Справа № 712/4366/25
Суддя: Борєйко О. М.
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

судді Борєйко О.М.

за участю секретаря судового засідання Чорнуцької І.Ю.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Федюніної К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 27 березня 2025 року інспектором 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Цибенко В.Г. була винесена постанова серія ЕАН № 4363083 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення в вигляді штрафу у розмірі 510 гривень.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 4363083 від 27 березня 2025 року, ОСОБА_1 27 березня 2025 року о 08 годині 42 хвилини, керуючи транспортним засобом марки «SKODA» модель «OCTAVIA A5», номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті вулиці Байди Вишневецького, 68, рухаючись по другорядній дорозі, не надав перевагу в русі транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, чим порушив вимоги пункту 16.11 Правил дорожнього руху України.

Оскаржену постанову винесено відповідачем за відсутності складу адміністративного правопорушення, оскільки, як зазначає позивач в своїй позовній заяві, він виїхав з вул. Добровольчих батальйонів на перехрестя з вул. Байди Вишневецького та вже потім побачив машину патрульної поліції, що рухалась по головній дорозі. За твердженням позивача, водій, що рухався по головній дорозі, зобов`язаний був надати позивачу можливість закінчити маневр.

Враховуючи викладене, позивач вважає, що не порушував пункт 16.11 ПДР України, а в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкаси від 14 квітня 2025 року, за клопотанням позивача, замінено у справі неналежного відповідача - Управління патрульної поліції в Черкаській області на належного позивача - Департамент патрульної поліції.

Відповідачем надано відзив на адміністративну позовну заяву, в якому останній просить відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог в зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю.

В обгрунтування заперечень проти заявлених позовних вимог зазначає, що 27 березня 2025 року близько 08 години 42 хвилин інспектор взводу № 1 роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції капітан поліції Цибенко Вадим Геннадійович (надалі - інспектор) ніс службу по забезпеченню публічної безпеки і порядку в м. Черкаси. На перехресті вулиці Байди Вишневецького, 68, інспектор став свідком того, що водій, транспортний засіб марки «SKODA» модель «OCTAVIA A5», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , на перехресті вулиці Байди Вишневецького, 68, рухаючись по другорядній дорозі, не надав перевагу в русі транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, чим порушив вимоги пункту 16.11 Правил дорожнього руху України, згідно яких на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

На підставі п.1 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", автомобіль марки «SKODA» модель «OCTAVIA A5», номерний знак НОМЕР_1 , булв зупиненнй працівниками поліції.

Підійшовши до автомобіля, інспектор, згідно ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» звертаючись до позивача, який знаходився за кермом автомобіля, представився (назвав своє прізвище, посаду, спеціальне звання).

Керуючись п. 2.1. ПДР України, інспектор повідомив водію про підстави зупинки та про необхідність пред`явити посвідчення водія, реєстраційного документу на транспортний засіб та полісу загальнообов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів.

Після перевірки документів інспектор згідно вимог ст. 279 КУпАП, з врахуванням ст. 280 КУпАП, здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення, при цьому роз`яснив позивачеві права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, та ст. 63 Конституції України.

За результатами розгляду справи, відповідно до ст. 258 КУпАП з дотриманням вимог ст. 283 КУпАП, з врахуванням ч. 2 ст. 33 КУпАП, ст. 251 КУпАП, ст. 252 КУпАП, 27 березня 2025 року інспектором 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Цибенко В.Г. була винесена постанова серія ЕАН № 4363083 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення в вигляді штрафу у розмірі 510 гривень.

Згідно ст. 285 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом постанови по справі про адміністративне правопорушення та вручено її копію.

Також, позивачу було роз`яснено зміст ст. ст. 307, 308 КУпАП, щодо порядку виконання постанови про накладення штрафу та ст. 289 КУпАП, щодо порядку оскарження постанови.

