Справа № 400/2103/25
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2025-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/2103/25

Перша інстанція: суддя Дерев`янко Л.Л.,

повний текст судового рішення

складено 24.03.2025, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченко К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі ГУ ПФУ в Миколаївській області), в якому просив:

- визнати протиправними дії щодо застосування з 01.01.2025 понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» (далі Постанова №1) при нарахуванні та виплаті пенсії;

- зобов`язати з 01.01.2025 нараховувати та виплачувати пенсію без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених Постановою №1, з урахуванням раніше проведених виплат.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження.

20 березня 2025 року від ГУ ПФУ в Миколаївській області надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі №400/2103/25 до набрання законної сили рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі №320/2229/25.

Мотиви даного клопотання полягали в тому, що ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 відкрито провадження у справі №320/2229/25 щодо визнання нечинним та протиправним з моменту прийняття абзацу першого пункту 1 Постанови №1 в частині застосування до пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та які перевищують 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, відповідних коефіцієнтів.

Суб`єкт владних повноважень вважає, що адміністративна справа № 400/2103/25 та справа №320/2229/25 є пов`язаними, оскільки рішенням, яке набере законної сили за результатами розгляду справи №320/2229/25 будуть встановлені обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі №400/2103/25, а саме: щодо застосування до пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та які перевищують 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року вказане клопотання ГУ ПФУ в Миколаївській області про зупинення провадження у справі №400/2103/25 задоволено та зупинено провадження до набрання законної сили рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі №320/2229/25.

Суд першої інстанції виходив з положень пункту 3 частини 1 статті 236 КАС України, яка зобов`язує суд зупинити провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Суд першої інстанції, погоджуючись з позицію ГУ ПФУ в Миколаївській області, вважав, що наявні підстави для зупинення провадження у справі №400/2103/25, оскільки на розгляді Київського окружного адміністративного суду перебуває справа №320/2229/25 про визнання нечинним та протиправним з моменту прийняття абзацу першого пункту 1 Постанови №1. Саме на підставі цієї Постанови №1 пенсійний орган з 01.01.2025 застосовує понижуючі коефіцієнти до пенсії ОСОБА_1 .

Тобто, суд вважав, що справа №400/2103/25 та справа №320/2229/25 є пов`язаними, оскільки рішенням, яке набере законної сили за результатами розгляду справи №320/2229/25, будуть встановлені обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі №400/2103/25.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду про зупинення провадження у справі, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що, враховуючи закріплені частиною 2 статті 265 КАС України правила щодо втрати чинності нормативно-правовим актом лише з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду, рішення у справі №320/2229/25 не може вплинути на спірні правовідносини, які виникли у цій справі №400/2103/25 внаслідок подій, що відбулися раніше набрання законної сили рішенням суду у справі №320/2229/25 у майбутньому.

Скаржник також наголошує, що ані відповідач у клопотанні про зупинення провадження, ані суд в оскаржуваній ухвалі не зазначили чому наявні у справі №400/2103/25 докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду і яких саме доказів не вистачає для її об`єктивного розгляду.

ГУ ПФУ в Миколаївській області, скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, вважає її необґрунтованою, а тому просить залишити її без задоволення.

Мотиви відзиву відтворюють позицію суду першої інстанції про необхідність зупинення провадження у даній справі №400/2103/25 до набрання законної сили рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі №320/2229/25.

Враховуючи, що апеляційна скарга подана на ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження у справі, а також відсутність клопотань від учасників справи про її розгляд за їх участю, відповідно до частини 2 статті 312 КАС України, справа розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Зупинення провадження по справі це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії.

Тобто, інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.

Частина 1 статті 236 КАС України передбачає обов`язкові підстави для зупинення провадження у справі.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У межах даної справи є спірним питання зупинення провадження у справі №400/2103/25 до набрання законної сили рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі №320/2229/25, де розглядається справа про визнання нечинним та протиправним з моменту прийняття абзацу першого пункту 1 Постанови №1.

Саме на підставі Постанови №1 пенсійний орган з 01.01.2025 застосовує понижуючі коефіцієнти до пенсії ОСОБА_1 , яка перевищує 10 прожиткових мінімумів установлених законом для осіб, які втратили працездатність, а тому останній звернувся до суду з даним позовом про оскарження відповідних дій пенсійного органу.

Колегія суддів, аналізуючи спірне питання, звертає увагу, що 01 березня 2024 року Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в рамках справи № 910/17615/20 досліджував питання щодо чинності/нечинності нормативно-правового акту, як підстава для зупинення провадження у справі.

У цій справі Верховний Суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 1 КАС України цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

За частиною першою статті 5 цього Кодексу кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

Статтею 265 КАС України визначені наслідки визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним. Так, за частиною другою цієї статті нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Таким чином, процесуальним законодавством регламентовано порядок втрати чинності нормативно-правового акту в разі визнання його протиправним, а саме: з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду і практика щодо застосування положень частини другої статті 265 КАС України Верховним Судом є сталою.

Так, у постанові від 21.09.2021 у справі №910/10374/17 Велика Палата Верховного Суду виснувала: «Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі №826/20084/14».

Тобто, визнання постанови Кабінету Міністрів України нечинною означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати також приймає до уваги і зважує на те, що під час розгляду справи про визнання протиправним та нечинним нормативного-правового чи індивідуального акта суд адміністративної юрисдикції з`ясовує питання законності чи незаконності прийняття такого акта.

Під час ухвалення рішення адміністративний суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються (частина перша статті 244 КАС України). Відповідно, за загальним правилом, враховуючи приписи статті 264 КАС України, обставини, які з`ясовуються адміністративним судом під час ухвалення рішення у справі щодо оскарження нормативно-правового акта, зокрема, Кабінету Міністрів України, стосуються законності такого акта та порядку його прийняття.

Об`єднана палата, констатуючи вказане, звертається до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09.06.2022 у справі №520/2098/19, у якій Велика Палата зазначила про те, що Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 у справі №913/204/18, від 10.03.2020 у справі №160/1088/19).

Враховуючи вищевикладені висновки Верховного Суду, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що вирішення питання про чинність/нечинність нормативно-правового акту не є підставою для зупинення провадження у даній справі за позовом ОСОБА_1 , адже адміністративний суд в межах вирішення даного адміністративного спору у справі №400/2103/25 не лише може, але й зобов`язаний самостійно, дотримуючись завдань та принципів адміністративного судочинства, закріплених у статті 2 КАС України, в тому числі змагальності та диспозитивності, встановити обставини, які є предметом доказування у ній, застосувати джерела права та розглянути спір у відповідності зі статтями 6 та 7 КАС України.

Понад те, пункт 3 частини 1 статті 236 КАС України, на який послався суд першої інстанції, зупиняючи провадження у справі, прямо забороняє посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

В оскаржуваній ухвалі, суд першої інстанції не навів мотивів, які є об`єктивно неможливими розглянути справу №400/2103/25 до набрання законної сили рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі №320/2229/25, а наведені судом мотиви не є такими.

Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини 3 статті 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

За таких обставин, враховуючи, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, наявні підстави для скасування ухвали суду, про зупинення провадження у справі та направлення справи до Миколаївського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 312; 320; 321; 322; 325; 328 КАС України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року про зупинення провадження у справі скасувати.

Справу №400/2103/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії направити до Миколаївського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Відповідно до вимог ст.ст.325-328 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Джабурія
Судді К.В. Кравченко Н.В. Вербицька