Справа № 420/37035/24
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2025-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю КОХА до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення,

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до Одеської митниці в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UА500020/2024/000219/2 від 20.11.2024 р;

- визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № иА500020/2024/000474 від 20.11.2024 р.

Суд відхиляє клопотання Одеської митниці про розгляд справи у судовому засіданні, оскільки процедура митного оформлення товару відбувається шляхом подання документів в електронному вигляді без присутності декларанта, як і подальші відносини сторін при визначенні митної вартості. Відповідач не наводить жодних аргументів, щодо необхідності їх заслуховування в судовому засіданні, а наведені щодо можливих збитків у даній справі (різниця в митних платежів між заявленою та скоригованою митною вартістю спірного товару) становить 13 123,48 грн не є належним обґрунтуванням клопотання. До суду надані письмові заяви сторін по суті справи з детальним обґрунтуванням їх позицій, додані всі необхідні документи та докази, які є достатніми для вирішення справи судом у письмовому провадженні.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що у зв`язку із імпортуванням на територію України товару «ламінат, покриття для підлоги, рекламні підлогові стенди», поставленого на підставі Контракту 1/24 від 20.02.2024 р. та згідно виставлених інвойсів №№ 76977, 76978, 76979 від 15.11.2024 р., декларант ТОВ «КОХА» - ТОВ «Тетра-брок» 20.11.2024 р. подав до митного посту Одеської митниці електронну митну декларацію №24UA60U2 від 20.11.2024. Від відповідача надійшло повідомлення про витребування додаткових документів на підтвердження складових митної вартості. У відповідь листом від 20.11.2024 р. вих. № 20-11 декларант повідомив, що були надані усі наявні документи та про відсутність інших додаткових документів. Відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови, які є протиправними, оскільки надали всі необхідні документи для розмитнення товару за ціною вказаною у МД. Просять задовольнити позовні вимоги.

Відповідачем поданий відзив на позовні заяву у якому позовні вимоги не визнали та зазначили, що у зв`язку із спрацюванням профілів ризику та на виконання вимог статті 54 МКУ під час здійснення митного контролю за митною декларацією №24UA60U2 від 20.11.2024, встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UА500020/2024/000219/2 від 20.11.2024 року. Відповідно до частини 2 статті 53 МКУ декларанту було направлено повідомлення про необхідність подання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості. Декларантом не подані усі документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ, розбіжності не спростовано. У відповідності до п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ це стало підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю. У рішенні про коригування митної вартості № UА500020/2024/000219/2 від 20.11.2024 наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цьому рішенні про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач надав відповідь на відзив в якій зазначив, що вказані у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів розбіжності є необґрунтованими та не впливають на числове значення складових митної вартості товарів. Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не зазначив яким саме чином вказані у спірному рішенні обставини вплинули на достовірність визначення декларантом задекларованої митної вартості. Вказані обставини жодним чином не свідчать про наявність розбіжностей чи відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Відповідач подав заперечення (на відповідь на відзив) у яких зазначив, що Одеська митниця не погоджується з аргументами, викладеними у відповіді позивача на відзив Одеської митниці та відхиляє їх, оскільки надані позивачем документи містили вищенаведені розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів. Зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 МКУ, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості.

Судом встановлені такі обставини по справі.

Між ТОВ «КОХА» (Покупець) та компанією «ALSAFLOORING» (Продавець) було укладено Контракт № 1/24 від 20.02.2024 р. (далі Контракт) відповідно з яким Продавець продає, а Покупець купує на умовах FCA склад Продавця ламіновану підлогу, паркетну дошку, вінілові покриття і супутні товари (звані аксесуари) найменування та кількість якого зазначено в підтвердженні замовлення або в інвойсі (п. 1 Контракту).

Згідно п. 2.1 Контракту ціни на товар вказуються в актуальному прайс-листі та/або у відповідних інвойсах, які додаються до цього Контракту.

Інвойси до цього Контракту є його складовою частиною (п. 12.1 Контракту).

Сторонами узгоджено у п.2.3 Контракту, що у вартість товару входить його упаковка, маркування, навантаження на транспортний засіб відповідно до погоджених умов Інкотермс (FCA склад Продавця).

