Справа № 420/4273/25
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2025-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4273/25
У Х В А Л А

27 травня 2025 року Одеський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 26.02.2022 по 31.12.2022, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022; зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 з 26.02.2022 по 31.12.2022, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704, та провести виплату грошового забезпечення з урахуванням виплачених сум; визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01.01.2023 по 20.05.2023, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023; зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01.01.2023 по 20.05.2023, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704, та провести виплату грошового забезпечення з урахуванням виплачених сум; визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022; зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704, та провести її виплату з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою суду від 03 березня 2025 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представником відповідача Військової частини НОМЕР_1 надано до суду клопотання в якому представник відповідача просить суд справу № 420/4273/25 направити до Верховного Суду для прийняття рішення як по зразковій справі. В обґрунтування заявленого клопотання представник відповідача вказує, що важливим акцентом у даній справі є те, що питання про законність дій суб`єкта владних повноважень виникло в період дії воєнного стану, а в не довоєнний стан, у який і було прийнято рішення по справі № 826/6453/18. Вказане, на переконання відповідача, має сутнісне значення, оскільки з моменту введення в Україні дії воєнного стану нормотворець переглянув регулювання соціального захисту військовослужбовців, врахував особливості несення військової служби, високі ризики для життя та здоров`я військовослужбовців, встановивши додаткові гарантії фінансового характеру для надання часткової компенсації за характер несення військової служби у зазначений період та при цьому фактично та остаточно вирішив питання щодо обрахунку грошового забезпечення військовослужбовців, в тому числі й з урахуванням обставин, які покладені в основу даного адміністративного позову. Представник відповідача зазначає, що необхідність розгляду даної справи Верховним Судом зумовлена тим, що лише у травні 2023 року нормотворцем було вирішено питання стосовно подолання колізій правових норм (положень постанови КМУ № 704 та Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей») шляхом прийняття відповідної постанови КМУ № 481 в аспекті нарахування та виплати грошового забезпечення військовослужбовців. При розгляді Верховним Судом даної справи як зразкової, на переконання відповідача, має бути порушене питання щодо того, чи можливо, враховуючи те, що правова колізія норм була подолана лише у травні 2023 року, нараховувати та виплачувати грошове забезпечення військовослужбовцям до вказаних змін (передбачених постановою КМУ № 481) виходячи із сталої величини у 1762 грн., беручи до уваги те, що в Україні діє правовий режим воєнного стану та положеннями Конституції України дозволено втручатися щодо розміру оплати праці і будь-яких виключень щодо суб`єктного складу не має. Також, представник відповідача вказує, що в провадженні Одеського окружного адміністративного суду та П`ятого апеляційного адміністративного суду перебувають й інші справи з аналогічних питань, де відповідачем виступає саме ініціатор клопотання 420/36054/24, 420/34245/24, 420/37038/24.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно п. 21, 22 ч. 1 ст. 4 КАС України типові адміністративні справи - адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги; зразкова адміністративна справа - типова адміністративна справа, прийнята до провадження Верховним Судом як судом першої інстанції для постановлення зразкового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 290 КАС України якщо у провадженні одного або декількох адміністративних судів перебувають типові адміністративні справи, кількість яких визначає доцільність ухвалення зразкового рішення, суд, який розглядає одну чи більше таких справ, може звернутися до Верховного Суду з поданням про розгляд однієї з них Верховним Судом як судом першої інстанції.

Отже, з аналізу вищевикладеного слідує, що звернення до Верховного Суду з поданням про розгляд справи як зразкової Верховним Судом як судом першої інстанції, є правом суду.

При цьому, наведені представником відповідача справи знаходяться в провадженні різних судів (Одеського окружного адміністративного суду та П`ятого апеляційного адміністративного суду (3 справи), та їх кількість є незначною та не визначає доцільність звернення до Верховного Суду з поданням про розгляд справи як зразкової Верховним Судом як судом першої інстанції.

При цьому, по справах № 420/36054/24, №420/34245/24 судом прийняті рішення, які набрали законної сили.

З урахуванням вищевикладеного, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання представника відповідача є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 4, 243, 248, 290 КАС України суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача про звернення до Верховного Суду, з поданням про розгляд справи як зразкової.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 256 КАС України.

Суддя О.А. Левчук