Справа № 600/5365/24-а
Суддя: Сіжук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/5365/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сіжук О.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області з такими позовними вимогами:

- визнати рішення щодо припинення нарахування житлової субсидії з 01.09.2024 незаконним;

- зобов`язати нарахувати житлову субсидію починаючи з 01.09.2024;

- зобов`язати виплатити заборгованість по субсидії яка утворилась в зв`язку з незаконним рішенням про припинення нарахування житлової субсидії негайно;

- стягнути моральну шкоду в сумі 1000000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач протиправно припинив нарахування субсидії, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду.

Ухвалою судді Чернівецького окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позивачу припинено нарахування житлової субсидії з 01.09.2024, оскільки відповідно до інформації наданої за рекомендаціями Міністерства фінансів України, позивач протягом 12 місяців перед місяцем звернення за призначенням житлової субсидії, здійснив на суму, яка на дату проведення операції перевищує 50 тисяч гривень, купівлю за межами України товарів довгострокового вжитку, а також те, що позивач більш як 60 днів перебував за кордоном.

Позивач надав відповідь на відзив, в якому просив задовольнити позовні вимоги.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 04.08.2023 ОСОБА_1 звернувся з заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про призначення та надання житлової субсидії.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 06.02.2024 №-2024-1 позивачу призначено житлову субсидію з 06.02.2024.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 23.05.2024 №-2024-2 позивачу призначено житлову субсидію з 23.05.2024.

Листом від 27.09.2024 №2400-1708-8/39771 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повідомило позивача про припинення нарахування житлової субсидії з 01.09.2024. (а.с. 19).

08.11.2024 позивач звернувся з заявою до відповідача, в якій просив надати пояснення про причини припинення нарахування житлової субсидії.

Листом від 31.10.2024 №4664-4461/Ю-17/8-2400/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повідомило позивача, що підставою припинення нарахування житлової субсидії є те, що відповідно до інформації наданої за рекомендаціями Міністерства фінансів України, позивач протягом 12 місяців перед місяцем звернення за призначенням житлової субсидії, здійснив на суму, яка на дату проведення операції перевищує 50 тисяч гривень, купівлю за межами України товарів довгострокового вжитку, а також те, що позивач більш як 60 днів перебував за кордоном. (а.с. 20-21).

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із цією позовною заявою.

Вирішуючи спір, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою та другою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива визначені Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» від 21.10.1995 №848 (далі - Положення №848).

Пунктом 3 Положення №848 визначено, що житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою вразливим споживачам житлово-комунальних послуг - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком, витрати на комунальні послуги, витрати на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива в такому будинку. Суми призначеної, але не виплаченої у зв`язку із смертю одержувача житлової субсидії виплачуються одному із членів домогосподарства, з урахуванням яких призначалася субсидія, за письмовим зверненням такої особи, поданим протягом трьох місяців після смерті одержувача.

Отримання житлових субсидій не пов`язане і не тягне за собою зміни форми власності житла.

Згідно пункту 4 Положення №848 право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).

Відповідно до пункту 5 вказаного Положення житлові субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги та/або скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг, внеску/платежу об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла, соціальних нормативів житлово-комунальних послуг, скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, витрат на управління багатоквартирним будинком (далі - соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування) і розміром обов`язкового відсотка платежу, установленого відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 № 1156 «Про новий розмір витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива у разі надання житлової субсидії».

Відповідно до пункту 24 Положення №848 житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства.

До складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані та/або задекларовані в житловому приміщенні (будинку) (для орендарів, внутрішньо переміщених осіб - особи, які фактично проживають), крім осіб, які перебувають за кордоном понад 60 днів на день звернення за призначенням житлової субсидії або день призначення житлової субсидії, без звернення громадян. На осіб із складу домогосподарства розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і їх доходи враховуються під час призначення житлової субсидії.

Під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване/задеклароване або фактичне місце проживання відмінне від адреси домогосподарства (крім доходів одного з подружжя, якщо обом більше 60 років і вони проживають у сільській місцевості або селищах міського типу, доходів батьків у разі призначення субсидії студентам, які зареєстровані у гуртожитку за місцем навчання, та доходів одного з батьків дитини у разі призначення субсидії другому з батьків з дитиною у разі, коли батьки розлучені або не перебували у шлюбі, а також осіб, які перебувають у полоні, що підтверджується відомостями та/або документами, наданими уповноваженими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, державними реєстраторами, суб`єктами державної реєстрації, установами та організаціями в порядку та випадках, визначених законодавством, або вважаються безвісно відсутніми за рішенням суду, або мають правовий статус осіб, зниклих безвісти, або перебувають за кордоном понад 60 днів на день звернення за призначенням житлової субсидії або день призначення житлової субсидії, без звернення громадян). При цьому соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування за адресою домогосподарства на таких осіб не розраховуються.