15.11.2024 р. Подавець виставив Покупцю інвойси № 76977, 76978, 76979 на товар «ламінат, покриття для підлоги, рекламні підлогові стенди» загальною вартістю 29 709,82 Євро.

15.11.2024 р. товар згідно інвойсів № 76977, 76978, 76979 (загальною вагою брутто 21 980,00 кг) було завантажено на автомобільний транспорт з номерними знаками НОМЕР_1 / НОМЕР_2 та відправлено на митну територію України, що підтверджується CMR (міжнародною товаро-транспортною накладною) № 972410 від 15.11.2024 р

З метою митного оформлення товару «ламінат, покриття для підлоги, рекламні підлогові стенди», поставленого на підставі Контракту 1/24 від 20.02.2024 р. та згідно виставлених інвойсів №№ 76977, 76978, 76979 від 15.11.2024 р., декларант ТОВ «КОХА» - ТОВ «Тетра-брок» 20.11.2024 р. подав до митного посту Одеської митниці електронну митну декларацію № 24UA60U2.

В митній декларації № 24UA60U2 від 20.11.2024 р. було заявлено митну вартість товарів №1, №2, № 3 за ціною договору у відповідності з положеннями статті 58 Митного кодексу України, додавши до ціни товару складову митної вартості товару витрати на транспортування товару до місця ввезення на митну територію України, враховуючи умови поставки FCA згідно Інкотермс.

На підтвердження заявленої декларантом митної вартості товарів до митної декларації додані документи, передбачені частиною 2 статті 53 Митного кодексу України, які зазначені у графі 44 МД, а саме:

- рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № 00076977 від 15.11.2024;

- рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № 00076977 від 15.11.2024;

- рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № 00076978 від 15.11.2024;

- рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № 00076979 від 15.11.2024;

- автотранспортна накладна (Road consignment note) № 972410 від 15.11.2024;

- декларацiя про походження товару (Declaration of origin) № 00076977 від 15.11.2024;

- декларацiя про походження товару (Declaration of origin) № 00076977 від 15.11.2024;

- декларацiя про походження товару (Declaration of origin) № 00076978 від 15.11.2024;

- декларацiя про походження товару (Declaration of origin) № 00076979 від 20.11.2024;

- митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів № 24UA57U1.001 від 20.11.2024;

- митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів № 24UA57U1.002 від 15.11.2024;

- митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів № 24UA57U1.003 від 15.11.2024;

- митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів № 24UA57U1.004 від 20.11.2024;

- акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у випадках митного огляду, що здійснюється при виконанні митних формальностей під час митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації) № 24UA57U1 від 20.11.2024;

- картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2024/000473 від 20.11.2024;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № СФ24/955 від 18.11.2024;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 151124/2-РМ від 15.11.2024;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 1/24 від 20.02.2024;

- внутрішній договір (контракт) доручення № KM/A1336/24 від 01.10.2024; - внутрішній договір (контракт) доручення № RM/A1024/K24 від 23.05.2024;

- договір про надання послуг митного брокера № 200922 від 20.09.2022;

- договір (контракт) про перевезення № BG/D1004/24 від 02.10.2024;

- інші некласифіковані документи (Доручення) № 01 від 01.01.2024.

Під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № 24UA60U2 від 20.11.2024 встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності та не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UА500020/2024/000219/2 від 20.11.2024, а саме:

1) відповідно до пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п.2.3 контракту ціна товару включає вартість пакування та маркування.

Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) відповідно до ч. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів.

Відповідно до наданого інвойсу поставка товарів здійснюється на умовах FCA FR Marlenheim, тобто вартість страхування не включена у вартість товару.

У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів;

3) згідно п.1 розд.2 Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 53 цього Кодексу , та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості. Відповідно до вимог розділу ІІІ «Правил…», затверджених наказом МФУ від 24.05.2012 № 599 для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:

- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

- банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахункафактури;

- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Якщо відсутні будь-які відомості про фактичні витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, для розрахунку зазначених витрат використовуються тарифи, які застосовуються перевізниками для відповідного виду транспорту, що діяли на дату транспортування товару.

