Справа № 366/1074/25
Суддя: Корчков А. А.
Дата ухвалення: 2025-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 366/1074/25
Провадження № 2-аз/366/1/25
УХВАЛА

Іменем України

27 травня 2025 року с-ще Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Корчков А.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №366/1074/25,

ВСТАНОВИВ:

18.04.2025 ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора 2-го взводу 3-ї роти 2-го батальйону полку-1 Управління патрульної поліції в місті Київ, старшого лейтенанта поліції, Захаренка Дмитра Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення серія ЕНА № 4497078 від 14.04.2025, винесеної інспектором 2-го взводу 3-ї роти 2-го батальйону полку-1 Управління патрульної поліції в місті Київ, старшим лейтенантом поліції, Захаренком Дмитром Сергійовичем, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

23.04.2025 ухвалою суду позовну заяву залишено без руху з підстав не визначення відповідача, як суб`єкта владних повноважень або іншої особи до яких звернена його вимога, не зазначення про наявність або відсутність електронного кабінету та власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

14.05.2025 позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить: зупинити стягнення штрафу, накладеного на нього постановою про адміністративне правопорушення серія ЕНА № 4497078 від 14.04.2025, винесеною інспектором 2-го взводу 3-ї роти 2-го батальйону полку-1 Управління патрульної поліції в місті Київ, старшим лейтенантом поліції, Захаренком Дмитром Сергійовичем, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., до набрання законної сили судовим рішенням в справі № 366/1074/25.

В обґрунтування вищевказаної заяви вказано, що позивач просить зупинити дію індивідуального акту посадової особи (старшого лейтенанта поліції, ОСОБА_2 ) про стягнення з нього штрафу в розмірі 340 грн., оскільки вказана постанова вже направлена до органів виконавчої служби на примусове виконання та її виконання буде безпідставною і неправомірною дією з урахуванням матеріального стану позивача як пенсіонера, невеликої пенсії та необхідності витрат на ліки.

Відповідно до протоколу авторозподілу судової справи раніше визначеному складу суду від 14.05.2025, головуючим суддею визначено суддю Корчкова А.А. Та, у зв`язку з перебуванням судді у відпустці з 05.05.2025 по 23.05.2025 включно, справу передано для розгляду судді Корчкову А.А. 26.05.2025.

Приписами п. 2 ч. 1 та ч. 2ст. 153 КАС України визначено, що заява про забезпечення позову подається: одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ч. 4ст. 229 КАС України.

Дослідивши подану заяву, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Виходячи з наведених норм в їх сукупності, забезпечення позову має на меті гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

При цьому, заходи забезпечення позову повинні відповідати критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів учасників даного судового процесу та осіб, що не є учасниками судового процесу.

Застосовуючи заходи забезпечення позову, суд має встановити зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом спору, а також встановити, що певний захід забезпечення позову відповідає обраному способу судового захисту, спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Слід зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

З оглянутої заяви про забезпечення адміністративного позову, судом не встановлено, станом на час розгляду вказаної заяви, наявності доказів існування перелічених у статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

У матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення саме цього позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року N 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2, застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Виходячи з завдання адміністративного судочинства та цілей, які спрямовані на вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку, що у заяві про забезпечення позову позивачем не наведено беззаперечних доводів, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або є очевидними ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

При цьому, також, відсутні підстави вважати, що у випадку задоволення позовних вимог, рішення суду буде неможливо виконати чи виконання такого рішення буде суттєво ускладнено.

Крім того, суд зазначає, що позивач у своїй заяві вказує про призупинення стягнення з нього штрафу в сумі 340,00 грн., накладеного на нього постановою інспектора 2-го взводу 3-ї роти 2-го батальйону полку-1 Управління патрульної поліції в місті Київ, старшого лейтенанта поліції, Захаренка Дмитра Сергійовича ЕНА № 4497078 від 14.04.2025, при цьому зазначаючи, що вказану постанову вже передано на виконання до органів виконавчої служби. При цьому, до матеріалів заяви інформації щодо відкриття виконавчого провадження та копії постанови про відкриття виконавчого провадження не додано.

Враховуючи викладене, у даному випадку відсутні підстави для забезпечення позову, у зв`язку з чим у задоволенні даної заяви належить відмовити.

Керуючись ст. ст.150, 154, 248, 294, 295, 297 КАС України

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №366/1074/25 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Анатолій КОРЧКОВ