Справа № 134/274/25
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2025-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 134/274/25 Головуючий у 1-й інстанції: Лабай О.В.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

27 травня 2025 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Боровицького О. А. Курка О. П.

за участю: секретаря судового засідання: Матвіюк С.О.,

представника позивача: Опольської Н. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 13 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся із позовом до Крижопільського районного суду Вінницької області в якому просив:

скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 24/3795 від 14.01.2025, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 13.03.2025 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Зазначив, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про необхідність його явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09:00 01.12.2024. Вказано, що відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку.

До суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач вказує про обгрунтованість рішення суду першої інстанції та просить залишити його без змін.

Зазначає, що лист з повісткою №1229497 прибув за адресою ОСОБА_1 22.11.2024. Відмітка про відсутність адресата за вказаною адресою була проставлена 26.11.2024, тобто з дотриманням оператором поштового зв`язку строків, визначених Правилами надання послуг поштового зв`язку.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив суд задовольнити її повністю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача та пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою № 24/3795 від 14 січня 2025 року, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000,00 грн. за ч.3 ст.210-1 КУпАП, а саме, не прибув за викликом, що є невиконанням обов`язків, передбачених в ч. 2, 3 ст. 17 Закону України «Про оборону»,абз.2 п 3. ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п 1, п. 2 абз. 6,8 п.3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Відповідно до відмітки у наданої копії паспорта громадянина України виданого Крижопільським РС УДМС України у Вінницькій області 13 травня 2015 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач зареєстрований в с. Городківка.

Відповідно до наданого копії військово- облікового документа сформованого 30.12.2024, 00:28 в системі «Резевр+» ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 є військовозобов`язаний, придатний до військової служби, із відстрочкою до 07.02.2025 року, дійсною до 07.02.2025 року, тип відстрочки п.1.ч 3. ст.24 підстава не зазначена. Адреса проживання. Україна, вінницька область, с. Городківка, Учительська, б.18. кв. дані уточнено 22.07.2024.

Відповідно до копії військово- облікового документа № 4 виданого ОСОБА_1 , останній є військовозобов`язаним, придатним до проходження військової служби, відомості про місце проживання та відстрочку та її підстави відсутні.

Відповідно до копії довідки Вінницького національного технічного університету від 27.10.2023 року № 478/6 ОСОБА_1 у 2023 році вступив до Вінницького національного технічного університету (IV рівень акредитації) і навчається на 1 курсі денного відділення, термін закінчення навчального закладу 30.06.2027 року.

Відповідно до наданої копії повістки ІНФОРМАЦІЯ_5 (Крижопіль) № 1229497 на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 адреса: АДРЕСА_1 , заначено про необхідність з`явитися за адресою АДРЕСА_2 саме 01.12.2024 о 09:00 годині для уточнення даних при ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_2 ), дата накладання кваліфікованого електронного підпису 16.11.2024 із зазначенням QR-код для перевірки чинності повістки.

Повістка ІНФОРМАЦІЯ_5 (Крижопіль) № 1229497 була направлена відповідачу, що підтверджується копією конверта та рекомендованого повідомлення із зазначенням відправника ІНФОРМАЦІЯ_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), отримувача ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 адреса: АДРЕСА_1 номер відправлення НОМЕР_1 із довідкою про причини повернення/досилання із відміткою «Повертається» «Адресат відсутній за вказаною адресою», дата штемпеля відділення поштового зв`язку 27.11.2024 та копією опису вкладення до рекомендованого поштового відправлення № 052 на ім`я ОСОБА_1 , куди АДРЕСА_1 із найменуванням документу: Повістка, дата документа 16.11.2024, номер документу 1229497

30 грудня 2024 року оператором групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_7 , капітаном ОСОБА_3 , в присутності Позивача, було складено протокол № 2/24/713 про вчинення громадянином ОСОБА_1 із адміністративного правопорушення, передбаченим ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

ОСОБА_1 було повідомлено про те, що справа за фактом вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП буде розглядатись начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 09 січня 2025 року о 12 годині 00 хвилин в кабінеті № 21 ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_3 , та роз`яснено вимоги ст. 268 КУпАП, що підтверджується підписом позивача із дати від 30.12.2024 року. В протоколі позивач виклав пояснення, лист за вказаною адресою йому не надходив, також йому не телефонували, після того як оновив резерв + побачив, що є порушення і відразу з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_5 , як виявилось він у розшуку по ГШ повітці, яку не отримував, та із протоколом не погоджується.