Під час призначення житлової субсидії соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на членів домогосподарства, які зареєстровані (задекларовані) в житловому приміщенні (будинку), але фактично в ньому не проживають у зв`язку з призовом на строкову військову службу. При цьому фактичні доходи таких осіб не враховуються в сукупний дохід домогосподарства.

Кількість членів домогосподарства визначається на початок місяця, з якого призначається житлова субсидія.

Пунктом 90 Положення №848 визначено, що громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов`язаний протягом 30 календарних днів поінформувати уповноважений орган (до 30.11.2022 включно - структурний підрозділ з питань соціального захисту населення, з 01.12.2022 - орган Пенсійного фонду України) про виникнення обставин, зокрема щодо: зміни складу зареєстрованих/задекларованих у житловому приміщенні (будинку) членів домогосподарств; зміни соціального статусу членів домогосподарства; зміни у складі сім`ї члена домогосподарства; зміни переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, умов їх надання; зміни управителя, виконавця комунальних послуг (крім випадків, коли інформація про зміну надається виконавцем послуги), створення об`єднання; настання умов, зазначених у підпунктах 2, 4, 8-10 пункту 14 цього Положення; отримання ним або членом сім`ї особи із складу домогосподарства одноразово доходу у сумі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб (крім цільової благодійної допомоги, що надається на здобуття освіти, отримання медичних послуг, подолання наслідків стихійного лиха, аварій, епідемій та епізоотій загальнодержавного або місцевого характеру, екологічних, техногенних та інших катастроф у місцевостях, оголошених зонами надзвичайної екологічної ситуації; страхових виплат на медичну та соціальну допомогу; спадщини у вигляді нерухомого майна або основної його частини; гранту або стипендії на навчання); про перебування за кордоном особи із складу домогосподарства або члена сім`ї особи із складу домогосподарства сукупно більш як 60 днів; настання умов, за яких втрачається право на отримання субсидії на понаднормову площу житла; здійснення відповідно до договору, нормативно-правового або розпорядчого акта плати за житлово-комунальні послуги, витрати на управління багатоквартирним будинком, витрати на комунальні послуги або витрати на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива третьою особою за її рахунок або виконавчим органом за рахунок коштів місцевого бюджету.

Норми цього пункту не застосовуються в період дії воєнного стану в Україні на території адміністративно-територіальних одиниць, визначених у переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка»; затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 204. Громадяни, яким призначено житлову субсидію, зобов`язані повідомити про обставини, передбачені цим пунктом, протягом місяця після припинення (скасування) воєнного стану в Україні.

Згідно пункту 119 Положення №848 за рішенням уповноваженого органу надання раніше призначеної житлової субсидії припиняється, у тому числі за поданням управителів, об`єднань, виконавців комунальних послуг у разі, коли: домогосподарству припинено надання житлово-комунальної послуги (послуг); громадянин не виконує зобов`язання за договором про реструктуризацію заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг; у заяві та/або декларації громадянин зазначив недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на житлову субсидію або визначення її розміру на суму, яка перевищує 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день призначення житлової субсидії; громадянин не повідомив уповноваженому органу про обставини, зазначені у пункті 90 цього Положення, протягом 30 календарних днів з дня їх виникнення; настали умови, у тому числі під час отримання житлової субсидії, зазначені у підпунктах 2, 4, 8-10 пункту 14 цього Положення, виявлені, зокрема, на підставі рекомендацій Мінфіну, отриманих відповідно до Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат»; плата за житлово-комунальні послуги, витрати на управління багатоквартирним будинком, витрати на комунальні послуги або витрати на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива в такому будинку відповідно до договору, нормативно-правового або розпорядчого акта здійснюються третьою особою за її рахунок або виконавчим органом за рахунок коштів місцевого бюджету.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави стверджувати, що порядок призначення та припинення надання житлової субсидії здійснюється лише на підставі прийнятого уповноваженим органом рішення, форма та зміст якого повинні відповідати вимогам Положення № 848.

Як встановлено судом, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області як одержувач житлової субсидії.

В матеріалах справи наявні рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 06.02.2024 №-2024-1, яким позивачу призначено житлову субсидію з 06.02.2024 та від 23.05.2024 №-2024-2, яким позивачу призначено житлову субсидію з 23.05.2024.