Позивачем надано відповідь на відзив, в якому останній заперечив факт порушення ним п. 16.11 ПДР України та зазначив, що при виїзді з другорядної дороги на головну, оцінюючи дорожню обстановку, він переконався у безпечності маневру та здійснив його, оскільки розумів, що не створював перешкод у русі автомобілю, що рухається по головній дорозі, та відстань до нього була значною. Також зазначив, що позаду його автомобіля утворився затор, тому виконання екстреного гальмування могло призвести до аварійно-небезпечної ситуації або дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, водій патрульного автомобіля, що рухався по головній дорозі, на думку позивача, мав надати позивачу перевагу, як водію, що закінчує маневр з виїздом на перехрестя.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні надала пояснення, в яких зазначила, що 27 березня 2025 року її чоловік ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «SKODA» модель «OCTAVIA A5», номерний знак НОМЕР_1 , здійснив маневр з вул. Добровольчих батальйонів на перехрестя з вул. Байди Вишневецького та вже під час повороту побачив машину патрульної поліції, що рухалась по головній дорозі. За твердженням свідка, водій, що рухався по головній дорозі повинен був надати позивачу можливість закінчити маневр.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог в зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю з підстав , викладених у відзиву на позовну заяву. Зазначила, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, зафіксований відеореєстратором; до відзиву відповідачем надано відеозаписи з відео реєстратора та бодікамери поліцейського 468601.

Заслухавши позивача, представника відповідача, свідка, дослідивши матеріали адміністративної справи, відеозаписи з відео реєстратора та бодікамери поліцейського 468601, інші надані учасниками справи докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, суд приходить до наступного.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.8 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII, поліція, відповідно до покладених на неї завдань, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, передбачені ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

27 березня 2025 року інспектором 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Цибенко В.Г. була винесена постанова серія ЕАН № 4363083 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення в вигляді штрафу у розмірі 510 гривень.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 4363083 від 27 березня 2025 року, ОСОБА_1 27 березня 2025 року о 08 годині 42 хвилини, керуючи транспортним засобом марки «SKODA» модель «OCTAVIA A5», номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті вулиці Байди Вишневецького 68, рухаючись по другорядній дорозі, не надав перевагу в русі транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, чим порушив вимоги пункту 16.11 ПДР України, а саме: на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно - правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 2.3.б) ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 1.10 ПДР визначено, що дорожня обстановка це сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Згідно п. 1.10 ПДР термін дати дорогу - це вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість. Вищезазначений пункт встановлює заборону водію у здійсненні будь-якого маневру, в тому числі продовження свого руху навіть якщо є теоретична можливість змусити інших учасників, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Пунктом 1.10 ПДР перевага - право на першочерговий рух стосовно інших учасників дорожнього руху.

Згідно пункту 8.1. ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно пункту 10.1. ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Відповідно до Розділу 33 «Дорожні знаки» до знаків пріоритету відносяться:

Дорожній знак 2.1 дати дорогу - водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

Дорожній знак 2.3 головна дорога надає право першочергового проїзду нерегульованих перехресть.

Пунктом 16.11 ПДР визначено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Відповідно до ст.ст. 258, 283 КУпАП, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський може виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КпАП України).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

В судовому засіданні позивач підтвердив, що перед виїздом з вулиці Добровольчих Батальйонів (по якій рухався автомобіль позивача) на перехрестя з вулицею Байди Вишневецького, встановлений дорожній знак «дати дорогу», перед яким позивач був зобов`язаний зупинитись і уступити дорогу транспортному засобу, який рухається по вул. Байди Вишневецького.

Згідно пункту 10.1. ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Відповідно до Розділу 33 «Дорожні знаки» до знаків пріоритету відносяться:

Дорожній знак 2.1 «дати дорогу» - водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

В судовому засіданні було досліджено відеозапис з нагрудних відеореєстраторів поліцейських «clip-1» та «clip_2» та відео з відеореєстратора службового автомобіля «clip-0», які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем.

На 0 хв. 05 сек., відеозаписі «clip-0» з відеореєстратора службового автомобіля зафіксовано як позивач виїжджаючи з другорядної дороги не надає перевагу в русі транспортному засобу, що рухається по головній дорозі (скріншот з відеозапису з відеореєстратора автомобіля поліцейського, на якому зафіксований факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем, додається)

Відповідно до ст. 246 КУпАП, порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно п.11 ч.1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до пункту 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3, 5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно пункту 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення правопорушення. При цьому, не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП.

Враховуючи викладене, відповідачем доведено належними достатніми допустимими доказами факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, згідно ст.ст. 8, 9, 62 Конституції України та керуючись ст.ст. 9, 126, 222, 251, 252, 268, 280 КУпАП, ст.ст. 77, 80, 90, 139, 205, 229, 242, 246, 255, 279, 286 КАС України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №4363083 від 27 березня 2025 року, відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та проголошений 26 травня 2025 року.

Сторони справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40108646.

Суддя О.М. Борєйко