Проте, декларантом надано документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 15.11.2024 № 151124/2-РМ та рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 18.11.2024 № СФ24/955, які не містить інформації щодо умов поставки товару, що унеможливлює провести перевірку достовірності декларування витрат на транспортування;

4) пунктом 12.3. контракту вказано, що ціни на продукцію встановлюються в прайс-листі, але до митного оформлення прайс-лист надано не було.

20.11.2024 р. митницею декларанту було надіслано повідомлення про витребування додаткових документів та відомостей для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості та щодо можливого заниження митної вартості товару №4.

Листом від 20.11.2024 р. вих. № 20-11 декларант повідомив, що за МД №24UA0U2 від 20.11.2024 р. були надані усі наявні документи та про відсутність інших додаткових документів.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів Одеською митницею не було визнано заявлену декларантом митну вартість товару та прийняте рішення про коригування митної вартості № UA500020/2024/000219/2 від 20.11.2024 р., яким збільшено митну вартість товару № 3 «пластмасові покриття для підлоги» до 6 309,42 Євро.

У зв`язку з коригуванням митної вартості Одеською митницею 20.11.2024 р. прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2024/000474 та роз`яснено право щодо випуску товару у вільний обіг за умови надання гарантій.

З урахуванням положень частини 7 статті 55 Митного кодексу України товари були випущені у вільний обіг за митною декларацією № 24UA61U1 від 20.11.2024 р. зі сплатою митних платежів за заявленою декларантом митною вартістю товарів та із наданням фінансової гарантії відповідно до розділу X Митного кодексу України у розмірі 13 123,48 грн, у т.ч. з ввізного мита 3 068,44 грн, з ПДВ 10 055,04 грн.

Не погоджуючись з вищевказаними рішенням про коригування митної вартості товару та карткою відмови, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи питання про правомірність прийнятого відповідачем рішення про коригування митної вартості товару, суд враховує такі приписи діючого законодавства.

Згідно ст. 49 Митного кодексу України (далі - МК України) встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 3 ст. 318 МК України, митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Згідно з частиною 1 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 МК України декларант який заявляє митну вартість товару зобов`язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Стаття 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Частиною 2 встановлений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: (далі їх перелік).

Також згідно з частиною 6 вищевказаної статті, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

Тобто, вимоги вказаних норм дають змогу відокремити наступні обставини, за наявності яких митний орган має право зобов`язати декларанта подати додаткові документи для підтвердження митної вартості:

1) наявність розбіжностей між окремими документами;

2) наявність ознак підробки певних документів;

3) відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У цій справі, при декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсу та інших документів постачальника, враховуючи витрати на перевезення.

Оцінивши усі докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що декларантом були надані усі необхідні документи, які давали митному органу змогу визначити митну вартість товару за ціною договору/контракту, а тому задовольняє позовні вимоги виходячи з наступного.

Щодо посилань відповідача у оскаржуваному рішенні на те, що у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо такої складової митної вартості товару, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.2.3. зовнішньоекономічного контракту № 1/24 від 20.02.2024 р., вартість упаковки, маркування включена у вартість товару про що відповідач зазначає у оскаржуваному рішенні.

Аналогічне положення містять умови поставки FСА згідно Інкотермс, а саме, Продавець зобов`язаний за свій рахунок забезпечити пакування товару, за виключенням випадку, коли в даній галузі торгівлі зазвичай прийнято відвантажувати вказаний в договорі товар без пакування.

На це наголошує у позовній заяві позивач та зазначає, що при постачанні товару вартість тари та пакування включена до ціни товару, яка вказана в інвойсі, а тому, при визначенні складових митної вартості товару, не повинна додаватись окремо.

Таким чином, суд повністю погоджується з позицією позивача, що вартість пакування включена в ціну товару та додатково до митної вартості не додається у відповідності з положеннями ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України.

