Справа № 420/14982/21
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

26 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/14982/21

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача Єщенка О.В., суддів Димерлія О.О., Крусяна А.В., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «РЕТРОГРАД-ПЛЮС» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2022 року по справі №420/14982/21 за адміністративним позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_1 про скасування містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, -

В С Т А Н О В И В :

20.08.2021 року Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило скасувати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва №01-07/347 від 07.09.2020 року на «Реконструкція павільйону, який розміщений внутрішньоквартально, без зміни геометричних розмірів фундаменту в плані, з внутрішнім переплануванням та улаштуванні додаткових приміщень в межах фундаментів, з реконструкцією існуючого вхідного вузла та улаштування додаткового вхідного вузла з улаштуванням вхідних груп до них, з пристосуванням під житлові приміщення», які видані ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову зазначалось, що відповідно до Порядку взаємодії виконавчих органів, комунальних підприємств, установ, закладів та організацій Одеської міської ради з питань, пов`язаних із виявленням самочинного будівництва у місті Одесі та вжиттям заходів реагування, затвердженим рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 29.03.2018 року №135, Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради спільно з представниками Приморської районної адміністрації Одеської міської ради та Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради у липні 2021 року проведено комісійне обстеження за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 67.

Встановлено, що 07.09.2020 року Департаментом архітектури та містобудування Одеської міської ради видано ОСОБА_1 містобудівні умови та обмеження за №01-07/347 з «Реконструкції павільйону, який розміщений внутрішньоквартально, без зміни геометричних розмірів фундаменту в плані, з внутрішнім переплануванням та улаштуванні додаткових приміщень в межах фундаментів, з реконструкцією існуючого вхідного вузла та улаштування додаткового вхідного вузла з улаштуванням вхідних груп до них, з пристосуванням під житлові приміщення».

В порушення вимог статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» вказані містобудівні умови та обмеження видані за відсутності документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою; містобудівні умови та обмеження не містять конкретних наступних відомостей: максимально допустиму щільність населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону); мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд; відстані від об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж.

За твердженням Управління, виявлені порушення містобудівного законодавства є істотними, порушують встановлений законодавством порядок забезпечення сталого розвитку територій, а тому спірні містобудівні умови та обмеження підлягають скасуванню за рішенням суду відповідно до частини 8 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Суд скасував містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва №01-07/347 від 07.09.2020 року на «Реконструкція павільйону, який розміщений внутрішньоквартально, без зміни геометричних розмірів фундаменту в плані, з внутрішнім переплануванням та улаштуванні додаткових приміщень в межах фундаментів, з реконструкцією існуючого вхідного вузла та улаштування додаткового вхідного вузла з улаштуванням вхідних груп до них, з пристосуванням під житлові приміщення», які видані ОСОБА_1 .

Вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що містобудівні умови та обмеження є складовою вихідних даних, отримання яких є необхідною умовою для набуття власниками земельних ділянок або землекористувачами права на забудову земельної ділянки. Містобудівні умови та обмеження є видом містобудівної документації та визначають комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва, дотримання яких є обов`язковим для всіх суб`єктів містобудівної діяльності.

Суд першої інстанції погодився із висновками Управління про те, що видача містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва за відсутністю документів, які посвідчують право власності або користування земельною ділянкою, відбулась з порушенням вимог абзацу 2 частини 3 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Також, знайшли своє підтвердження під час вирішення справи і висновки Управління про те, що в порушення частини 5 статті 29 вказаного Закону спірні містобудівні умови та обмеження не містять інформації щодо: конкретної максимально допустимої щільності населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону); конкретної мінімальної допустимої відстані від об`єкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд; зазначення відстані від об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж.

Підсумовуючи встановлені обставини в контексті норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність правових підстав для скасування містобудівних умов та обмежень в судовому порядку.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, ОСОБА_1 зверталась до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просила рішення суду скасувати та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування доводів та вимог апеляційної скарги апелянткою зазначалось, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та обставинам справи і помилково не враховано, що наміри третьої особи полягають у реконструкції об`єкта будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаментів в плані, а тому відповідно до положень частини 4 статті 34 «Про регулювання містобудівної діяльності» не потребують підтвердження права власності чи користування земельною ділянкою.