Відповідно до копії заяви від 09.01.2025 на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від ОСОБА_1 адреса АДРЕСА_4 , позивач просить перенести розгляд справи на 14.01.2025.

Постановою № 24/3795 від 14 січня 2025 року, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000,00 грн. за ч.3 ст.210-1 КУпАП, а саме, не прибув за викликом, що є невиконанням обов`язків, передбачених в ч. 2, 3 ст. 17 Закону України «Про оборону»,абз.2 п 3. ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п 1, п. 2 абз. 6,8 п.3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Як заначено у постанові на розгляд справи до тульчинського ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду був повідомлений.

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з того, що в діянні ОСОБА_1 містилися ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а тому суб`єктом владних повноважень правомірно складено щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за вказаною статтею КУпАП.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (у т.ч. передбачені ст.ст. 210, 210-1 КУпАП).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно ч.3 ст.210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказана норма права є бланкетною, тобто закріплює лише загальні ознаки правила поведінки, а для встановлення цих ознак необхідно звертатися до норм іншого нормативного акту.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Положенням абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено, що громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно абз 8 ч. 3 ст. 22 цього Закону у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до абз.1 п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Пунктом 34. Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, затвердженого Постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 передбачено, що повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.

Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Відповідно до пп. 2 п. 41 вказаного Порядку належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про сутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Згідно матеріалів справи підтвердженням повідомлення ОСОБА_1 про виклик є поштове відправлення із відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання, за адресою АДРЕСА_1 , яку позивач вказав центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.

Разом з тим колегія суддів враховує, що безпосередньо позивачу повістка не вручена, представником позивача надано пояснення в судовому засіданні про те, що позивач не був обізнаний про виклик його до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Крім того, докази повідомлення позивача за наявним номером телефону та/або вкладення до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК» в матеріалах справи відсутні.

Водночас, апеляційний суд зазначає, що відповідач володів інформацією про наявним номер мобільного телефону позивача, що підтверджується даними застосунку Резерв+ , а тому відповідачем не вжито усіх належних дій щодо повідомлення ОСОБА_1 про виклик його до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Вказана обставина є суттєвою, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку.

При цьому матеріалами справи підтверджується, що позивачем вчасно оновлено дані та вказано засоби зв`язку (номер телефону), яким відповідач не скористався для його повідомлення.

Водночас суд приймає пояснення позивача про те, що після оновлення даних у застосунку Резерв+ позивач дізнався про порушення ним законодавства та відразу звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Вказані обставини піддають розумним сумнівам належне повідомлення позивача про виклик його до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

За відсутності належних доказів вручення позивачу повістки про виклик колегія суддів дійшла висновку про протиправність постанови відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності за неявку до ТЦК необхідна сукупність обставин: 1) направлення судової повістки за адресою, повідомленою військовозобов`язаним під час оновлення даних чи адресою реєстрації військовозобов`язаного, та 2) відомості про спробу вручити таку повістку особі, що матиме наслідком або вручення повістки без подальшої явки, або не вручення з причин відмови отримати повістку, або з причин відсутності адресата за такою адресою.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Оцінюючи оскаржене рішення на відповідність вимогам ст.. 2 КАС України, суд вважає, що відповідач прийшов передчасного висновку щодо визнання винуватості позивача у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, не враховано об`єктивні обставин по справі, такі як необізнаність позивача з фактом направлення йому повістки та неможливість отримання або уточнення даних самостійно ТЦК та СП (досягнення мети виклику без особи, або неможливість досягнення за відсутності особи).

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

За змістом норм частини 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в справі від 08.07.2020 № 463/1352/16-а (адміністративне провадження № К/9901/21241/18) звертає увагу на те, що в силу принципу презумції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Принцип презумпції невинуватості передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти, встановлені судом, у сукупності викликають сумніви щодо події самого правопорушення та законності його фіксації.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним та обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Апеляційний суд зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено належними, достатніми та допустимими доказами факт того, що позивач був належним чином повідомлений про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КУпАП за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відтак колегія суддів дійшла висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення № 24/3795 від 14.01.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закриттю.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Частиною 6 ст. 139 КАС України вказано, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню 1332,32 грн. судового збору сплаченого згідно платіжної інструкції від 14.02.2025 на суму 605,60 грн. та платіжної інструкції від 01.04.2025 на суму 726,72 грн.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 13 березня 2025 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позов задовольнити повністю.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 14 січня 2025 року №24/3795 скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати понесені на сплату судового збору в розмірі 1332,32 грн (одна тисяча триста тридцять дві гривні 32 коп).

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Боровицький О. А. Курко О. П.