Справа № 643/12425/24
Суддя: Замікула Б. С.
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-адр/643/3/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Замікули Б.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Кушнарьова І.Р.,

представника відповідача Федюка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у адміністративній справі № 643/12425/24 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

УСТАНОВИВ:

13.05.2025 представник позивача, адвокат Манько О.М., звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 643/12425/24 про стягнення з відповідача витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

В заяві зазначив, що рішенням суду від 09.05.2025 задоволено позовні вимоги у повному обсязі, однак питання щодо стягнення судових витрат за надання професійної правничої допомоги не вирішено. Заявник вказав, що ним виконано вимоги положення ч. 7 ст. 139 КАС України в частині своєчасності подання доказів розміру понесених витрат, оскільки відповідну заяву він зробив ще до ухвалення судом рішення по суті спору.

В обґрунтування своїх вимог представник позивача посилався на те, що між ним та позивачем укладено договір про надання професійної правничої допомоги від 18.12.2024, копію якого надав до суду. В ході виконання зобов`язань за вказаним договором, адвокат виконав роботи та надав послуги, детальний перелік яких надано у додатку до заяви.

При визначенні розміру гонорару адвокат посилався на постанову Кабінету Міністрів України «Питання оплати послуг та відшкодування витрат адвокатів, які надають безоплатну вторинну правничу допомогу» від 17.09.2014 № 465 та рішення Ради адвокатів Харківської області № 13/1/7 від 21.07.2021 про визначення мінімальних ставок адвокатського гонорару.

На підтвердження фактично понесених позивачем витрат з оплати гонорару, адвокат надав копію квитанції № 001/25 від 12.05.2024.

15.05.2025 представник відповідача надіслав до суду заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що частина із підготовлених процесуальних документів по справі не відповідають критеріям реальності, необхідності та неминучості, оскільки вони не вплинули на хід розгляду справи та не використовувались у судових засіданнях.

До вказаних документів представник відповідача відніс:

-клопотання від 23.01.2025 про винесення окремої ухвали у відношенні ОСОБА_2 (судом відмовлено у задоволенні через відсутність підстав);

-додаткові пояснення до клопотання про винесення окремої ухвали у відношенні ОСОБА_2 (похідний документ, який не має самостійного значення та не може бути підставою для компенсації);

-клопотання від 09.04.2025 та 10.04.2025 про визнання доказів недопустимими (суд у рішенні від 09.05.2025 врахував ці докази, що свідчить про відмову у задоволенні відповідних клопотань);

-клопотання про винесення окремої ухвали на посадових осіб Харківської міської ради (залишено без задоволення через передчасність і запропоновано звернення у позасудовому порядку).

Також представник відповідача заначив, що вказані процесуальні документи не були враховані судом при вирішенні справи по суті, а відтак, витрати на їх підготовку не підлягають компенсації.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд заяви за його та позивача відсутності.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав раніше подане заперечення та просив відмовити у задоволенні заяви представника позивача повністю.

Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення, заперечення, матеріали адміністративної справи № 643/12425/24, суд дійшов наступного висновку.

Рішенням Салтівського районного суду міста Харкова від 09.05.2025 у справі № 643/12425/24 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції та скасовано постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА №3236765 від 10.10.2024, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 7 ст. 139 КАС України).

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

На підтвердження повноважень представника та понесених судових витрат, до заяви долучено:

-копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №1045 адвоката Манько О.М.;

-копію ордера №1227556 на надання правничої допомоги ОСОБА_1 адвокатом Манько О.М.;

-копію договору про надання професійної правничої допомоги від 18.12.2024;

-копію детального опису робіт (наданих послуг) та розрахунок розміру винагороди адвоката за надання правничої допомоги в адміністративній справі №643/12425/24 за договором № б/н про надання професійної правничої допомоги від 18.12.2024 року, укладеного між адвокатом Манько О.М. та ОСОБА_1 ;

-копію квитанції №001/25 від 12.05.2025 про отримання адвокатом Манько О.М. від клієнта 5000 грн;

-копію рішення №13/1/7 від 21.07.2021 про розгляд звернень адвокатів Харківщини стосовно необхідності перегляду розробки (мінімальних) ставок адвокатського гонорару.

Вирішуючи питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу в межах заявленої представником позивача суми, суд зазначає наступне.

У відповідності до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 ЦК України. Зокрема, ст. 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 ЦК України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг.

Положення ст. 632 ЦК України регулює поняття ціни договору. За приписами вказаної статті, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як визначено ч. 1 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Системний аналіз наведених вище норм законодавства дає підстави для таких висновків:

(1) Договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в ч. 2 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»);

(2) За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 ЦК України;

(3) Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;

(4) Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;

(5) Адвокатський гонорар зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;

(6) Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суд, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи надані дискреційні повноваження, серед іншого, має право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат.

Як вже зазначалось вище, надання адвокатом Манько О.М. позивачу адвокатських послуг при розгляді справи № 643/12425/25 підтверджується копіями: договору про надання професійної правничої допомоги від 18.12.2024; детального опису робіт (наданих послуг) та розрахунок розміру винагороди адвоката за надання правничої допомоги; квитанції №001/25 від 12.05.2025 про отримання адвокатом Манько О.М. від клієнта 5000 грн.

Втім, у тексті договору відсутні умови (пункти) щодо порядку та форми розрахунку адвокатського гонорару. Зокрема, як передбачено п. 3.1. договору, клієнт в узгоджені сторонами терміни і розмірі оплачує послуги адвоката, про що адвокат надає відповідну квитанцію клієнту.

Водночас, як вбачається зі змісту копії квитанції №001/25 від 12.05.2025 про отримання коштів, Хатнюк В.В. передала адвокату 6000 грн, а останній прийняв від клієнта 5000 грн. Тобто наявна розбіжність у розрахунках між клієнтом та адвокатом, що не узгоджується із заявленою до стягнення сумою понесених витрат.

Враховуючи вищенаведене, суд констатує, що зміст наданих документів виключає об`єктивну можливість встановити дійсну домовленість між адвокатом Манько О.М. та його клієнткою щодо розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару, оскільки:

-умовами договору про надання професійної правничої допомоги від 18.12.2024 не визначено форму адвокатського гонорару (ані фіксованого розміру, ані погодинної оплати), відповідно, наданий детальний опис робіт разом із розрахунком не можна вважати таким, що відповідає умовам договору;

-матеріали справи не містять документа щодо погодження клієнтом обсягу робіт/послуг, які надав адвокат під час виконання своїх зобов`язань за договором про надання професійної правничої допомоги від 18.12.2024;

-надана копія квитанції №001/25 від 12.05.2025 про передачу та отримання коштів між адвокатом та клієнтом має суперечливий зміст, з огляду на різну суму коштів.

Відтак, з урахуванням заперечення іншої сторони, відсутності доказів погодження обсягу та вартості робіт, суперечливих доказів сплати гонорару та неможливості самостійного визначення судом його справедливого розміру, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 2, 134, 139, 252, 256, 295 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 , адвоката Манька Олексія Михайловича, про стягнення з Департамента патрульної поліції витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку.

Суддя Б.С. Замікула