Справа № 640/13339/22
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2025 року Справа№640/13339/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стойки В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Служби безпеки України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 33), третя особа: Рада національної безпеки і оборони України (01601, м. Київ, вул. П. Болбочана, буд. 8) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Служби безпеки України, третя особа: Рада національної безпеки і оборони України.

В обґрунтування позову зазначено, що Рішенням Ради національної безпеки і оборони України «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» від 02.04.2021 року, введеного в дію відповідним Указом Президента України від 03.04.2021 року № 140/2021 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 2 квітня 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» застосовано персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) відповідно до Закону України «Про санкції».

Позивач наголошує, що санкції застосовано безпідставно, проте відповідачем відмовлено в підготовці та внесенні на розгляд Ради національної безпеки і оборони України пропозиції щодо скасування санкцій відносно позивача.

На підставі вказаного позивач просив суд:

визнати протиправною бездіяльність Служби безпеки України, яка полягає у непідготовці та невинесенні на розгляд Ради національної безпеки і оборони України пропозиції щодо скасування відносно ОСОБА_1 санкцій шляхом виключення позиції 8 з додатку 1 до рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» від 02.04.2021 року, введеного в дію відповідним Указом Президента України від 03.04.2021 року № 140/2021 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 2 квітня 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)»;

зобов`язати Службу безпеки України підготувати та винести на розгляд Ради національної безпеки і оборони України пропозицію щодо скасування відносно ОСОБА_1 санкцій шляхом виключення позиції 8 з додатку 1 до рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» від 02.04.2021 року, введеного в дію відповідним Указом Президента України від 03.04.2021 року № 140/2021 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 2 квітня 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)».

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.08.2022 відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У вересні 2022 року відповідачем надано відзив по справі, згідно змісту якого зазначено, що інформація щодо досягнення мети застосування санкцій до позивача у СБУ відсутня, а тому вимоги позивача є безпідставними.

Представником позивача надано відповідь на відзив, згідно змісту якої позовні вимоги підтримано.

Відповідачем надано заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою від 17.03.2025 року прийнято до провадження адміністративну справу.

04.04.2025 року відповідачем повторно надано відзив по справі, згідно змісту якого зазначено, що персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкціїї), пропозиції щодо яких внесено відповідачем та підтримано Рішенням РНБО України від 02 квітня 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» (введено в дію Указом Президента України від 3 квітня 2021 року № 140/2021) застосовано на три роки, в відтак дія цих санкцій закінчилась 03.04.2024.

Ухвалою суду від 26.05.2025 року в задоволенні клопотання про зупинення розгляду справи, - відмовлено.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 є громадянином України.

Рішенням РНБО України від 02 квітня 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» (введено в дію Указом Президента України від 3 квітня 2021 року № 140/2021) підтримано внесені СБУ пропозиції щодо застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), зокрема, до фізичної особи ОСОБА_1 та застосовано на три роки, серед інших, такий вид обмежувальних заходів (санкцій) як: блокування активів тимчасове обмеження права особи користуватися та розпоряджатися належним їй майном (дія цих санкцій закінчилась 03.04.2024).

Крім того, вищезазначеним рішенням РНБО України покладено обов`язок на СБУ щодо забезпечення та реалізацію і моніторингу ефективності персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій).

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Верховна Рада України, виходячи з положень Конституції України, Декларації про державний суверенітет України та загальновизнаних міжнародних норм і правил, констатуючи, що пріоритетами національних інтересів України є, зокрема, гарантування конституційних прав і свобод людини і громадянина, захист державного суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності державних кордонів, недопущення втручання у внутрішні справи України, розвиток рівноправних взаємовигідних відносин з іншими державами світу в інтересах України, заявляючи, що пряме або опосередковане втручання у внутрішні і зовнішні справи України під будь-яким приводом є неприпустимим, усвідомлюючи потребу невідкладного та ефективного реагування на наявні і потенційні загрози національним інтересам і національній безпеці України, включаючи ворожі дії, збройний напад інших держав чи недержавних утворень, завдання шкоди життю та здоров`ю населення, захоплення заручників, експропріацію власності держави, фізичних та юридичних осіб, завдання майнових втрат та створення перешкод для сталого економічного розвитку, повноцінного здійснення громадянами України належних їм прав і свобод, прийняла Закон України «Про санкції».

