвокатом Коберським А.П. та ТзОВ «ЕКОВІСТ», не стосується цієї справи, оскільки: вказана угода укладена в часі значно раніше (01.12.2023), ніж подано позовну заяву (23.10.2024); зміст цієї угоди свідчить про її укладення в одній справі, а не у двох та більше справах; умовами вказаної додаткової угоди передбачено підготовку та подання позову про визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, тоді як у цій справі картки відмови не є предметом спору.

Суд також враховує, що:

- усі процесуальні документи у цій справі подані позивачем за підписом директора ТзОВ «ЕКОВІСТ» Сидор В.Й., а не адвокатом;

- у тексті позовної заяви та в інших процесуальних документах, які були подані ТзОВ «ЕКОВІСТ», адвокат Коберський А.П. не був зазначений представником позивача;

- ордер на ведення адвокатом Коберським А.П. саме цієї справи в суді в матеріалах справи відсутній;

- долучений до клопотання ордер про надання правничої (правової) допомоги серії ВХ № 1048717 (т. 4, а. с. 208) був виданий адвокатом Коберським А.П. ще в грудні 2023 року, а відомості про те, що правова допомога надається адвокатом Коберським А.П. позивачу ТзОВ «ЕКОВІСТ» саме у Волинському окружному адміністративному суді у зазначеному ордері відсутні.

За усталеною правовою позицією Верховного Суду витрати за адвокатські послуги підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено; визначальним у цьому випадку є факт надання адвокатом правової допомоги у зв`язку із розглядом конкретної справи.

Водночас, умовами пункту 4.2 договору про надання правової допомоги від 01.12.2023 передбачено п`ятиденний строк оплати послуг адвоката з моменту підписання акту-приймання передачі (т. 4, а. с. 204 зворот). Зважаючи на дату (13.05.2025) підписання акту приймання-передачі послуг, на який покликається позивач (т. 4, а. с. 210), оплата послуг повинна була бути здійснена до 18.05.2025. Проте, ТзОВ «ЕКОВІСТ» до вирішення поданого клопотання не подало до суду доказів фактичної оплати послуг за надання правової допомоги саме у цій справі в сумі 50000,00 грн в строк до 18.05.2025, що позбавляє суд дійти переконливого висновку про реальне понесення позивачем витрат на правову допомогу у цій справі.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що у матеріалах цієї справи відсутнє належне документальне підтвердження понесених витрат на правову допомогу в сумі 50000,00 грн, подані позивачем документи не дають можливості суду дійти переконливого висновку про реальне понесення позивачем витрат на правову допомогу саме у цій справі, тому підстави для розподілу витрат на правничу допомогу адвоката відсутні.

Керуючись статтями 134, 139, 248, 252 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОВІСТ» про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОВІСТ» до Житомирської митниці про визнання протиправними та скасування рішень відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх