Справа № 340/8208/24
Суддя: Г.М. МОМОНТ
Дата ухвалення: 2025-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Кропивницький Справа №340/8208/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Момонт Г.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Головного управління ДПС у Кіровоградській області

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди.

ОСОБА_1 звернулася з позовом, в подальшому уточненим, до Головного управління ДПС в Кіровоградській області про:

- визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 18.11.2024 р. №584-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 »;

- поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС у Кіровоградській області з 21 листопада 2024 року;

- стягнення з Головного управління ДПС у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 21.11.2024 р. по день ухвалення судового рішення;

- визнання протиправним рішення ГУ ДПС в Кіровоградській області, викладене у формі листа №11553/6/11-28-11-24 від 18.11.2024 р. про відмову ОСОБА_1 у наданні частини щорічної основної відпустки з 15.11.2024 р. тривалістю 5 календарних днів з виплатою грошової допомоги за заявою від 12.11.2024 р.;

- зобов`язання Головного управління ДПС у Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2024 рік у розмірі середньомісячної заробітної плати;

- стягнення з Головного управління ДПС у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 90 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що ОСОБА_1 працювала в органах державної податкової служби з 03.10.1994 р. 22.10.2024 р. ОСОБА_1 вручено попередження про наступне звільнення, яким попереджено, що вона підлягатимете звільненню відповідно до пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу», не раніше ніж за 30 календарних днів з дати ознайомлення з цим попередженням. Одночасно запропоновано інші рівнозначні посади державної служби, а саме: начальник Компаніївської державної податкової інспекції (на період увільнення від виконання посадових обов`язків, строком до закінчення особливого періоду або оголошення рішення про демобілізацію, основного працівника ОСОБА_2 ); начальник Гайворонської державної податкової інспекції (на період увільнення від виконання посадових обов`язків, строком до закінчення особливого періоду або оголошення рішення про демобілізацію, основного працівника ОСОБА_3 ). Від запропонованих посад позивачка відмовилась, оскільки запропоновані посади підлягають скороченню. Доповненням до попередження від 22.10.2024 р. запропоновано, в межах строків визначених в попередженні про наступне звільнення від 22.10.2014 р. інші рівнозначні посади державної служби, а саме: завідувача Гайворонського сектору обслуговування платників Голованівської державної податкової інспекції на умовах строкового призначення на час увільнення у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації основного працівника, (із закріпленням робочого місця за адресою: 26300, Кіровоградська область, м. Гайворон, вул. Василя Стуса, 39/88.); завідувача Вільшанського сектору обслуговування платників Новоукраїнської державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Кіровоградській області, (із закріпленням робочого місця за адресою: 26600, Кіровоградська обл., смт Вільшанка, вул. Центральна, 40). Із запропонованими посадами позивач не погодилась, оскільки вони не були рівнозначними. Наказом ГУ ДПС у Кіровоградській області від 18.11.2024 р. №584-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 » припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 . Начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС у Кіровоградській області, у зв`язку зі скороченням посади начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС у Кіровоградській області, відповідно до пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу», 21 листопада 2024 року. Підставою для прийняття зазначеного наказу стало: попередження про наступне вивільнення ОСОБА_1 від 22.10.2024 р., наказ Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 01.05.2024 р. №161 «Про введення в дію Переліку змін №5 до організації структури Головного управління ДПС у Кіровоградській області та Переліку змін №2 до штатного розпису на 2024 рік», частина 4 статті 87 Закону України «Про державну службу», стаття 24 Закону України «Про відпустки». Представник позивача вважає, що оскаржуваний наказ є протиправним та підлягає скасуванню, а позивач поновленню на державній службі. Так, представник позивача вказує, що штатний розпис Головного управління ДПС у Кіровоградській області на 2024 рік, затверджений в.о. Голови Державної податкової служби України 04 січня 2024 року, станом на січень 2024 року становив 504 штатні одиниці, в тому числі відділ з питань запобігання та виявлення корупції чисельністю 5 штатних одиниць на чолі з начальником відділу. Змінами до організаційної структури та штатного розпису (перелік змін №2), затвердженого в.о. голови Державної податкової служби України, виведено зі складу відділ з питань запобігання та виявлення корупції у кількості 5 штатних одиниць, в тому числі одну одиницю начальника відділу. Водночас введено 5 штатних одиниць, а саме сектор з питань запобігання та виявлення корупції у кількості 4-х штатних одиниць, у тому числі 1 одиниця завідувача сектору та 3 одиниці - головний державний інспектор. Також введено до штату одну нову одиницю - головний державний інспектор Кропивницького відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок. Загальна кількість штатних одиниць залишена без змін - 504 штатні одиниці. Посада начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС у Кіровоградській області, яку позивач займала до звільнення, належить до категорії «Б». Представник позивача наголошує на тому, що позивачка призначена на посаду начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС у Кіровоградській області з 21.05.2021 р. наказом Державної податкової служби України від 19.05.2021 р. №1012-о «Про призначення ОСОБА_1 ». Посада начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС у Кіровоградській області, з якої позивачку було звільнено, відповідно до Порядку призначення, переведення покладання виконання обов`язків та звільнення з посад працівників номенклатури Голови ДПС, який затверджений наказом Державної податкової служби України від 09 грудня 2020 року №704, відноситься до підкатегорії Б2 посад державних службовців. Запропоновані позивачу посади під час попередження 22.10.2024 р. про наступне вивільнення відносяться до посад підкатегорії Б3 та також підлягали скороченню. Запропоновані посади 15.11.2024 р. відповідно до доповнення до попередження від 22.10.2024 р. завідувача Вільшанського сектору обслуговування платників Новоукраїнської державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Кіровоградській області (із закріпленням робочого місця за адресою: Кіровоградська область, смт Вільшанка, вул. Центральна, 40) та Гайворонського сектору обслуговування платників Голованівської державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Кіровоградській області (із закріпленням робочого місця за адресою: Кіровоградська область, м. Гайворон, вул. Василя Стуса, 39/88) не є рівнозначними та відносяться до посад підкатегорії Б3. Позивач наполягає, що станом на 22.10.2024 року - день вручення попередження про наступне звільнення, 15.11.2024 року - день вручення доповнення до попередження, та станом на 21.11.2024 року - день звільнення, були наявні вакантні посади рівнозначні до посади, яку займала позивачка та які не були запропоновані їй. З довідок про наявні вакантні посади по Головному управлінню ДПС у Кіровоградській області станом на 01.04.2024 р., на 01.05.2024 р., на 01.06.2024 р., на 01.07.2024 р., на 01.08.2024 р., на 01.09.2024 р., на 01.10.2024 р., на 07.11.2024 р. та на 21.11.2024 р. вбачається наявність рівнозначних вакантних посад. Проте, незважаючи на це, відповідач запропонував позивачу лише нижчі посади та місце розташування робочого місця яких знаходиться на значній віддаленості від місця проживання позивачки. На думку представника позивача, викладене свідчить про порушення відповідачем вимог статті 87 Закону №889 щодо пропонування ОСОБА_1 рівнозначної посади, що відноситься до підкатегорії посад державних службовців Б2. Крім того, позивач має переважне право на залишенні на роботі, відповідний рівень професійної підготовки та професійних компетентностей, за час служби в органах ДПС мала заохочення, до виконання службових обов`язків ставилась відповідально. Представник позивача зазначає, що визначальним критерієм для встановлення наявності переважного права на залишення на роботі працівникам при скороченні чисельності штату у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці є саме рівень його кваліфікації та продуктивність праці, а сімейний стан, стаж роботи та інші обставини, що надають право для залишення на роботі, враховуються лише у тому разі, коли працівники мають однакову кваліфікацію і продуктивність праці. Лише виконання роботодавцем усіх у сукупності вищезазначених гарантій реалізації працівником права на працю при скороченні штатів є підставою для переведення на нижчу посаду чи правомірного звільнення. Порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації працівників відповідачем не проводились. Представник позивача зауважує, що ні зі змісту оскаржуваного наказу, ні з попереджень від 22.10.2024 р. та 15.11.2024 р. не вбачається об`єктивних обґрунтувань щодо пропонування ОСОБА_1 саме нижчої посади, враховуючи наявність вакантних рівнозначних посад, або будь-якого аналізу чи порівняння ОСОБА_1 поряд з іншими працівниками. Крім того, відповідач не запропонував позивачу всі наявні вакантні посади, які існували в державному органі на момент її звільнення. Окрім того, представник позивача вказує, що ОСОБА_1 10.06.2024 р. подала заяву про надання їй частини щорічної основної відпустки тривалістю 14 календарних днів з 24.06.2024 р. з виплатою грошової допомоги. Листом №136/Ф/11-28-11-24 від 20.06.2024 р. ГУ ДПС у Кіровоградській області повідомило, що графік відпусток працівників на 2024 рік затверджено наказом ГУ ДПС у Кіровоградській області від 21.12.2023 р. №510-в. Позивачці, запропоновано надати пропозиції щодо включення щорічної основної та додаткової відпусток до графіка відпусток ГУ ДПС у Кіровоградській області на 2024 рік. Позивачка, невідкладно надала відповідачу пропозиції до графіка відпусток відділу з питань запобігання та виявлення корупції ГУ ДПС у Кіровоградській області на 2024 рік, відповідно до якого за період роботи з 21.11.2023 р. по 20.11.2024 р. ОСОБА_1 запланована основна щорічна відпустка: з 11.07.2024 р. по 25.07.2024 р. у кількості 15 календарних днів з виплатою грошової допомоги; з 12.08.2024 р. по 21.08.2024 р. у кількості 10 календарних днів; з 02.09.2024 р. по 06.09.2024 р. у кількості 5 календарних днів. Також, позивачка звернула увагу, що згідно ст.10 Закону України «Про відпустки» особам з інвалідністю щорічні відпустки надаються за бажанням у зручний час. Позивачка, є особою з інвалідністю 2 групи. Відповідні підтверджуючі документи наявні в матеріалах особової справи ОСОБА_1 . Листом №138/Ф/11-28-11-24 від 25.06.2024 р. позивачку повідомлено про розгляд доповідної записки та надано копію наказу ГУ ДПС у Кіровоградській області від 25.06.2024 р. №241-в «Про внесення змін до Графіка відпусток працівників ГУ ДПС в області на 2024 рік», затвердженого з урахуванням вимог статті 79 Кодексу законів про працю України та статей 10, 12 Закону України «Про відпустки». Відповідно до зазначеного графіку відпусток ОСОБА_1 заплановано відпустку за період роботи з 21.11.2023 р. по 20.11.2024 р. з 11.07.2024 р. по 25.07.2024 р. у кількості 15 календарних днів та з 02.12.2024 р. по 16.12.2024 р. у кількості 15 календарних днів з виплатою грошової допомоги. Представник позивача вважає, що відповідачем порушено право позивача на отримання відпустки у зручний час згідно зі ст.10 Закону України «Про відпустки». 22.10.2024 р. ОСОБА_1 направила ГУ ДПС доповідну записку про зміни до графіка відпусток, а саме: просила залишок відпустки за період роботи з 21.11.2023 р. по 20.11.2024 р. перенести та надати відпустку у період з 11.11.2024 р. по 25.11.2024 р. з виплатою матеріальної допомоги. Відповідь про розгляд доповідної записки ОСОБА_1 не отримувала. 12.11.2024 р. позивачка подала заяву про надання частини щорічної відпустки тривалістю 5 календарних днів з 15.11.2024 р. з виплатою грошової допомоги. Листом №11553/6/11-28-11 від 18.11.2024 р. відповідач відмовив у наданні відпустки, аргументуючи тим, що у зв`язку з затвердженням помісячного розпису асигнувань на 2024 рік та здійсненням управлінням виплат вихідної допомоги при звільненні працівників, надання відпустки з виплатою грошової допомоги здійснюється виключно згідно графіку відпусток працівників ГУ ДПС у Кіровоградській області. Представник позивача вважає, що відповідач по надуманим підставам протиправно позбавив ОСОБА_1 права на відпустку у зручний час, закріпленого ст.10 Закону України «Про відпустки». Внаслідок протиправних дій відповідача, позивачка, яка є особою з інвалідністю 2 групи, зазнала моральних страждань та переживань. Позивачка тривалий час переживає постійні душевні страждання та негативні емоції, втратила душевний спокій та інтерес до життя, весь час перебуває у стані пригнічення, постійного напруження та стресу, почуття безвиході та відчаю, порушені її нормальні життєві зв`язки та звичний спосіб життя, для відновлення якого необхідно докладати значних додаткових зусиль. Протиправне звільнення ОСОБА_1 з органів ДПС, в якій позивачка сумлінно та віддано працювала, призвело до вимушених негативних змін в її житті. Спричинену моральну шкоду ОСОБА_1 оцінює в 90 000 (дев`яносто тисяч) грн. Представник позивача вважає, що зазначений розмір моральної шкоди є виправданим та обґрунтованим з урахуванням засад розумності і справедливості, обставин справи.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву відповідно до якого позовні вимоги не визнає повністю (ак.с.147-160, Т.1). Представник відповідача зазначив, що 29 квітня 2022 року в.о. Голови Державної податкової служби України ДПС України затверджено організаційну структуру та штатну чисельність Головного управління ДПС у Кіровоградській області. Відповідно до даної Організаційної структури ГУ ДПС складалось з 504 штатних одиниць, у тому числі Відділ з питань запобігання та виявлення корупції - 5 шт. од. У подальшому, Департаментом організації роботи ДПС України 24 квітня 2024 року за №12368/7/99-00-01-01-01-07 на адресу Головного управління ДПС у Кіровоградській області направлено затверджений перелік змін №5 до Організаційної структури Головного управління ДПС у Кіровоградській області, введений в дію 01.05.2024 р. згідно наказу ГУ ДПС №161, відповідно до якого зі структури територіального органу виведено в т. ч. відділ з питань запобігання та виявлення корупції штатна чисельність якого складала 5 одиниць та введено до структури сектор з питань запобігання та виявлення корупції штатною чисельністю 4 одиниці (завідувач сектору - 1 шт. од., головний спеціаліст - 3 шт. од.). ОСОБА_1 у період з 21.11.2023 р. по 03.06.2024 р. не перебувала у трудових правовідносинах з ГУ ДПС у зв`язку з її звільненням з посади начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції, згідно наказу від 20.11.2023 р. №576-о та подальшим його оскарженням до суду. На виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.05.2024, наказом ГУ ДПС від 03.06.2024 р. №252-о її поновлено на посаді. Враховуючи зміни, які відбулись в Організаційній структурі ГУ ДПС від 24.04.2024 р. та у зв`язку з відсутністю в ній посади начальника відділу з питань запобігання та виявленні корупції, з метою належного вирішення кадрових й організаційних питань, наявністю вакантних посад у контролюючому органі, ОСОБА_1 22 жовтня 2024 року було надано особисто лист-попередження з пропозицією про зайняття зазначених нижче рівнозначних вакантних посад: начальника Компаніївської державної податкової інспекції (на період увільнення від виконання посадових обов`язків, строком до закінчення особливого періоду або оголошення рішення про демобілізацію, основного працівника); начальника Гайворонської державної податкової інспекції (на період увільнення від виконання посадових обов`язків, строком до закінчення особливого періоду або оголошення рішення про демобілізацію, основного працівника). Від запропонованих посад ОСОБА_1 відмовилась, що підтверджується її особистим підписом, здійсненим на такому попередженні. 05 листопада 2024 року в.о. Голови Державної податкової служби України затверджено перелік змін №6 до Організаційної структури Головного управління ДПС у Кіровоградській області, надісланий листом до територіального органу 05.11.2024 р. за №30637/7/99-00-01-001-01-07. Відповідно до даної Організаційної структури зменшено загальну штатну чисельність ГУ ДПС у Кіровоградській області до 484 штатних одиниць. Враховуючи зміни, які відбулись в Організаційній структурі ГУ ДПС від 05.11.2024 р. та у зв`язку з відсутністю в ній посади начальника відділу з питань запобігання та виявленні корупції, з метою належного вирішення кадрових й організаційних питань, наявністю вакантних посад у контролюючому органі, ОСОБА_1 , в межах строків визначених в попередженні від 22.10.2024 було запропоновано інші рівнозначні вакантні посади: завідувача Гайворонського сектору обслуговування платників Голованівської державної податкової інспекції на умовах строкового призначення на час увільнення у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації основного працівника із закріпленням робочого місця за адресою: 26600, Кіровоградська область, смт Вільшанка, вул. Центральна,40; завідувача Вільшанського сектору обслуговування платників Новоукраїнської державної податкової інспекції із закріпленням робочого місця за адресою: 26300, Кіровоградська область, м. Гайворон, вул. Василя Стуса,39/88. Від запропонованих посад ОСОБА_1 відмовилась, що підтверджується її особистим підписом, здійсненим на такому попередженні. Представник відповідача звертає увагу на те, що відповідно до Положення про Головне управління ДПС у Кіровоградській області, ГУ ДПС забезпечує реалізацію повноважень ДПС на території всієї Кіровоградської області, а тому, пропонування вакантних посад державному службовцю із закріпленням його робочого місця не в місці його проживання не є порушенням як законодавства про державну службу так і норм трудового законодавства. Дослідження змісту структури та штатного розпису від 29.04.2022 р., від 24.04.2024 р., від 05.11.2024 р. підтверджує те, що на території Кіровоградської області, яка є територією обслуговування ГУ ДПС у Кіровоградській області, організаційною структурою від 05.11.2024 р. не передбачений відділ з питань запобігання та виявлення корупції, який включав би в собі наявність посади начальника відділу, з огляду на що позивачці було запропоновано інші рівнозначні посади. На думку представника відповідача, позиція позивачки стосовно того, що посада начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції ГУ ДПС у Кіровоградській області, яку вона обіймала до дня звільнення відноситься до підкатегорії Б2 посад державних службовців є хибною, адже постановою Кабінету Міністрів від 18 січня 2017 року №15 «Питання оплати праці працівників державних органів» затверджено Перелік посад державної служби, що прирівнюються до відповідних під категорій. Не є правильною, на думку відповідача позиція позивачки відносно того, що запропоновані ОСОБА_1 вакантні посади не є рівнозначними посаді начальника відділу запобігання та виявлення корупції з огляду на те, що вони відносяться до посад підкатегорії БЗ. Вказане підтверджується даними особової картки державного службовця ОСОБА_1 №837, яка зберігається у відділі персоналу Головного управлінні ДПС у Кіровоградській області. Відповідно до додатку 1 до Особової картки державного службовця, який містить відомості про призначення (переведення) на посади державної служби у цьому державному органі та присвоєння рангів, посада начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС у Кіровоградській області відносится до категорії БЗ. Запропоновані позивачці вакантні посади також відносяться до категорії БЗ посад державних службовців, а тому є рівнозначними по відношенню до посади, яку обіймала позивачка до дня звільнення. Представник відповідача зауважує, що відповідно до наказу ДПС від 07.10.2024 р. №747 «Про затвердження переліку державних податкових інспекцій», наказів Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 06.11.2024 р. №354 «Про введення в дію Переліку змін №6 до організаційної структури Головного управління ДПС у Кіровоградській області», від 07.11.2024 р. №74-ф «Про введення в дію Переліку №1 змін до штатного розпису на 2024 рік Головного управління ДПС у Кіровоградській області» відбулося скорочення чисельності державних службовців, скорочення посад державної служби внаслідок зміни структури, штатного розпису Головного управління ДПС у Кіровоградській області. Даний факт не заперечується та не спростовується позивачем у позові. Представник відповідача зазначає, що у разі вивільнення державного службовця у зв`язку із реорганізацією державного органу роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. І лише, якщо він відмовляється від такого переведення, роботодавець звільняє такого державного службовця. Тобто, виключними та вичерпними підставами звільнення з причин скорочення чисельності або штату державних службовців, ліквідації державного органу, реорганізації державного органу є, в тому числі, відмова від такого переведення. Представник відповідача наголошує на тому, що переважне право на залишення на роботі не є абсолютним та має розглядатися роботодавцем у випадках: якщо на посаді, яка скорочується та видаляється зі штатного розпису перебуває двоє чи більше працівників; якщо у штатному розписі наявна посада, яка за своєю суттю є аналогічною посаді, яка підлягає скороченню. З метою належного вирішення кадрових й організаційних питань, наявністю вакантних посад у ГУ ДПС, ОСОБА_1 було запропоновано рівнозначні вакантні посади відповідно до професійних компетентностей. При здійсненні заходів пов`язаних зі скороченням штатної чисельності працівників в ГУ ДПС у Кіровоградській області та під час прийняття рішення керівником щодо пропонування рівнозначної посади ОСОБА_1 з метою залишення її на роботі, роботодавцем було проведено аналіз відомостей про її освіту, про підвищення кваліфікації впродовж 2021-2024 років, стаж трудової діяльності, ставлення до виконання нею професійних обов`язків, якість виконання посадових обов`язків, про стан дотримання виконавської дисципліни, в тому числі щодо наявності заохочень та стягнень, враховано, що позивачка має інвалідність, проаналізовано факти перебування її на лікарняному. Окремо враховано стаж трудової діяльності та період роботи в ГУ ДПС у Кіровоградській області ВП ДПС України. Так, у період з грудня 2020 року по листопад 2024 року ОСОБА_1 в Головному управлінні ДПС у Кіровоградській області (код ЄДРПОУ ВП 43995486) займала такі посади: з 22.12.2020 р. по 09.03.2021 р. - головний державний інспектор відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС у Кіровоградській області; з 10.03.2021 р. по 19.05.2021 р. - заступник начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС у Кіровоградській області; з 20.05.2021 р. по 20.05.2021 р. - заступник начальника управління - начальник відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, і пального та обігом марки акцизного податку обслуговування акцизних складів та податкових постів управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС у Кіровоградській області; з 21.05.2021 р. по 21.11.2024 р. - начальник відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС у Кіровоградській області. Окремо враховано наявність застосованих до позивача заходів заохочення та стягнення за 2021-2024 роки. Так, наказом Міністерства фінансів України від 17.06.2021 р. №314/о «Про оголошення Подяки Міністерства фінансів України» оголошено Подяку Міністерства фінансів України. Окремо керівником ГУ ДПС проаналізовано дотримання ОСОБА_1 , як начальником очолюваного нею підрозділу, стану дотримання виконавської дисципліни при виконанні посадових обов`язків та враховано наявну аналітичну інформацію надану управлінням організації роботи ГУ ДПС у Кіровоградській області щодо результатів оцінки рівня виконавської дисципліни в структурних підрозділах ГУ ДПС у Кіровоградській області, у тому числі у жовтні 2023 року при виконанні контрольних доручень ДПС України, Головного управління ДПС у Кіровоградській області. Встановлено невиконання начальником відділу з питань запобігання та виявлення корупції 2 контрольних завдання даних керівником установи (п.2.1 протоколу апаратної наради ГУ ДПС від 12.10.2023 р. №9-п; п.4 протоколу апаратної наради ГУ ДПС від 16.10.2023 р. №10-п). Окрім того, керівником установи проведено аналіз стану організації роботи очолюваного ОСОБА_1 підрозділу та встановлено, що перебуваючи на посаді начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції ГУ ДПС у Кіровоградській області остання неналежно виконувала свої посадові обов`язки, передбачені Положенням про відділ з питань запобігання корупції ОСОБА_1 (наказом ГУ ДПС від 10.11.2023 р. №8-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення» до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани). Окремо, в акті перевірки ДПС України від 09.11.2023 р. №28369/7/99-00-14-04-07 направленому на адресу ГУ ДПС у Кіровоградській області з додаванням до нього акта тематичної перевірки Департаменту з питань запобігання та виявлення корупції ДПС України від 09.11.2023 р. №1/99-00-14-20 звернуто увагу в.о. начальника ГУ ДПС у Кіровоградській області на неналежну організацію роботи та виконання посадових обов`язків начальником відділу з питань запобігання та виявлення корупції ГУ ДПС у Кіровоградській області Федченко О.В., що призвело до порушення вимог статей 6, 19 Конституції України, статті 8, 9 Закону №889, підпунктів 1.1 пункту 1 розділу 1 та п.3.11 розділу III Порядку проведення перевірок з питань дотримання антикорупційного законодавства в органах Державної податкової служби, затвердженого наказом ДПС від 06.06.2023 р. №430 та передбачало застосування до ней заходів дисциплінарного виливу. Окремо керівником звернуто увагу на тому, що з дня призначення її на посаду начальника відділу запобігання та виявлення корупції ГУ ДПС у Кіровоградській області Федченко О.В. з 21.05.2021 р. по 21.11.2024 р. перебувала на лікарняному, що підтверджується листками непрацездатності (2021 рік - 3 ЛН, 2022 рік - 4 ЛН, 2023 - 6 ЛН). Відповідач вважає, що при здійсненні аналізу кваліфікації, продуктивності праці за критеріями, визначеними ним як роботодавцем та при пропонуванні позивачці вакантних посад ним дотримано норми трудового законодавства та законодавство про державну службу. Окрім того, представник відповідача зазначає, що у Головному управлінні ДПС у Кіровоградській області наказом від 21.12.2023 р. за №510-в «Про затвердження графіків відпусток працівників ГУ ДПС в області на 2024 рік» затверджено графік відпусток працівників ГУ ДПС на 2024 рік. Наказом ГУ ДПС у Кіровоградській області від 25.06.2024 р. №241-в «Про внесення змін до Графіка відпусток працівників ГУ ДПС в області на 2024 рік» ОСОБА_1 заплановано відпустку за період роботи з 21.11.2023 р. по 20.11.2024 р., з 11.07.2024 р. по 25.07.2024 р. тривалістю 15 календарних днів та з 02.12.2024 р. по 16.12.2024 р. тривалістю 15 календарних днів з виплатою грошової допомоги. 12.11.2024 р. ОСОБА_1 направила засобами електронного зв`язку на електронну поштову адресу ГУ ДПС у Кіровоградській області лист із доданою до нього заявою про надання їй частини щорічної відпустки тривалістю 5 календарних днів з 15.11.2024 р. з виплатою грошової допомоги. Листом від 18.11.2024 р. за №11553/6/11-28-11 відповідач відмовив в задоволенні її заяви. У листі, адресованому на ім`я ОСОБА_1 було звернуто увагу на тому, що на момент розгляду її заяви в Головному управлінні ДПС у Кіровоградській області здійснюються заходи пов`язані як зі скороченням штатної чисельності працівників управління, так і заходи щодо виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.2014 р. №85 «Деякі питання затвердження граничної чисельності працівників апарату та територіальних органів центральних органів виконавчої влади, інших державних органів у частині проведення детального розрахунку сум компенсації за невикористані дні відпусток при звільненні працівників. Окрім того, у листі зазначено, що у зв`язку з затвердженням помісячного розпису асигнувань на 2024 рік та здійсненням управлінням виплат вихідної допомоги при звільненні працівників, надання відпустки з виплатою грошової допомоги здійснюється виключно згідно графіку відпусток працівників ГУ ДПС у Кіровоградській області на 2024 рік. Фактично, на час направлення заяви ОСОБА_1 про надання їй відпустки та виплату грошової допомоги з 15.11.2024 р., період відпустки запланований у графіку відпусток та затверджений наказом ГУ ДПС у Кіровоградській області від 25.06.2024 р. №241-в з 02.12.2024 р. по 16.12.2024 р. тривалістю 15 календарних днів з виплатою грошової допомоги ще не настав, а тому така вимога була передчасною. Таким чином, роботодавець може відмовити працівнику у наданні щорічної відпустки поза строками, визначеними графіком відпусток. На думку відповідача, в даних спірних правовідносинах також підлягають застосуванню норми Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 р. №2136-ІХ. Представник відповідача наголошує на тому, що у разі звільнення працівника у період дії воєнного стану йому виплачується грошова компенсація відповідно до статті 24 Закону України «Про відпустки». У період дії воєнного стану роботодавець може відмовити працівнику у наданні будь-якого виду відпусток (крім відпустки у зв`язку вагітністю та пологами та відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку), якщо такий працівник залучений до виконання робіт на об`єктах критичної інфраструктури, робіт з виробництва товарів оборонного призначення або до виконання мобілізаційного завдання (замовлення). Представник відповідача зауважує, що ГУ ДПС у Кіровоградській області є відокремленим підрозділом ДПС України на який покладено функцію здійснення контролю за надходженням до бюджетів та державних цільових фондів податків, зборів, платежів, відноситься до фінансового сектору та підпадає під контроль секторального органу у сфері захисту критичної інфраструктури - Міністерства фінансів України та включений до переліку секторів критичної інфраструктури відповідно до Постанови КМУ №1384 від 16.12.2022 р. «Про внесення змін до постанови КМУ від 09.10.2020 №1109 «Деякі питання об`єктів критичної інфраструктури». Представник відповідача вважає, що при винесенні наказу про припинення державної служби ОСОБА_1 , ГУ ДПС дотримано вимоги трудового законодавства в частині своєчасної виплати коштів належних позивачці при звільненні, в тому числі виплачено грошову компенсацію за невикористані дні відпустки. У даному позові питання щодо несвоєчасності виплати коштів або їх розміру позивачем не зазначаються. На думку представника відповідача, у позивачки відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди, так як останньою не доведено факт заподіяння їй моральних страждань, позивачкою не конкретизовано, порушення реалізації яких саме прав та законних інтересів спричинено суб`єктом владних повноважень. Наявність зазначених у позові фактів та обставин не може бути підставою для задоволення позову, оскільки позивачем не встановлена безумовна доведеність усіх обов`язкових складових цивільно-правової відповідальності заподіяння як шкоди завданої неправомірною бездіяльністю так і моральної шкоди. Представник відповідача звертає увагу на те, що у позові про стягнення моральної шкоди до Головного управління ДПС у Кіровоградській області не обґрунтовано належним чином та не підтверджено належними доказами розрахунок суми грошової компенсації та розміру моральної шкоди, при цьому позивачем не надано жодних доказів заподіяння їй душевних страждань протиправними діями відповідача у справі, зокрема, доказів погіршення здоров`я або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, що стали наслідком протиправної бездіяльності відповідача, передбачених ч.2 ст.23 ЦК України.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.12.2024 р. позовну заяву залишено без руху (а.с.100-101, Т.1).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.01.2025 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.122-123, Т.1).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.02.2025 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні (а.с.173, Т.1).

У судовому засіданні заслухано пояснення представника позивача та оголошено перерву у зв`язку із закінченням відведеного часу на розгляд справи (а.с.177, Т.1).

26.02.2025 р. судове засідання відкладено за клопотанням представника позивача (а.с.180, 183, Т.1).

10.03.2025 р. судове засідання відкладено за клопотанням представника позивача (а.с.186, 188, Т.1).

У судовому засіданні 20.03.2025 р. заслухано пояснення представника відповідача, оголошено перерву у зв`язку з повітряною тривогою (а.с.191, Т.1).

У судовому засіданні 02.04.2025 р. оголошено перерву для надання представником відповідача доказів (а.с.195-196, Т.1).

У судовому засіданні 24.04.2025 р. оголошено перерву для надання доказів представником відповідача (а.с.175, Т.2).

У судовому засіданні 08.05.2025 р. досліджено письмові матеріали справи та оголошено перерву для надання доказів представником відповідача (а.с.179-180, Т.2).

У судовому засіданні 14.05.2025 р. досліджено письмові матеріали справи та оголошено перерву для надання доказів представником відповідача (а.с.185, Т.2).

У судовому засіданні 19.05.2025 р. суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення і повідомив сторонам дату і час його проголошення (а.с.190, Т.2).

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з жовтня 1994 року по листопад 2003 року, з жовтня 2004 року по вересень 2018 року, з жовтня 2019 по 21 листопада 2024 року працювала на різних посадах у податкових органах (а.с.9-10, 24, 33-43, Т.2).

Наказом Державної податкової служби України від 19 травня 2021 року №1012-о «Про призначення ОСОБА_1 » призначено ОСОБА_1 на посаду начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС у Кіровоградській області з 21 травня 2021 року, у порядку переведення з Головного управління ДПС у Кіровоградській області (а.с.112, Т.2).

Наказом Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 20.05.2021 р. №530-о «Про оголошення наказу ДПС від 19.05.2021 року №1012-о «Про призначення ОСОБА_1 » оголошено наказ Державної податкової служби України від 19.05.2021 року №1012-о «Про призначення ОСОБА_1 »; вважати 21 травня 2021 року першим робочим днем ОСОБА_1 на посаді начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС у Кіровоградській області (а.с.194, Т.1, а.с.113, Т.2).

Наказом Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 20.11.2023 р. №9-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 » застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби та припинено державну службу 20.11.2023 начальнику відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС у Кіровоградській області ОСОБА_1 за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктами 2, 5 та 7 частини 2 статті 65, пунктом 4 частини 1 статті 66 Закону України від 10 грудня 2015 №889-VIII «Про державну службу» (зі змінами та доповненнями) (а.с.157-163, Т.2).

Наказом Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 20.11.2023 р. №576-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 » припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 , начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС у Кіровоградській області 20 листопада 2023 року, пункт 7 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» (зі змінами) (а.с.165, Т.2).

На виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 р. у справі №340/9971/23, наказом Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 03.06.2024 р. №252-о «Про виконання рішення суду та поновлення на посаді ОСОБА_1 » скасовано наказ Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 20.11.2023 р. №576-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 »; поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС у Кіровоградській області з 21 листопада 2023 року (а.с.39, Т.1).

Наказом Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 04.06.2024 р. №253-о «Про допуск до роботи ОСОБА_1 » допущено до роботи, після поновлення на посаді відповідно до наказу Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 03.06.2024 №252-о «Про виконання рішення суду та поновлення на посаді ОСОБА_1 », начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС у Кіровоградській області Федченко Олені Валентинівні з 04 червня 2024 року (а.с.169, Т.2).

22.10.2024 р. ОСОБА_1 попереджено про наступне звільнення відповідно до пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури, штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців Головного управління ДПС у Кіровоградській області, а саме: посади начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС у Кіровоградській області (а.с.95, Т.1). Відповідно до абзацу другого частини третьої статті 87 Закону України «Про державну службу» одночасно запропоновано ОСОБА_1 інші рівнозначні посади державної служби, а саме: начальника Компаніївської державної податкової інспекції (на період увільнення від виконання посадових обов`язків, строком до закінчення особливого періоду або оголошення рішення про демобілізацію, основного працівника); начальника Гайворонської державної податкової інспекції (на період увільнення від виконання посадових обов`язків, строком до закінчення особливого періоду або оголошення рішення про демобілізацію, основного працівника) (а.с.95, Т.1, а.с.171, Т.2).

22.10.2024 р. ОСОБА_1 письмово відмовилася від запропонованих посад, оскільки вони також підлягають скороченню (а.с.95, Т.1, а.с.171, Т.2).

З огляду на доповнення до попередження про наступне звільнення від 22.10.2024 р., відповідно до наказу ДПС від 07.10.2024 р. №747 «Про затвердження переліку державних податкових інспекцій», наказів Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 06.11.2024 р. №354 «Про введення в дію Переліку змін №6 до організаційної структури Головного управління ДПС у Кіровоградській області», від 07.11.2024 р. №74-ф «Про введення в дію Переліку №1 змін до штатного розпису на 2024 рік Головного управління ДПС у Кіровоградській області» відбулося скорочення чисельності державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури, штатного розпису Головного управління ДПС у Кіровоградській області (а.с.95, зі зворотного боку, Т.1). Відповідно до абзацу другого частини третьої статті 87 Закону України «Про державну службу» одночасно запропоновано ОСОБА_1 інші рівнозначні посади державної служби, а саме: завідувача Гайворонського сектору обслуговування платників Голованівської державної податкової інспекції на умовах строкового призначеня на час увільнення у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації основного працівника із закріпленням робочого місця за адресою: 26600, Кіровоградська область, смт Вільшанка, вул. Центральна,40; завідувача Вільшанського сектору обслуговування платників Новоукраїнської державної податкової інспекції із закріпленням робочого місця за адресою: 26300, Кіровоградська область, м. Гайворон, вул. Василя Стуса,39/88 (а.с.95, зі зворотного боку, Т.1, а.с.172, Т.2).

15.11.2024 р. ОСОБА_1 письмово відмовилася від запропонованих посад (а.с.95, зі зворотного боку, Т.1, а.с.172, Т.2).

Наказом Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 18.11.2024 р. №584-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 » припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 , начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС у Кіровоградській області, у зв`язку з скороченням посади начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС у Кіровоградській області, у зв`язку з скороченням посади начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС у Кіровоградській області, відповідно до пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу», 21 листопада 2024 року (а.с.94, 120, Т.1, а.с.173, Т.2).

Із зазначеним наказом ОСОБА_1 ознайомлена 21.11.2024 р. (а.с.120, зі зворотного боку, Т.1).

Частиною 6 статті 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначено Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. №889-VIII (далі за текстом - Закон №889).

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.5 Закону №889 правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

З огляду на п.4 ч.1 ст.83 Закону №889, державна служба припиняється: за ініціативою суб`єкта призначення (стаття 87 цього Закону).

Згідно з п.1 ч.1 ст.87 Закону №889 підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є: скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу.

Частиною 3 статті 87 Закону №889 передбачено, що суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 11 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів.

Одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю.

Державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої цієї статті у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду.

У розумінні п.6 ч.1 ст.2 Закону №889 рівнозначна посада - посада державної служби, що належить до однієї підкатегорії посад державної служби з урахуванням рівнів державних органів.

Статтею 42 КЗпП України встановлено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається:

1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців;

2) особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членам сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, а також особам, реабілітованим відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років», із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п`яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби. 10) працівникам, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; 11) працівникам, які є членами пожежно-рятувальних підрозділів для забезпечення добровільної пожежної охорони не менше року.

Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.

Частиною 6 статті 492 КЗпП України передбачено, що вивільнення працівників, які мають статус державних службовців відповідно до Закону України «Про державну службу», здійснюється у порядку, визначеному цією статтею, з урахуванням таких особливостей: про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за 30 календарних днів; у разі вивільнення працівників на підставі пункту 1 частини першої статті 40 цього Кодексу не застосовуються положення частини другої статті 40 цього Кодексу та положення частини другої цієї статті; не пізніше ніж за 30 календарних днів до запланованих звільнень первинним профспілковим організаціям надається інформація щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також проводяться консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень.

Судом встановлено, що відповідно до штатного розпису на 2024 рік Головного управління ДПС у Кіровоградській області, затвердженого в.о. голови Державної податкової служби України 04.01.2024 р. визначено загальну штатну чисельність - 504, у тому числі Відділ з питань запобігання та виявлення корупції - 5 штатних посад: начальник відділу - 1 штатна посада, заступник начальника відділу - 1 штатна посада, головний державний інспектор - 3 штатні посади (а.с.63-68, Т.1).

24.04.2024 р. в.о. голови Державної податкової служби України затверджено Перелік змін №5 до організаційної структури Головного управління ДПС у Кіровоградській області відповідно до якого загальна штатна чисельність - 504. При цьому виведено зі структури Відділ з питань запобігання та виявлення корупції - 5 штатних одиниць та введено до структури Сектор з питань запобігання та виявлення корупції - 4 штатні одиниці (а.с.44-45, Т.1).

Відповідно до штатного розпису на 2024 рік Головного управління ДПС у Кіровоградській області, затвердженого в.о. голови Державної податкової служби України 23.07.2024 р. визначено загальну штатну чисельність - 504, у тому числі Сектор з питань запобігання та виявлення корупції - 4 штатні посади: завідувач сектору - 1 штатна посада та головний державний інспектор - 3 штатні посади (а.с.52-57, Т.1).

Відповідно до Переліку №1 змін до штатного розпису на 2024 рік Головного управління ДПС у Кіровоградській області, затвердженого в.о. голови Державної податкової служби України 07.11.2024 р. визначено загальну штатну чисельність - 504 (а.с.46-49, Т.1).

05.11.2024 р. в.о. голови Державної податкової служби України затверджено Перелік змін №6 до організаційної структури Головного управління ДПС у Кіровоградській області відповідно до якого загальна штатна чисельність - 484. При цьому виведено зі структури Сектор з питань запобігання та виявлення корупції - 4 штатні одиниці та введено до структури Сектор з питань запобігання та виявлення корупції - 3 штатні одиниці (а.с.40-43, Т.1).

Як встановлено судом, станом на 22.10.2024 р. (на час попередження ОСОБА_1 про наступне звільнення) відбулося скорочення посади державної служби без скорочення чисельності, а станом на 15.11.2024 р. (на час доповнення до попередження ОСОБА_1 про наступне звільнення) відбулося скорочення посади державної служби із скороченням чисельності державних службовців.

Таким чином, у Головного управління ДПС у Кіровоградській області виникли обставини із якими законодавець пов`язує наявність підстав для звільнення державних службовців відповідно до п.1 ч.1 ст.87 Закону №889. Разом з тим, відповідно до абзаців 1, 2 частини 3 статті 87 Закону №889 у Головного управління ДПС у Кіровоградській області виник обов`язок попередити державного службовця про наступне звільнення у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів та запропонувати державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю.

У постанові від 31.01.2024 р. у справі №300/2836/22 Верховний Суд зазначив, що при скороченні чисельності або штату державних службовців, скороченні посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізації державного органу на суб`єкта призначення або керівника державної служби покладено обов`язок щодо працевлаштування державних службовців, які попереджаються про наступне звільнення, а саме з моменту виникнення обставин, які зумовлюють їх можливе вивільнення.

Верховний Суд у постанові від 21.12.2023 р. у справі №140/8173/22 сформував висновок, що оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 87 Закону України «Про державну службу» роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду та які існували на день звільнення.

У постанові від 12.08.2024 р. у справі №380/9055/22 Верховний Суд констатував, що судова практика Верховного Суду щодо питання застосування частини третьої статті 87 Закону №889-VІІІ у редакції Закону №1285-IX у контексті обов`язку суб`єкта призначення/керівника державної служби пропонувати державному службовцеві, попередженого про звільнення, усі наявні вакантні посади є сталою та послідовною.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 була своєчасно та у належній формі повідомлена про наступне звільнення.

Водночас, спірним є питання щодо дотримання відповідачем обов`язку в частині пропозиції ОСОБА_1 рівнозначних посад державної служби та врахування переважного права на залишення на роботі.

Частиною 1 статті 6 Закону №889 визначено, що посади державної служби в державних органах поділяються на категорії та підкатегорії залежно від порядку призначення, характеру та обсягу повноважень, змісту роботи та її впливу на прийняття кінцевого рішення, ступеня посадової відповідальності, необхідного рівня кваліфікації та професійних компетентностей державних службовців.

За пунктом 2 частини 2 статті 6 Закону №889 встановлюються такі категорії посад державної служби: атегорія «Б» - посади: керівників та заступників керівників державних органів, юрисдикція яких поширюється на територію Автономної Республіки Крим, однієї або кількох областей, міст Києва і Севастополя, одного або кількох районів, районів у містах, міст обласного значення; керівників державної служби у державних органах, юрисдикція яких поширюється на територію Автономної Республіки Крим, однієї або кількох областей, міст Києва і Севастополя, одного або кількох районів, районів у містах, міст обласного значення; керівників та заступників керівників структурних підрозділів державних органів незалежно від рівня юрисдикції таких державних органів.

Згідно з ч.4 ст.6 Закону №889 визначення підкатегорій посад державної служби та прирівняння посад державної служби проводиться Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 р. №15 «Питання оплати праці працівників державних органів» затверджено Перелік посад державної служби, що прирівнюються до відповідних підкатегорій (далі за текстом - Перелік посад).

Відповідно до Переліку посад до категорії Б підкатегорії Б2 відносяться посади заступників керівників самостійних структурних підрозділів державних органів, зокрема заступники керівників самостійних структурних підрозділів Апарату Верховної Ради України (головних управлінь, секретаріатів комітетів Верховної Ради України, служб, управлінь, відділів); заступники керівників самостійних структурних підрозділів (директоратів, головних департаментів, Урядового офісу координації європейської та євроатлантичної інтеграції, департаментів, головних інспекцій, головних управлінь, служб, управлінь, відділів, відділень): Секретаріату Кабінету Міністрів України, Офісу Президента України, допоміжних, консультативно-дорадчих органів, утворених Президентом України, Представництва Президента України в Автономній Республіці Крим, Антимонопольного комітету України, Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Уповноваженого із захисту державної мови, Фонду державного майна України, Конституційного Суду України, Національного агентства з питань запобігання корупції, Рахункової палати, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та інших державних органів, органів прокуратури, органів військового управління; заступники керівників головних управлінь у складі директоратів Офісу Президента України; заступники керівників: територіальних органів цих державних органів та їх структурних підрозділів, апаратів місцевих держадміністрацій, самостійних структурних підрозділів апарату місцевих держадміністрацій, самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, крім тих, умови оплати праці яких визначені окремими законами; заступники керівника апарату Національної комісії зі стандартів державної мови; Генеральний консул України; заступник Постійного представника України при міжнародній організації; заступник Представника України при міжнародній організації; заступник Глави Місії України при міжнародній організації; радник-посланник; Посол з особливих доручень; дипломатичний радник; заступники керівників функціональних підрозділів Центрального управління Служби безпеки України.

Згідно з переліком посад до категорії Б підкатегорії Б3 відносяться посади керівників підрозділів у складі самостійних структурних підрозділів державних органів, зокрема керівники підрозділів у складі самостійних структурних підрозділів і їх заступники (експертних груп, головних управлінь, управлінь, інспекцій, відділів, відділень, секторів): Апарату Верховної Ради України, Секретаріату Кабінету Міністрів України, апаратів (секретаріатів) Ради національної безпеки і оборони України, Представництва Президента України в Автономній Республіці Крим, Антимонопольного комітету України, Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Уповноваженого із захисту державної мови, Фонду державного майна України, Конституційного Суду України, Національного агентства з питань запобігання корупції, Рахункової палати, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та інших державних органів, органів прокуратури, органів військового управління, територіальних органів цих державних органів та їх структурних підрозділів, апарату місцевих держадміністрацій, самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, крім тих, умови оплати праці яких визначені окремими законами; керівники підрозділів у складі функціональних підрозділів Центрального управління та регіональних органів Служби безпеки України, їх заступники; радник дипломатичної служби; Консул України; керівники та заступники керівників експертних груп, експертних підгруп, управлінь, відділів, секторів у складі самостійних структурних підрозділів Офісу Президента України, керівники підрозділів у складі самостійних структурних підрозділів і їх заступники допоміжних, консультативно-дорадчих органів, утворених Президентом України.

Таким чином, посада яку на час звільнення займала ОСОБА_1 - начальник відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС у Кіровоградській області відноситься до категорії Б підкатегорії Б3, як посада керівника підрозділу в складі самостійного структурного підрозділу.

В особовій справі ОСОБА_1 також відображено, що займана нею посада начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС у Кіровоградській області відноситься до категорії Б підкатегорії Б3 (а.с.34, Т.1, а.с.10, Т.2).

Отже, є необґрунтованим твердження позивача про те, що відповідач був зобов`язаний запропонувати їй як рівнозначну посаду державної служби посаду категорії Б пікатегорії Б2, а не підкатегорії Б3, як було запропоновано Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області.

Під час розгляду справи судом встановлено, що одночасно із попереджнням про наступне звільнення ОСОБА_1 22.10.2024 р. запропоновано посади державної служби, а саме: начальника Компаніївської державної податкової інспекції (на період увільнення від виконання посадових обов`язків, строком до закінчення особливого періоду або оголошення рішення про демобілізацію, основного працівника); начальника Гайворонської державної податкової інспекції (на період увільнення від виконання посадових обов`язків, строком до закінчення особливого періоду або оголошення рішення про демобілізацію, основного працівника) (а.с.95, Т.1, а.с.171, Т.2).

15.11.2024 р. ОСОБА_1 запропоновано інші рівнозначні посади державної служби, а саме: завідувача Гайворонського сектору обслуговування платників Голованівської державної податкової інспекції на умовах строкового призначення на час увільнення у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації основного працівника із закріпленням робочого місця за адресою: 26600, Кіровоградська область, смт Вільшанка, вул. Центральна,40; завідувача Вільшанського сектору обслуговування платників Новоукраїнської державної податкової інспекції із закріпленням робочого місця за адресою: 26300, Кіровоградська область, м. Гайворон, вул. Василя Стуса,39/88 (а.с.95, зі зворотного боку, Т.1, а.с.172, Т.2).

Від чотирьох запропонованих рівнозначних посад державної служби ОСОБА_1 відмовилася.

Разом з тим, судом встановлено, що 22.10.2024 р. та 15.11.2024 р. ОСОБА_1 було запропоновано не усі рівнозначні посади, які на той час були вакантними.

Матеріали справи містять переліки вакантних посад у Головному управлінні ДПС у Кіровоградській області станом на 22.10.2024 р. (а.с.143, Т.1), станом на 07.11.2024 р. (а.с.22-26, Т.1), станом на 15.11.2024 р. (а.с.144-145, Т.1), станом на 21.11.2024 р. (а.с.146, Т.2).

У судовому засіданні позивачка зазначила, що у переліку вакантних посад були посади на які вона погодилася б, якби вони були їй запропоновані. Так, під час розгляду справи, переглядаючи перелік вакансій (категорії Б підкатегорії Б3 посад державної служби) по Головному управлінню ДПС у Кіровоградській області станом на 15.11.2024 р. (а.с.202-207, Т.1) ОСОБА_1 зазначила, що її влаштовували б посади: начальника відділу моніторингу та контролю управління організації роботи; завідувача сектору розгляду звернень громадян та доступу до публічної інформації управління організації роботи; заступника начальника відділу аналітичної роботи управління оподаткування юридичних осіб; начальника відділу податків і зборів з юридичних осіб у галузях оптової, роздрібної торгівлі, транспорту та складського господарства управління оподаткування юридичних осіб; заступника начальника відділу податків і зборів з юридичних осіб у галузях оптової, роздрібної торгівлі, транспорту та складського господарства управління оподаткування юридичних осіб; начальника відділу податків і зборів з юридичних осіб у галузях добувної, переробної, будівельної промисловості та постачальників комунальних послуг управління оподаткування юридичних осіб; заступника начальника податків і зборів з юридичних осіб у галузях добувної, переробної, будівельної промисловості та постачальників комунальних послуг управління оподаткування юридичних осіб; начальника відділу податків і зборів з юридичних осіб у галузях невиробничої сфери управління оподаткування юридичних осіб; заступника начальника відділу податків і зборів з юридичних осіб у галузях невиробничої сфери управління оподаткування юридичних осіб; заступника начальника відділу позапланових перевірок ризикових платників та перевірок з питань відшкодування ПДВ управління податкового аудиту; начальника управління контролю за підакцизними товарами; заступника начальника відділу контролю за виробництвом та обігом пального управління контролю за підакцизними товарами; заступника начальника відділу персоналу; начальника відділу обліку платежів та звітності управління економічного аналізу; заступника начальника управління - начальника відділу контролю обліково-звітних показників управління економічного аналізу; заступника начальника відділу контролю обліково-звітних показників управління економічного аналізу; начальника відділу трансфертного ціноутворення; заступника начальника відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб та єдиного внеску, розгляду звернень платників податків управління оподаткування фізичних осіб; заступник начальника управління - начальника відділу планових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб; заступника начальника відділу планових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб; заступника начальника відділу позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб. Тобто із 46 вакантних посад позивачку влаштовувала 21 посада.

Під час розгляду справи представником відповідача пояснено, що посада начальника відділу моніторингу та контролю управління організації роботи не була запропонована ОСОБА_1 , оскільки фактично відбулася зміна назви підрозділу і зазначену посаду за контрактом на період дії воєнного стану займав інший працівник. Посада начальника управління контролю підакцизними товарами не пропонувалася, оскільки посадові обов`язки включають відрядження, які протипоказані ОСОБА_1 як особі з інвалідністю 2 групи. Посада заступника начальника відділу персоналу не пропонувалася ОСОБА_1 , позаяк вимагає фахового рівня із спеціальності право чи діловодство. Стосовно інших вакантних посад, які цікавили позивачку, однак не були їй запропоновані, представник відповідача пояснила, що рішення стосовно посад, які пропонуються працівнику приймається керівником з урахуванням усіх відомостей, а також враховуються подання керівників структурних підрозділів.

Судом встановлено, що станом на 15.11.2024 р. не були внесенні подання керівників структурних підрозділів щодо посад: завідувача сектору розгляду звернень громадян та доступу до публічної інформації управління організації роботи; заступника начальника відділу аналітичної роботи управління оподаткування юридичних осіб; начальника відділу податків і зборів з юридичних осіб у галузях оптової, роздрібної торгівлі, транспорту та складського господарства управління оподаткування юридичних осіб; заступника начальника відділу податків і зборів з юридичних осіб у галузях оптової, роздрібної торгівлі, транспорту та складського господарства управління оподаткування юридичних осіб; начальника відділу податків і зборів з юридичних осіб у галузях добувної, переробної, будівельної промисловості та постачальників комунальних послуг управління оподаткування юридичних осіб; заступника начальника податків і зборів з юридичних осіб у галузях добувної, переробної, будівельної промисловості та постачальників комунальних послуг управління оподаткування юридичних осіб; начальника відділу податків і зборів з юридичних осіб у галузях невиробничої сфери управління оподаткування юридичних осіб; заступника начальника відділу податків і зборів з юридичних осіб у галузях невиробничої сфери управління оподаткування юридичних осіб; заступника начальника відділу позапланових перевірок ризикових платників та перевірок з питань відшкодування ПДВ управління податкового аудиту; заступника начальника відділу контролю за виробництвом та обігом пального управління контролю за підакцизними товарами; начальника відділу обліку платежів та звітності управління економічного аналізу; заступника начальника управління - начальника відділу контролю обліково-звітних показників управління економічного аналізу; заступника начальника відділу контролю обліково-звітних показників управління економічного аналізу; начальника відділу трансфертного ціноутворення; заступника начальника відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб та єдиного внеску, розгляду звернень платників податків управління оподаткування фізичних осіб; заступник начальника управління - начальника відділу планових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб; заступника начальника відділу планових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб; заступника начальника відділу позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб.

Таким чином, дослідженими судом доказами підтверджено, що ОСОБА_1 не були запропоновані усі вакантні посади. Окрім того, відповідачем не обґрунтовано за якими критеріями обиралися посади, які були запропоновані ОСОБА_1 та не доведено неможливості пропозиції інших вакантних посад задля виконання обов`язку із працевлаштування працівника.

Окрім того, суд враховує, що ч.3 ст.87 Закону №889 на суб`єкта призначення або керівника державної служби покладено обов`язок враховувати переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю.

Недотримання цього обов`язку, як і невмотивоване (необґрунтоване) надання переваги одному державному службовцю над іншим (коли йдеться про переведення в рамках скорочення чисельності і штату державних службовців) має наслідком також порушення принципу забезпечення рівного доступу до державної служби, який закріплений у статті 4 Закону №889.

Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 25.01.2023 р. у справі №600/752/22-а.

Суд враховує, що КЗпП України, як і Закон №889 не регламентує як саме (за якою процедурою, на основі яких документів) має визначатися рівень кваліфікації і продуктивності праці, проте це питання було предметом дослідження Верховним Судом у постанові від 11.07.2018 р. у справі №816/1232/17.

Так, у згаданій постанові Верховний Суд висловився щодо того, яким чином роботодавець може визначити хто з працівників має право на переважне залишення на роботі. Суд у цьому зв`язку наголосив також на необхідності дотримуватися відповідних положень КЗпП України (стаття 42) при звільненні працівників з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 87 Закону №889.

Верховний Суд, зокрема, зазначив, що при проведенні вивільнення орган вправі в межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, за його згодою на іншу посаду, звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника.

Тому при вирішенні питання про звільнення працівника роботодавець зобов`язаний перевірити наявність у працівників, посади яких скорочуються, більш високої чи більш низької кваліфікації і продуктивності праці.

Для такої перевірки повинні досліджуватись документи та інші відомості про освіту і присвоєння кваліфікаційних розрядів (класів, категорій, рангів), про підвищення кваліфікації, про навчання без відриву від виробництва, про винаходи і раціоналізаторські пропозиції, авторами яких є відповідні працівники, про тимчасове виконання обов`язків більш кваліфікованих працівників, про досвід трудової діяльності, про виконання норм виробітку (продуктивність праці), про розширення зони обслуговування, про збільшення обсягу виконуваної роботи, про суміщення професій тощо. Однією з істотних ознак більш високої продуктивності праці є дисциплінованість працівника. Тому при застосуванні положень статті 42 КЗпП України щодо переважного права на залишення на роботі слід враховувати в тому числі і наявність дисциплінарного стягнення.

Продуктивність праці і кваліфікація працівника повинні оцінюватися окремо, але в кінцевому підсумку роботодавець повинен визначити працівників, які мають більш високу кваліфікацію і продуктивність праці за сукупністю цих двох показників. При відсутності різниці у кваліфікації і продуктивності праці перевагу на залишення на роботі мають працівники, перелічені в частині другій статті 42 КЗпП України.

Для виявлення працівників, які мають це право, роботодавець повинен зробити порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації тих працівників, які залишилися на роботі, і тих, які підлягають звільненню. Такий аналіз може бути проведений шляхом приготування довідки у довільній формі про результати порівняльного аналізу з наведенням даних, які свідчать про переважне право одного перед іншим на залишення на роботі. Тобто, ці обставини повинен з`ясовувати сам суб`єкт владних повноважень, приймаючи відповідне рішення.

Поряд із цим, у постанові від 25.01.2023 р. у справі №600/752/22-а суд касаційної інстанції зазначив, що запропоновані у постанові Верховного Суду від 11.07.2018 р. у справі №816/1232/17 підходи/способи не є вичерпні. Суб`єкт призначення або керівник державної служби може зважити також на інші обставини, які, як він вважає, можуть мати значення для визначення того з державних службовців, хто є більш кваліфікованим і продуктивним у роботі. Важливо те, що визначення переважного права на залишенні на роботі має бути обґрунтованим і певним чином об`єктивованим (вираженим назовні, оформленим) для розуміння того, як відбувався цей процес, надто тими, кого це стосується.

Відповідачем до суду не надано жодного доказу в обґрунтування проведення аналізу праці кваліфікації позивача та працівників, які залишилися на роботі.

Водночас, у відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що при здійсненні заходів пов`язаних зі скороченням штатної чисельності працівників в ГУ ДПС у Кіровоградській області та під час прийняття рішення керівником щодо пропонування рівнозначної посади ОСОБА_1 з метою залишення її на роботі, роботодавцем було проведено аналіз відомостей про її освіту, про підвищення кваліфікації впродовж 2021-2024 років, стаж трудової діяльності, ставлення до виконання нею професійних обов`язків, якість виконання посадових обов`язків, про стан дотримання виконавської дисципліни, в тому числі щодо наявності заохочень та стягнень, враховано, що позивачка має інвалідність, проаналізовано факти перебування її на лікарняному. Окремо враховано стаж трудової діяльності та період роботи в ГУ ДПС у Кіровоградській області ВП ДПС України. Так, у період з грудня 2020 року по листопад 2024 року ОСОБА_1 в Головному управлінні ДПС у Кіровоградській області (код ЄДРПОУ ВП 43995486) займала такі посади: з 22.12.2020 р. по 09.03.2021 р. - головний державний інспектор відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС у Кіровоградській області; з 10.03.2021 р. по 19.05.2021 р. - заступник начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС у Кіровоградській області; з 20.05.2021 р. по 20.05.2021 р. - заступник начальника управління - начальник відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, і пального та обігом марки акцизного податку обслуговування акцизних складів та податкових постів управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС у Кіровоградській області; з 21.05.2021 р. по 21.11.2024 р. - начальник відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС у Кіровоградській області. Окремо враховано наявність застосованих до позивача заходів заохочення та стягнення за 2021-2024 роки. Так, наказом Міністерства фінансів України від 17.06.2021 р. №314/о «Про оголошення Подяки Міністерства фінансів України» оголошено Подяку Міністерства фінансів України. Окремо керівником ГУ ДПС проаналізовано дотримання ОСОБА_1 , як начальником очолюваного нею підрозділу стану дотримання виконавської дисципліни при виконанні посадових обов`язків та враховано наявну аналітичну інформацію надану управлінням організації роботи ГУ ДПС у Кіровоградській області щодо результатів оцінки рівня виконавської дисципліни в структурних підрозділах ГУ ДПС у Кіровоградській області, у тому числі у жовтні 2023 року при виконанні контрольних доручень ДПС України, Головного управління ДПС у Кіровоградській області. Встановлено невиконання начальником відділу з питань запобігання та виявлення корупції 2 контрольних завдань даних керівником установи (п.2.1 протоколу апаратної наради ГУ ДПС від 12.10.2023 р. №9-п; п.4 протоколу апаратної наради ГУ ДПС від 16.10.2023 р. №10-п). Окрім того, керівником установи проведено аналіз стану організації роботи очолюваного ОСОБА_1 підрозділу та встановлено, що перебуваючи на посаді начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції ГУ ДПС у Кіровоградській області остання неналежно виконувала свої посадові обов`язки, передбачені Положенням про відділ з питань запобігання корупції ОСОБА_1 (наказом ГУ ДПС від 10.11.2023 р. №8-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення» до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани). Окремо, в акті перевірки ДПС України від 09.11.2023 р. №28369/7/99-00-14-04-07 направленому на адресу ГУ ДПС у Кіровоградській області з додаванням до нього акта тематичної перевірки Департаменту з питань запобігання та виявлення корупції ДПС України від 09.11.2023 р. №1/99-00-14-20 звернуто увагу в.о. начальника ГУ ДПС у Кіровоградській області на неналежну організацію роботи та виконання посадових обов`язків начальником відділу з питань запобігання та виявлення корупції ГУ ДПС у Кіровоградській області ОСОБА_1 , що призвело до порушення вимог статей 6, 19 Конституції України, статті 8, 9 Закону №889, підпунктів 1.1 пункту 1 розділу 1 та п.3.11 розділу III Порядку проведення перевірок з питань дотримання антикорупційного законодавства в органах Державної податкової служби, затвердженого наказом ДПС від 06.06.2023 р. №430 та передбачало застосування до ней заходів дисциплінарного виливу. Окремо керівником звернуто увагу на тому, що з дня призначення її на посаду начальника відділу запобігання та виявлення корупції ГУ ДПС у Кіровоградській області ОСОБА_1 з 21.05.2021 р. по 21.11.2024 р. перебувала на лікарняному, що підтверджується листками непрацездатності (2021 рік - 3 ЛН, 2022 рік - 4 ЛН, 2023 - 6 ЛН). Відповідач вважає, що при здійсненні аналізу кваліфікації, продуктивності праці за критеріями, визначеними ним як роботодавцем та при пропонуванні позивачці вакантних посад ним дотримано норми трудового законодавства та законодавство про державну службу.

Однак, представник відповідача не довів поза прозумним сумнівом, що продуктивність праці і кваліфікація позивача була нижчою від працівників, які залишилися на відповідних посадах.

Разом з тим, дослідивши особову справу ОСОБА_1 (а.с.2-174, Т.2), суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що ОСОБА_1 має стаж роботи на різних посадах в органах податкової служби понад 28 років, у тому числі на керівних посадах - понад 18 років. ОСОБА_1 має вищу економічну освіту, кваліфікаційний рівень - спеціаліст. Матеріали особової справи ОСОБА_1 містять свідоцтва та сертифікати про підвищення кваліфікації (а.с.31, 32, 121-124, 135, 136, Т.2). ОСОБА_1 пройшла перевірку, передбачену Законом України «Про очищення влади» (а.с.44-45, Т.2). За результатами виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» за 2021 рік ОСОБА_1 одержала оцінку відмінно із середнім балом 4 з 4 (а.с.125-128, Т.2). За результатами виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» за 2022 рік ОСОБА_1 одержала оцінку відмінно із середнім балом 4 з 4 (а.с.132-133, Т.2). Наказом Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 28.06.2023 р. №326-о «Про присвоєння рангу державного службовця» присвоєно достроково чергові ранги державного службовця працівникам Головного управління ДПС у Кіровоградській області з 02 липня 2023 року : ОСОБА_1 , начальнику відділу з питань запобігання та виявлення корупції - 3 ранг державного службовця (а.с.142, Т.2). У поданні про присвоєння дострокового чергового рангу державного службовця працівнику Головного управління ДПС у Кіровоградській області зазначено, що: відділом з питань запобігання та виявлення корупції ГУ ДПС у Кіровоградській області за січень - травень 2023 року проведено 268 навчальних заходів та 2 круглі столи щодо дотримання антикорупційного законодавства; по дотриманню антикорупційного законодавства у 65 випадках надані роз`яснення працівникам за їх зверненнями, з 449 працівниками проведена профілактична робота; на постійному контролі знаходиться питання врегулювання конфлікту інтересів; за січень - травень 2023 року ГУ ДПС у Кіровоградській області опрацьовано 30 повідомлень про наявність потенційного конфлікту інтересів; у 23 випадках конфлікти врегульовано шляхом усунення працівників від прийняття рішення та вчинення певних дій, у 7 випадках застосовано здійснення повноважень під зовнішнім контролем; протягом п`яти місяців 2023 року здійснено 8 контрольних заходів та розглянуто 11 звернень про можливі неправомірні дії посадових осіб ГУ ДПС у Кіровоградській області (а.с.139-141, Т.2). Наказом Міністерства фінансів України від 17.06.2021 р. №314/о ОСОБА_1 оголошено подяку за багаторічну сумлінну працю, високий професіоналізм, зразкове виконання службових обов`язків та з нагоди Дня Конституції України (а.с.119, Т.2).

Стосовно посилання представника відповідача у відзиві на врахування того, що наказом ГУ ДПС від 10.11.2023 р. №8-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення» до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани, суд зауважує, що відповідно до ч.1 ст.79 Закону №889, якщо протягом року після накладення дисциплінарного стягнення до державного службовця не буде застосоване нове дисциплінарне стягнення, він вважається таким, що не мав дисциплінарного стягнення.

Представник відповідача вказувала, що в акті перевірки ДПС України від 09.11.2023 р. №28369/7/99-00-14-04-07 направленому на адресу ГУ ДПС у Кіровоградській області з додаванням до нього акта тематичної перевірки Департаменту з питань запобігання та виявлення корупції ДПС України від 09.11.2023 р. №1/99-00-14-20 звернуто увагу в.о. начальника ГУ ДПС у Кіровоградській області на неналежну організацію роботи та виконання посадових обов`язків начальником відділу з питань запобігання та виявлення корупції ГУ ДПС у Кіровоградській області ОСОБА_1 , що призвело до порушення вимог статей 6, 19 Конституції України, статті 8, 9 Закону №889, підпунктів 1.1 пункту 1 розділу 1 та п.3.11 розділу III Порядку проведення перевірок з питань дотримання антикорупційного законодавства в органах Державної податкової служби, затвердженого наказом ДПС від 06.06.2023 р. №430 та передбачало застосування до ней заходів дисциплінарного виливу. Однак, зазначені обставини серед іншого, викладені як мотивування наказу Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 20.11.2023 р. №9-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 », який визнано протиправним та скасовано рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 р. у справі №340/9971/23.

Також представник відповідача зазначала, що керівником звернуто увагу на тому, що з дня призначення ОСОБА_1 на посаду начальника відділу запобігання та виявлення корупції ГУ ДПС у Кіровоградській області з 21.05.2021 р. по 21.11.2024 р. позивачка перебувала на лікарняному, що підтверджується листками непрацездатності (2021 рік - 3 ЛН, 2022 рік - 4 ЛН, 2023 - 6 ЛН). Проте, суд бере до уваги, що матеріали особової справи ОСОБА_1 містять: повідомлення форми №162/о (а.с.71, Т.2) та довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №570664 від 04.08.2020 р.(а.с.72-73, Т.2), довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №574371 від 10.08.2021 р. (а.с.120, Т.2) відповідно до яких ОСОБА_1 з 03.08.2020 р. встановлено третю групу інвалідності; довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №197421 від 11.08.2022 р.(а.с.129, Т.2) згідно з якою ОСОБА_1 з 10.08.2022 р. встановлено другу групу інвалідності

Тобто керівник Головного управління ДПС у Кіровоградській області достоменно знаючи, що у період з 21.05.2021 р. по 21.11.2024 р. ОСОБА_1 мала статус особи з інвалідністю, враховував кількість днів перебування працівника на лікарняному, визначаючи продуктивність праці такого працівника. При цьому відповідачем не обґрунтовано, яким чином такі дії керівництва Головного управління ДПС у Кіровоградській області узгоджуються з нормами Конвенції про права осіб з інвалідністю від 13.12.2006 р., ратифікованою 16.12.2006 р., та Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 р. №875-ХІІ.

На підставі викладеного, зважаючи на те, що на момент звільнення ОСОБА_1 із займаної посади, їй не було запропоновано усіх вакантних посад, незважаючи на те, що такі посади були у наявності, беручи до уваги відсутність доказів проведення відповідачем порівняльного аналізу кваліфікації і продуктивності праці працівників, з метою визначення переважного права на залишення на роботі, суд дійшов висновку, що наказ Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 18.11.2024 р. №584-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 » прийнято необґрунтовано, непропорційно, небезсторонньо, а тому він підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Зважаючи на висновок щодо протиправності наказу Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 18.11.2024 р. №584-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 », обираючи спосіб захисту порушеного права, суд враховує приписи ч.1 ст.235 КЗпП України, відповідно до якої у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

У постанові від 30.09.2020 р. у справі №826/12050/15 (провадження №К/9901/9714/20) Верховний Суд зазначив, що враховуючи приписи ч.1 ст.235 КЗпП України, на орган, що розглядає трудовий спір, у разі з`ясування того, що звільнення працівника відбулося незаконно, покладається обов`язок поновлення такого працівника на попередній роботі. Закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту прав, ніж зазначений у частині першій статті 235 КЗпП України, а отже, установивши, що звільнення відбулося із порушенням установленого законом порядку, суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі.

Таким чином ОСОБА_1 підлягає поновленню на посаді начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС у Кіровоградській області з 21 листопада 2024 року.

Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Частиною 1 статті 27 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 р. №108/95-ВР визначено, що порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пп.«л» п.1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100 (далі за текстом - Порядок №100) цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується в інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.

Відповідно до абзаців 4, 5, 7 пункту 2 Порядку №100 у всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Час, протягом якого працівник згідно із законодавством не працював і за ним не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду. З розрахункового періоду також виключається час, за який відсутні дані про нараховану заробітну плату працівника внаслідок проведення бойових дій під час дії воєнного стану.

Пунктом 3 Порядку №100 визначено, що при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку.

Суми нарахованої заробітної плати, крім премій (в тому числі за місяць) та інших заохочувальних виплат за підсумками роботи за певний період, враховуються у тому місяці, за який вони нараховані, та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт.

Премії (в тому числі за місяць) та інші заохочувальні виплати за підсумками роботи за певний період під час обчислення середньої заробітної плати враховуються в заробіток періоду, який відповідає кількості місяців, за які вони нараховані, починаючи з місяця, в якому вони нараховані. Для цього до заробітку відповідних місяців розрахункового періоду додається частина, яка визначається діленням суми премії або іншої заохочувальної виплати за підсумками роботи за певний період на кількість відпрацьованих робочих днів періоду, за який вони нараховані, та множенням на кількість відпрацьованих робочих днів відповідного місяця, що припадає на розрахунковий період. Якщо період, за який нараховано премію чи іншу заохочувальну виплату, працівником відпрацьовано частково, під час обчислення середньої заробітної плати враховується сума у розмірі не більше фактично нарахованої суми премії чи іншої заохочувальної виплати.

Згідно з абз.20 п.4 Порядку №100 при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці та для нарахування матеріальної (грошової) допомоги, крім перелічених вище виплат, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження, вимушеного прогулу тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

Відповідно до п.5 Порядку №100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Пунктом 8 Порядку №100 передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Як встановлено судом, два місяці, які передували звільненню ОСОБА_1 - вересень та жовтень 2024 року, при цьому у вересні 2024 року позивачем відпрацьовано 21 робочий день, у жовтні 2024 року - 12 робочих днів, з огляду на 15 днів щорічної додаткової відпустки (а.с.184, Т.2).

У судовому засіданні позивачка зазначила, що оскільки у жовтні 2024 року вона не працювала повний місяць, то відповідно до Постанови №100 розрахунок середньоденної заробітної плати повинен проводитися з урахуванням двох попередніх місяців: серпня та вересня 2024 року.

Суд враховує, що абзац 5 пункту 2 Постанови №100 є застосовним за умови, якщо працівник не працював протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, що унеможливлює розрахунок середньоденної заробітної плати. Однак, у вересні та жовтні 2024 року ОСОБА_1 працювала, тому є можливим проведення розрахунку середньоденної заробітної плати виходячи з виплат за два місяці, що передували звільненню позивачки.

Зі змісту довідки про середній заробіток від 12.05.2025 р. №59 встановлено, що середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 за два місяці, що передували звільненню становить 1 519,89 грн (а.с.183, Т.2).

Відповідно до ч.6 ст.6 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 р. №2136-ІХ, який набрав чинності з 24.03.2022 р, у період дії воєнного стану не застосовуються норми статті 53 (тривалість роботи напередодні святкових, неробочих і вихідних днів), частини першої статті 65, частин третьої - п`ятої статті 67 та статей 71 - 73 (святкові і неробочі дні) Кодексу законів про працю України.

Указом Президента України від 24.02.2022 р. №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 р. №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан, який неодноразово продовжувався і триває на час винесення відповідного рішення.

Отже, із 24.03.2022 р. та упродовж дії воєнного стану офіційних святкових та неробочих днів в Україні немає.

Суд враховує, що кількість робочих днів за період з 22 листопада 2024 року по 28 травня 2025 року, за який позивачу підлягає нарахуванню середній заробіток за час вимушеного прогулу, становить 134 дні.

Отже, зважаючи на середньоденну заробітну плату, визначену за два місяця, що передували звільненню, у розмірі 1 519,89 грн та загальну кількість робочих днів вимушеного прогулу - 134, середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу становить 203 665,26 грн (1 519,89 грн х 134), який підлягає стягненню з Головного управління ДПС у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 .

Вирішуючи позовні вимоги в частині відмови у наданні частини щорічної основної відпустки з 15.11.2024 р. тривалістю 5 календарних днів з виплатою грошової допомоги, суд враховує таке.

10.06.2024 р. ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направлено заяву про надання їй щорічної основної відпустки тривалістю 14 календарних днів з 24.06.2024 р. з виплатою грошової допомоги (а.с.79-80).

За результатом розгляду заяви начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС у Кіровоградській області Федченко О.В. від 10.06.2024 р. листом №136/Ф/11-28-11-24 від 20.06.2024 р. повідомило, що наказом ГУ ДПС у Кіровоградській області від 21.12.2023 р. №510-в затвердженого графік відпусток працівників Головного управління ДПС у Кіровоградській області на 2024 рік та запропонована надати пропозиції щодо включення щорічної основної та додаткової відпусток до графіка відпусток Головного управління ДПС у Кіровоградській області на 2024 рік (а.с.17).

Начальником відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС у Кіровоградській області Федченко О.В. подано доповідну записку з пропозиціями до графіку відпусток на 2024 рік відповідно до якого запланувала щорічну основну відпустку у 2024 році у період з 11.07.2024 р. по 25.07.2024 р. 15 днів (з виплатою грошової допомоги), з 12.08.2024 р. по 21.08.2024 р. 10 днів, з 02.09.2024 р. по 06.09.2024 р. 5 днів, щорічну додаткову відпустку у 2024 році у період з 07.10.2024 р. по 21.10.2024 р. 15 днів (а.с.76).

Наказом Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 25.06.2024 р. №241-в «Про внесення змін до Графіка відпусток працівників ГУ ДПС в області на 2024 рік» внесено зміни до Графіка відпусток працівників Головного управління ДПС у Кіровоградській області на 2024 рік, затвердженого наказом Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 21.12.2023 №510-в «Про затвердження Графіка відпусток працівників Головного управління ДПС у Кіровоградській області на 2024 рік» (а.с.13, Т.1).

Так, відповідно до Графіка відпусток працівників Головного управління ДПС у Кіровоградській області на 2024 рік, затвердженого наказом Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 25.06.2024 р. №241-в ОСОБА_1 заплановано щорічну основну відпустку у 2024 році у період з 11.07.2024 р. по 25.07.2024 р 15 днів та у період з 02.12.2024 р. по 16.12.2024 р. 15 днів (з виплатою грошової допомоги), щорічну додаткову відпустку з 07.10.2024 р. по 21.10.2024 р. 15 днів (а.с.13, зі зворотного боку).

23.10.2024 р. начальником відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС у Кіровоградській області Федченко О.В. надіслано на електронну пошту Головного управління ДПС у Кіровоградській області доповідну записку з пропозиціями до графіку відпусток на 2024 рік відповідно до якого запланувала частину щорічної основної відпустки у 2024 році з 11.11.2024 р. по 25.11.2024 р. 15 днів з виплатою грошової допомоги (а.с.85-86, Т.1).

12.11.2024 р. ОСОБА_1 подано до Головного управління ДПС у Кіровоградській області заяву про надання їй частини щорічної основної відпустки тривалістю 5 календарних днів з 15.11.2024 р. з виплатою грошової допомоги (а.с.97, зі зворотного боку).

Листом №11553/6/11-28-11-24 від 18.11.2024 р. Головне управління ДПС у Кіровоградській області повідомило ОСОБА_1 , що у зв`язку з затвердженням помісячного розпису асигнувань на 2024 рік та здійсненням управлінням виплат вихідної допомоги при звільненні працівників, надання відпустки з виплатою грошової допомоги здійснюються виключно згідно графіку відпусток працівників ГУ ДПС у Кіровоградській області на 2024 рік (а.с.96, Т.1).