Частинами 1 та 2 ст. 1 Закону України «Про санкції» (тут і надалі - в редакції, що діяла на час прийняття рішення про застосування до ОСОБА_1 санкцій) передбачено, що з метою захисту національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, протидії терористичній діяльності, а також запобігання порушенню, відновлення порушених прав, свобод та законних інтересів громадян України, суспільства та держави можуть застосовуватися спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (далі - санкції). Санкції можуть застосовуватися з боку України по відношенню до іноземної держави, іноземної юридичної особи, юридичної особи, яка знаходиться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи-нерезидента, іноземців, осіб без громадянства, а також суб`єктів, які здійснюють терористичну діяльність.

Підстави та принципи застосування санкцій визначені в ст. З Закону України «Про санкції».

Підставами для застосування санкцій є:

1) дії іноземної держави, іноземної юридичної чи фізичної особи, інших суб`єктів, які створюють реальні та/або потенційні загрози національним інтересам, національній безпеці, суверенітету і територіальній цілісності України, сприяють терористичній діяльності та/або порушують права і свободи людини і громадянина, інтереси суспільства та держави, призводять до окупації території, експропріації чи обмеження права власності, завдання майнових втрат, створення перешкод для сталого економічного розвитку, повноцінного здійснення громадянами України належних їм прав і свобод;

2) резолюції Генеральної Асамблеї та Ради Безпеки Організації Об`єднаних Націй;

3) рішення та регламенти Ради Європейського Союзу;

4) факти порушень Загальної декларації прав людини. Статуту Організації Об`єднаних Націй.

Застосування санкцій ґрунтується на принципах законності, прозорості, об`єктивності, відповідності меті та ефективності.

Підставою для застосування санкцій також є вчинення іноземною державою, іноземною юридичною особою, юридичною особою, яка знаходиться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи-нерезидента, іноземцем, особою без громадянства, а також суб`єктами, які здійснюють терористичну діяльність, дій, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, стосовно іншої іноземної держави, громадян чи юридичних осіб останньої.

Статтею 5 Закону України «Про санкції» визначено порядок застосування, скасування та внесення змін до санкцій.

Пропозиції щодо застосування, скасування та внесення змін до санкцій виносяться на розгляд Ради національної безпеки та оборони України Верховною Радою України, Президентом України, Кабінетом Міністрів України, Національним банком України, Службою безпеки України.

Рішення щодо застосування, скасування та внесення змін до санкцій щодо окремих іноземних юридичних осіб, юридичних осіб, які знаходяться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи-нерезидента, іноземців, осіб без громадянства, а також суб`єктів, які здійснюють терористичну діяльність (персональні санкції), передбачених пунктами 1-21,23-25 частини першої статті 4 цього Закону, приймається Радою національної безпеки та оборони України та вводиться в дію указом Президента України. Відповідне рішення набирає чинності з моменту видання указу Президента України і є обов`язковим до виконання.

Рішення про внесення змін до санкцій приймається органом, що прийняв рішення про їх застосування відповідно до цього Закону, за власною ініціативою або на підставі пропозицій органів державної влади, зазначених у частині першій цієї статті.

Рішення про скасування санкцій приймається органом, що прийняв рішення про їх застосування відповідно до цього Закону, у разі якщо застосування санкцій привело до досягнення мети їх застосування.

Як вже було зазначено вище, рішенням РНБО України від 02 квітня 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» (введено в дію Указом Президента України від 3 квітня 2021 року № 140/2021) підтримано внесені СБУ пропозиції щодо застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), зокрема, до фізичної особи ОСОБА_1 та застосовано на три роки, відтак дія цих санкцій закінчилась 03.04.2024.

Таким чином станом на момент прийняття рішення по справі санкції, введені рішенням РНБО України від 02 квітня 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», не діють в часі.

Відповідно права позивача не є порушеними.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи, суд приходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Служби безпеки України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 33), третя особа: Рада національної безпеки і оборони України (01601, м. Київ, вул. П. Болбочана, буд. 8) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,- відмовити.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Стойка