На думку суду, існування документів які визначають числові значення вартості упаковки взагалі не визначено законодавством, але вони можуть створюватись за власним розсудом продавця та жодним чином не можуть вимагатись покупцем чи митним органом в силу того, що таке не передбачено законодавством. Ціна товару це фундаментальна економічна категорія, яка означає кількість грошей, за яку продавець згоден продати, а покупець готовий купити одиницю товару. Це кількісно визначена величина втіленої в ньому живої праці, важливою складовою якої є витрати виробництва, що визначаються після закінчення виробничого процесу, а також доведення товару до конкурентного вигляду, його оформлення в тому числі і пакування.

За певних умов, понесені на виготовлення товару витрати та інші складові його ціни є комерційною таємницею виробника, а тому у митного органу відсутні повноваження та законні підстави вимагати зазначення числових даних щодо вартості пакування за умови зазначення, що вартість пакування включена до ціни товару.

Отже, з поданих до митного оформлення документів вбачається відсутність додаткових витрат на упаковку чи використання пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із упакуванням (упаковка включена у ціну товару), а відтак такі витрати не є складовими митної вартості та не підлягають додаванню позивачем з метою визначення митної вартості товару та не можуть вплинути на правильність визначення митної вартості.

Щодо невключення у вартість товару витрат на його страхування на умовах поставки FСА згідно Інкотермс, позивач зазначив, що аналіз змісту норм міжнародних правил Інкотермс свідчить про те, що обов`язок, щодо страхування вантажу, який поставляється на умовах FCA (Інкотермс 2020) відсутній, як у продавця, так і у покупця. За таких обставин, доводи митниці у цій частині є безпідставними, оскільки страхування товару, який постачається на умовах FCA не є обов`язковим.

Суд погоджується з такими обґрунтуваннями позивача і зазначає, що відповідно до міжнародних правил Інкотермс, що регулюють питання, яка зі сторін договору купівлі-продажу повинна здійснити необхідні для перевезення і страхування дії, коли продавець передає товар покупцю, і які витрати несе кожна із сторін, термін FCA (FREE CARRIER (... named place) франко-перевізник (... назва місця) означає, що продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці.

Згідно із п. 8 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України вимоги щодо надання страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування, передбачені лише для випадків, якщо страхування здійснювалося, а тому доводи митниці у цій частині є безпідставними, оскільки страхування товару, який постачається на умовах FCA не є обов`язковим.

Щодо транспортних витрат та відсутності в наданих документах інформації щодо умов поставки товару, що на думку митного органу унеможливлює провести перевірку достовірності декларування витрат на транспортування, позивач зазначив, що до митного оформлення на підтвердження вартості перевезення були надані: рахунок на транспортно-експедиторські послуги № СФ24/955 від 18.11.2024 р., довідку про транспортно-експедиційні витрати № 151124/2-РМ від 15.11.2024 р. та договори на транспортно-експедиційні послуги, що є належними, допустимими та достатніми доказами на підтвердження понесених транспортних витрат до митного кордону України.

Суд зазначає, що зазначивши у оскаржуваному рішенні про виявлені розбіжності, митний орган не зазначає яким чином це вплинуло на митну вартість товару та чому це є перешкодою до її визначення за першим методом. Невмотивоване рішення митного органу і щодо отриманої довідки про вартість транспортних витрат, а тому суд повністю погоджується з позицією позивача щодо необґрунтованості висновків відповідача у цій частині.

Митним кодексом України не визначено доказ (докази), виключно яким(-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, тобто такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами, а тому довідка про транспортні витрати, передплатний рахунок є допустимими доказами на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Відповідно до рахунку № СФ24/955 від 18.11.2024 р., виставленого ТОВ АРЕАЛ-ПЛЮС» (Постачальником) ТОВ «КОХА» (Одержувачу), вартість перевезення вантажу згідно CMR № 972410 від 15.11.2024 р. вантажним автомобілем з номерними знаками НОМЕР_1 /АС62122ХF по маршруту муніципалітет Марленайм (Франція) до пункту пропуску Краківець - Корчова становить 78 447,00 грн. Д

ТОВ «КОХА» у поданій до митного оформлення МД 24UA60U2 від 20.11.2024 р. заявив митну вартість імпортованого товару, додавши до ціни товару складову митної вартості товару - витрати на транспортування цього товару до місця ввезення на митну територію (78 447,00 грн) у відповідності до пункту 5 частини 10 статті 58 Митного кодексу України.

Тобто транспортні витрати включені у митну вартість товару, а тому вимоги митного органу є необгрунтованими.

Щодо відсутності інформації про умови поставки товару, що на думку митного органу унеможливлює провести перевірку достовірності декларування витрат на транспортування, суд зазначає, що відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Вказана норма не визначає конкретних вимог щодо виду таких документів та інформації, яка додатково повинна там зазначатися, а тому надані позивачем довідки є належними документами, що містять відомості про вартість перевезення товарів.

Так, в наданих до митного оформлення довідці про транспортні витрати № 151124/2-РМ від 15.11.2024 р. та у рахунку від 23.08.2024 № СФ24/620 містяться посилання на СMR та номер автотранспортного засобу, в якому було імпортовано товар. У наданій до митного оформлення автотранспортній накладній (СMR № 972410 від 15.11.2024 р.) зазначені інвойси, за якими імпортувався товар, найменування, вага товару, номер автотранспортного засобу, в якому було імпортовано товар. Будь-які розбіжності між вказаними документами відсутні.

Зазначене митним органом обгрунтування не є обставиною для висновку про неможливість визначення митної вартості за ціною контракту, оскільки на думку суду, відповідачу були надані документи на підтвердження вартості перевезення, які у своїй сукупності є достатніми для підтвердження таких витрат.

Щодо не надання до митного оформлення прайс-листа позивач зазначив, що прайс-лист не впливає і не може впливати на митну вартість товару в розумінні частини 2 статті 53 Митного кодексу України, оскільки належить до другорядних документів, а не основних, тобто не тих, що підтверджують митну вартість товарів. Всупереч тверджень митниці, умовами Контракту передбачено визначення ціни на товар як у прайс-листі так і у інвойсі (п. 2.1 Контракту).

Суд відхиляє такі посилання відповідача, оскільки сам по собі прайс-лист не є документом який впливає на визначення митної вартості про що неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх постановах, вказуючи, що чинне законодавство не встановлює будь-яких вимог щодо форми та змісту прайс-листів, які можуть оформлюватись контрагентами у довільній формі та на власний розсуд.

Отже, з огляду на засаду свободи підприємницької діяльності наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів) не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів (Постанова від 20.04.2018 у справі №826/10456/16 Постанова від 13.09.2019 у справі № 820/859/17 від 23.03.2020, Постанова у справі №826/15796/16).

Міжнародним законодавством та МК України не встановлено типової форми прайс-листа. Згідно загальноприйнятої практики прайс-лист має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов`язковим зазначенням валюти, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів.

Будь-яких інших доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведених позивачем розрахунків митної вартості товару за ціною договору, митним органом не надано.

Вивчивши позиції сторін викладені у їх заявах по суті, дослідивши письмові докази надані сторонами та враховуючи приписи діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки позивачем доведені ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

В той же час, відповідач не надав суду належні та допустимі докази, не навів правові обґрунтування правомірності прийнятого рішення, яке на думку суду не відповідає вимогам зазначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач зазначає про те, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу з чим суд погоджується, оскільки це вимога закону. Але, на думку суду, такий обов`язок виникає тільки за умови неможливості визначення ціни товару на підставі поданих позивачем до митного органу документів. Оскільки суд приходить до висновку, що позивач разом з митною декларацією було подано достатньо документів які в повній мірі відображають ціну товару, то такий обов`язок позивач виконав ще до звернення в суд.

Судовий збір підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 9, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

вирішив:

Позов ТОВ «КОХА» задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати Рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500020/2024/000219/2 від 20.11.2024 р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2024/000474 від 20.11.2024 р.

Стягнути з Одеської митниці () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «КОХА» (, 67812, Одеська обл., Овідіопольський р-н, с. Надлиманське, вул. Виноградна, буд. 48) судовий збір у розмірі 4844,80 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.