З огляду на наказ Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 18.11.2024 р. №584-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 », ОСОБА_1 виплачено компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за період роботи з 01.01.2024 р. по 20.11.2024 р. тривалістю 15 календарних днів (а.с.94, Т.1).

Суд враховує, що лист Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 18.11.2024 р. №11553/6/11-28-11-24 оскаржується позивачем як рішення суб`єкта владних повноважень.

Однак, за своєю правовою природою такий лист не є рішенням відповідача та підлягає оцінці як дії Головного управління ДПС у Кіровоградській області.

Статтею 57 Закону №889 передбачено, що державним службовцям надається щорічна основна оплачувана відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законом не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою грошової допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати.

Відповідно до ст.59 Закону №889 щорічні відпустки надаються державним службовцям у порядку та на умовах, визначених законодавством про працю.

Статтею 74 КЗпП України визначено, що громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати.

Згідно з ч.ч.4, 5 ст.79 КЗпП України черговість надання відпусток визначається графіками, які затверджуються роботодавцем за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), і доводиться до відома всіх працівників. При складанні графіків ураховуються інтереси виробництва, особисті інтереси працівників та можливості їх відпочинку

Конкретний період надання щорічних відпусток у межах, установлених графіком, узгоджується між працівником і роботодавцем, який зобов`язаний письмово повідомити працівника про дату початку відпустки не пізніш як за два тижні до встановленого графіком терміну.

Частиною 1 статті 83 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про відпустки» від 15.11.1996 р. №504/96-ВР право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи (далі - підприємство).

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України «Про відпустки» за бажанням працівника у разі його звільнення (крім звільнення за порушення трудової дисципліни) йому має бути надано невикористану відпустку з наступним звільненням. Датою звільнення в цьому разі є останній день відпустки.

Частинами 10, 11 статті 10 Закону України «Про відпустки» встановлено, що черговість надання відпусток визначається графіками, які затверджуються власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, і доводиться до відома всіх працівників. При складанні графіків ураховуються інтереси виробництва, особисті інтереси працівників та можливості для їх відпочинку.

Конкретний період надання щорічних відпусток у межах, установлених графіком, узгоджується між працівником і власником або уповноваженим ним органом, який зобов`язаний письмово повідомити працівника про дату початку відпустки не пізніш як за два тижні до встановленого графіком терміну.

За п.2 ч.14 ст.10 Закону України «Про відпустки» щорічні відпустки за бажанням працівника в зручний для нього час надаються особам з інвалідністю.

Відповідно до абз.5 ч.1 ст.12 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 р. №2136-ІХ у період дії воєнного стану роботодавець може відмовити працівнику у наданні невикористаних днів щорічної відпустки. Норми частини сьомої статті 79, частини п`ятої статті 80 Кодексу законів про працю України та частини п`ятої статті 11, частини другої статті 12 Закону України «Про відпустки» у період дії воєнного стану не застосовуються.

Частиною 2 статті 12 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» передбачено, що у період дії воєнного стану роботодавець може відмовити працівнику у наданні будь-якого виду відпусток (крім відпустки у зв`язку вагітністю та пологами та відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку), якщо такий працівник залучений до виконання робіт на об`єктах критичної інфраструктури, робіт з виробництва товарів оборонного призначення або до виконання мобілізаційного завдання (замовлення).

Зазначена норма наділяє роботодавця правом відмовити працівнику у наданні відпустки за умови, якщо такий працівник залучений до виконання робіт на об`єктах критичної інфраструктури, робіт з виробництва товарів оборонного призначення або до виконання мобілізаційного завдання (замовлення).

Представником відповідача зазначено, що ГУ ДПС у Кіровоградській області є відокремленим підрозділом ДПС України на який покладено функцію здійснення контролю за надходженням до бюджетів та державних цільових фондів податків, зборів, платежів, відноситься до фінансового сектору та підпадає під контроль секторального органу у сфері захисту критичної інфраструктури - Міністерства фінансів України та включений до переліку секторів критичної інфраструктури відповідно до постанови КМУ №1384 від 16.12.2022 р. «Про внесення змін до постанови КМУ від 09.10.2020 р. №1109 «Деякі питання об`єктів критичної інфраструктури».

Суд зауважує, що сам по собі факт віднесення Головного управління ДПС у Кіровоградській області до об`єкту критичної інфраструктури, за умови не доведення, що ОСОБА_1 було залучено до виконання робіт на об`єктах критичної інфраструктури, робіт з виробництва товарів оборонного призначення або до виконання мобілізаційного завдання (замовлення), не може розцінюватися як наявність правових підстав для відмови позивачці у наданні частини щорічної відпустки у зручний для неї час відповідно до п.2 ч.14 ст.10 Закону України «Про відпустки». При цьому суд враховує, що Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» не зупинено застосування п.2 ч.14 ст.10 Закону України «Про відпустки».

Більш того, норми Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» не були підставою для відмови ОСОБА_1 у наданні частини щорічної основної відпустки за заявою від 12.11.2024 р., що встановлено зі змісту листа Головного управління ДПС у Кіровоградській області.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області протиправно відмовлено ОСОБА_1 у наданні частини щорічної основної відпустки з 15.11.2024 р. тривалістю 5 календарних днів з виплатою грошової допомоги за заявою від 12.11.2024 р.

Суд враховує, що при звільненні позивачці компенсовано частину невикорстаної щорічної основної відпустки за період роботи з 01.01.2024 р. по 20.11.2024 р. тривалістю 15 календарних днів, тобто в цій частині протиправні дії відповідача не призвели до порушення прав ОСОБА_1 .

Однак, внаслідок протиправних дій Головного управління ДПС у Кіровоградській області щодо відмови у наданні частини щорічної основної відпустки з 15.11.2024 р. тривалістю 5 календарних днів, порушено право ОСОБА_1 на одержання грошової допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати, право на яку передбачено ст.57 Закону №889, оскільки не унормовано виплату грошової допомоги у разі виплати компенсації за невикористану відпустку.

Таким чином, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права ОСОБА_1 на одержання грошової допомоги передбаченої ст.57 Закону №889 буде зобов`язання Головного управління ДПС у Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2024 рік у розмірі середньомісячної заробітної плати.

Стосовно позовної вимоги про стягнення з Головного управління ДПС у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 90 000,00 грн, суд зазначає наступне.

Вказана вимога про стягнення моральної шкоди заявлена одночасно з вимогою вирішити публічно-правовий спір, а тому відповідно до ч.5 ст.21 КАС України підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

У постанові від 27.11.2019 р. у справі №760/6330/17 Верховний Суд вказав, що загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 р. у справі №464/3789/17. Зокрема, Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (п.49). Моральна школа полягає у стражданні або приниженні яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (п.52). Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, її інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого (п.56). У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам. При цьому, в силу статті 1173 ЦК України шкода відшкодовується незалежно від вини відповідача, а протиправність його дій та рішень презюмується - обов`язок доказування їх правомірності покладається на відповідача (частина друга статті 77 КАС України) (п.57).

У позовній заяві зазначено, що позивачка тривалий час переживає постійні душевні страждання та негативні емоції, втратила душевний спокій та інтерес до життя, весь час перебуває у стані пригнічення, постійного напруження та стресу, почуття безвиході та відчаю, порушені її нормальні життєві зв`язки та звичний спосіб життя, для відновлення якого необхідно докладати значних додаткових зусиль. Протиправне звільнення ОСОБА_1 з органів ДПС, в якій позивач сумлінно та віддано працювала, призвело до вимушених негативних змін в її житті.

У судовому засіданні представник позивача наголошувала на тому, що внаслідок душевних страждань спричинених протиправними діями відповідача у ОСОБА_1 погіршився сон, що зумовило необхідність вживання снодійних, а також спричинило погане самопочуття ОСОБА_1 відчувала приниження від несправедливості, невизначеність, складнощі у реалізації в професійній сфері у зв`язку з її передпенсійним віком. Усе викладене сукупно призвело до порушення життєвих зв`язків, втрати інтересу до життя, ОСОБА_1 перебувала у стані пригнічення, напруження та стресу.

Суд враховує, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи, якій протипоказані значні психологічні навантаження (а.с.98, зі зворотного боку, Т.1). Однак, Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області вдруге за незначний проміжок часу (з урахуванням тривалості судового розгляду) протиправно звільнено ОСОБА_1 , а також протиправно відмовлено їй у наданні частини щорічної основної відпустки у зручний для неї час з виплатою грошової допомоги. Суд вважає, що такі дії відповідача, з урахуванням вразливості особи внаслідок інвалідності, спроможні викликати негативні емоції, які досягатимуть високого рівня страждань та відчуття приниження.

У постанові Верховного Суду від 13.07.2023 р. у справі №640/24641/20 сформовано правовий висновок відповідно до якого, з огляду на характер правовідносин між людиною і державою (в особі органу державної влади чи органу місцевого самоврядування), з метою забезпечення реального та ефективного захисту прав людини, у справах адміністративного судочинства саме на суб`єкта владних повноважень - відповідача покладається тягар спростування факту заподіяння моральної шкоди та доведення неадекватності (нерозумності, несправедливості) її розміру, визначеного позивачем.

У даній справі відповідачем не доведено, що його протиправні дії не викликали у позивача душевних страждань та відчуття приниження.

Вирішуючи питання щодо розміру заподіяної ОСОБА_1 матеріальної шкоди, який самою позивачкою оцінений у 90 000 грн, суд враховує, що критерії розумності і справедливості є оціночними поняттями.

На переконання суду, справедливим, розумним та співмірним розміром моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_1 Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області внаслідок протиправного звільнення та протиправної відмови у наданні частини щорічної основної відпустки у зручний для неї час з виплатою грошової допомоги слід вважати розмір 10 000,00 грн.

Згідно з ч.1, 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI позивач звільнений від сплати судового збору (а.с.98, Т.1).

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297, 371 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 18 листопада 2024 року №584-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 ».

3. Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС у Кіровоградській області з 21 листопада 2024 року.

4. Стягнути з Головного управління ДПС у Кіровоградській області (м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, код ЄДРПОУ ВП 43995486) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 203 665,26 грн (двісті три тисячі шістсот шістдесят п`ять грн 26 коп.).

5. Визнати протиправними дії Головного управлінням ДПС у Кіровоградській області щодо відмови ОСОБА_1 у наданні частини щорічної основної відпустки з 15 листопада 2024 року тривалістю 5 календарних днів з виплатою грошової допомоги за заявою від 12 листопада 2024 року.

6. Зобов`язати Головне управління ДПС у Кіровоградській області (м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, код ЄДРПОУ ВП 43995486) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) грошову допомогу на оздоровлення за 2024 рік у розмірі середньомісячної заробітної плати.

7. Стягнути з Головного управління ДПС у Кіровоградській області (м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, код ЄДРПОУ ВП 43995486) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн (десять тисяч грн 00 коп.).

8. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді, а також в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць - у сумі 33 437,58 грн (тридцять три тисячі чотириста тридцять сім грн 58 коп.), підлягає негайному виконанню.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Дата складання повного рішення суду - 28 травня 2025 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. МОМОНТ