Листом від 27.09.2024 №2400-1708-8/39771 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повідомило позивача про припинення нарахування житлової субсидії з 01.09.2024.

Натомість рішення про припинення виплати позивачу субсидії пенсійним органом не приймалося.

Як зазначено судом вище, пунктом №119 Положення №848 встановлено, що припинення виплати раніше призначеної субсидії здійснюється на підставі прийнятого пенсійним органом відповідного рішення.

Оскільки відповідачем таке рішення не приймалось, тому дії відповідача щодо припинення виплати субсидії не відповідають вимогам пункту 119 Положення №848, а, отже, є протиправними.

Беручи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідачем не виконано вимог Порядку №848 та припинено виплату субсидії у спосіб, що не відповідає нормативно-правовому акту, яке регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення.

Стосовно твердження відповідача про те, що відповідно до інформації, наданої за рекомендаціями Міністерства фінансів України, позивач протягом 12 місяців перед місяцем звернення за призначенням житлової субсидії, здійснив на суму, яка на дату проведення операції перевищує 50 тисяч гривень, купівлю за межами України товарів довгострокового вжитку, то суд зазначає наступне.

Так, згідно підпункту 4 пункту 14 Положення №848 житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед місяцем звернення за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення здійснив на суму, яка на дату проведення операції перевищує 50 тис. гривень:

купівлю земельної ділянки, квартири (будинку) (крім житла, отриманого або придбаного за рахунок державного чи місцевого бюджету), іншого нерухомого майна, транспортного засобу (механізму), цінних паперів та інших фінансових інструментів, віртуальних активів (у значенні, наведеному в Законі України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення»), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплатив (одноразово) будь-які роботи або послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних послуг згідно із соціальною нормою житла (в тому числі понаднормової площі житла у випадку, зазначеному в пункті 10 цього Положення) та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування);

платіж (платежі), що випливає з правочинів, за якими передбачено набуття майнових прав на нерухоме майно та/або транспортні засоби (механізми) (крім об`єктів спадщини та дарування); внески до статутного (складеного) капіталу товариства, підприємства, організації; благодійну діяльність (виключно у вигляді сплати коштів); надання поворотної/безповоротної фінансової допомоги, позики.

З митної декларації UA408040/2022/012053 (відмітка митного органу ПМК 24/405 14.06.2022 ОНП 27/406 14.06.2022) вбачається, що позивач придбав легковий автомобіль марки FORD, модель MONDEO, рік виготовлення 2012, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , вартість 3200 євро.

Водночас із заявою про призначення та надання житлової субсидії позивач звернувся 04.08.2023, тобто більше, ніж через 12 місяців після придбання автомобіля відповідно до митної декларації UA408040/2022/012053.

Крім того, з митної декларації 24UA37U0 (відмітка митного органу ПМК 24/408 23.04.2024 ОНП 27/408 23.04.2024) вбачається, що позивач придбав легковий автомобіль марки NISSAN, модель LEAF, рік випуску 2017, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , вартість 4800 євро.

Водночас вказаний автомобіль позивач був уповноважений придбати на підставі довіреності від 02.04.2024, яка посвідчена приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Кирилюк Л.М. та зареєстрована в реєстрі за №966.

Згідно вказаної довіреності Гоголь О.Ю. уповноважила позивача придбати за кордоном на її ім`я транспортний засіб та транспортувати його. ОСОБА_1 , серед іншого, надано право від імені довірительки сплачувати за результатами продажу грошові суми.

В матеріалах справи наявне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , згідно якого власником автомобіля марки NISSAN, модель LEAF, рік випуску 2017, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_2 , дата реєстрації 24.04.2024.

Таким чином, купівля позивачем вказаного автомобіля марки NISSAN була здійснена в інтересах третьої особи, якій і належить вказаний автомобіль на праві власності, позивач не здійснював купівлю вказаного автомобіля для власних цілей і за власні кошти, а, відтак, він не може вважатися особою яка здійснила купівлю транспортного засобу на суму, яка на дату проведення операції перевищує 50 тис. гривень в розумінні підпункту 4 пункту 14 Положення №848.

Стосовно твердження відповідача про те, що позивач більш як 60 днів перебував за кордоном, а, відтак, наявні підстави для припинення виплати призначеної йому житлової субсидії то суд зазначає наступне.

Згідно підпункту 3 пункту 14 Положення №848 житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо у складі домогосподарства або у складі сім`ї члена домогосподарства є особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (далі - особи, доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії), і в цьому періоді: або такі особи перебували за кордоном сукупно більше 60 днів (крім випадків, зазначених в абзацах дев`ятому - одинадцятому цього підпункту). До 60-денного періоду перебування за кордоном не включаються дні службового відрядження, лікування, навчання або догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується відповідними документами, а також дні перебування за кордоном - протягом періоду воєнного стану в Україні та двох місяців після його припинення або скасування.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який діє до сьогодні.

Таким чином, оскільки на сьогодні в Україні діє воєнний стан, дні перебування за кордоном не включаються до 60-денного періоду перебування за кордоном, який враховується при призначені житлової субсидії згідно підпункту 3 пункту 14 Положення №848.

Стосовно тверджень представника відповідача про те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області направлялися на адресу позивача відповідні листи з вимогою надати до розгляду копії електронних митних декларацій або інші документи, які підтверджують чи спростовують інформацію щодо наявності в позивача автомобілів суд зазначає наступне.

З матеріалів справи слідує, що у листі від 31.10.2024 №4664-4461/Ю-17/8-2400/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повідомило позивача, що для визначення правомірності виплати суми житлової субсидії за попередні періоди та визначення права на отримання виплати житлової субсидії на наступний період, необхідно надати документи, які підтверджують або спростовують інформацію щодо перебування за кордоном сукупно більше, як 60 днів, а саме довідку про перетин кордону з Держаної прикордонної служби України за 2023-2024 роки, а також долучити митні декларації №3537/2024-04-23, 312053/2022-06-14.

Водночас, вказаний лист позивачу надано лише за його заявою від 17.10.2024, в якій позивач просив повідомити його про причину припинення йому виплати житлової субсидії.

Проте, нарахування житлової субсидії позивачу було припинено з 01.09.2024 без прийняття відповідного рішення, про що його повідомлено листом від 27.09.2024 №2400-1708-8/39771, в якому відсутня інформація щодо необхідності надання додаткових документів. Інших доказів, які підтверджують твердження представника відповідача про надіслання ОСОБА_1 листів з вимогою надати додаткові документи в ході судового розгляду даної справи відповідачем не надано.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач вказаного обов`язку не виконав.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку поведінці відповідача, яка зумовила звернення позивача до суду з даним позовом, суд дійшов висновку, що призупинення та припинення відповідачем з 01.09.2024 виплати позивачу житлової субсидії, свідчить про дії, які не відповідають визначеним частиною другою статті 2 КАС України критеріям поведінки відповідача у спірних правовідносинах та Порядку №848, тому першу позовну вимогу слід задовольнити шляхом визнання таких дій протиправними.

Друга позовна вимога є похідною від першої та підлягає до задоволення шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.09.2024 житлову субсидію за адресою його проживання.

Стосовно вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави відшкодування моральної шкоди визначені Цивільним кодексом України.

Частинами першою та другою статті 22 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що особа, якій завдано збитків (майнової шкоди) у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Так, відповідно до частини другої статті 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань, немайнових витрат, які зазнав позивач.

Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (пункт 3 вказаної постанови).

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Стверджуючи про те, що відповідачем завдано моральну шкоду, позивачем не доведено факту завдання немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які спричинили негативні зміни у житті особи, як і не доведені самі негативні зміни у житті.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд погоджується із доводами відповідача, що позивачем не обґрунтовано розміру відшкодування шкоди в сумі 1000000,00 грн та не підтверджено її документально.

Отже, суд зазначає, що позовна вимога про відшкодування позивачу моральної шкоди позивачем не доведена з передбачених статями 23, 1166, 1167 ЦК України обставин і підстав, які зумовлюють наявність такої шкоди. Зокрема, не надано обґрунтованих доказів, які б підтверджували факт заподіяння йому моральної шкоди саме неправомірними діями та рішеннями відповідача.

За сукупністю наведених обставин, суд вважає, що підстави для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди на користь позивача відсутні, тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено наявність підстав для часткового задоволення заявлених вимог. Натомість відповідачем в ході розгляду даної адміністративної справи не надано доказів, які не свідчать про законність вчинених ним дій.

При цьому, з метою логічності та зрозумілості рішення суду його резолютивна частина буде викладена дещо в іншому формулюванні ніж заявлені позовні вимоги, однак, вказане не впливатиме на зміст останніх та обсяг їх задоволення.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 9, 72, 73, 74-76, 77, 90, 241 - 246, 250 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо припинення виплати субсидії ОСОБА_1 з 01.09.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.09.2024 житлову субсидію за адресою його проживання.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (площа Центральна, 3, місто Чернівці, Чернівецька область, 58002, ідентифікаційний код юридичної особи 40329345).

Суддя Сіжук Ольга Володимирівна