Стверджувала, що необґрунтованість та помилковість висновків суду стосовно відсутності у містобудівних умовах конкретної інформації про максимально допустиму щільність населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону); мінімально допустимої відстані від об`єкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд; зазначення відстані від об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж, полягає і в тому, що чинним законодавством не встановлено, в який спосіб в містобудівних умовах та обмеженнях виконавчий орган має зазначити чи викласти вказану інформацію. Серед іншого, у чинному законодавстві відсутнє посилання на те, що ця інформація має обов`язково бути викладена в цифрових показниках, що передбачає можливість наведення такої інформації у виді математичної формули чи зазначення способу розрахунку таких відомостей. Натомість, оспорювані містобудівні умови та обмеження містять посилання на відповідні норми ДБН, які регулюють прядок визначення гранично допустимої висотності будинків, будівель та споруд у метрах, щільність забудови тощо.

На переконання апелянтки, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки і положенням статті 55 Конституції України, статтей 2, 5 19 КАС України та під час вирішення справи помилково не враховано, що під компетенційним спором слід розуміти спір між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління (публічної адміністрації), у тому числі делегованих повноважень. Особливість судового розгляду компетенційних спорів зумовлена необхідністю вирішення питання про те, чи належним чином реалізована компетенція відповідача та чи не порушена при реалізації повноважень відповідача компетенція позивача. Для звернення до адміністративного суду суб`єкт владних повноважень (як позивач) повинен відповідати основним умовам, а саме такий суб`єкт має бути наділений повноваженнями для звернення до суду. Натомість, позивачем не доведено, що чинне законодавство надає Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради звертатися до суду із позовом про оскарження та скасування рішень Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради, так само і не підтверджено повноваження здійснювати контроль за діяльністю іншого виконавчого органу Одеської міської ради. При цьому, вимоги позивача фактично направлені на усунення порушень у сфері містобудівного законодавства, однак такі не виникли за наслідком державного архітектурно-будівельного контролю у виді планової чи позапланової перевірки.

Підсумовуючи наведене, апелянтка наполягала на тому, що подана позовна заява Управління не спрямована на усунення порушень містобудівного, контроль за виявленням та усуненням яких входить до компетенції позивача, а тому Управлінням обрано неналежний спосіб захисту, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовної заяви.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2022 року скасовано.

Ухвалено нове судове рішення, яким адміністративний позов Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_1 про скасування містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва задоволено.

Скасовано містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція павільйону, який розміщений внутрішньоквартально, без зміни геометричних розмірів фундаменту в плані, з внутрішнім переплануванням та улаштуванні додаткових приміщень в межах фундаментів, з реконструкцією існуючого вхідного вузла та улаштування додаткового вхідного вузла з улаштуванням вхідних груп до них, з пристосуванням під житлові приміщення», які затверджені наказом Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради від 07.09.2020 року №01-07/347 та видані ОСОБА_1 .

Слід зазначити, що за результатом апеляційного розгляду апеляційний суд погодився з обґрунтованістю та правомірністю висновків суду першої інстанції про скасування спірних МУО в судовому порядку. Підставою ж для ухвалення нового судового рішення стало допущення судом порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, в частині не здійснення повідомлення учасника (третьої особи) про розгляд справи.

Ухвалою Верховного Суду від 24 листопада 2024 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2024 року у справі №420/14982/21.

16.05.2025 року Приватне підприємство «РЕТРОГРАД-ПЛЮС» подало апеляційну скаргу на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2022 року.

В обґрунтування доводів та вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що 06.01.2022 року на підставі Договору про передачу авторських прав №06-01/22 Приватне підприємство «РЕТРОГРАД-ПЛЮС» набуло всі майнові і немайнові права, пов`язані зі створенням і використанням науково-проєктної документації: «Реконструкція павільйону, який розміщений внутрішньоквартально, без зміни геометричних розмірів фундаменту в плані, з внутрішнім переплануванням та улаштуванні додаткових приміщень в межах фундаментів, з реконструкцією існуючого вхідного вузла та улаштування додаткового вхідного вузла з улаштуванням вхідних груп до них, з пристосуванням під житлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .». Протягом 2022-2024 років Підприємством виконано роботи щодо проектної документації на вказаний об`єкт будівництва, однак Замовник ( ОСОБА_1 ) відмовила в оплаті робіт, вказуючи на встановлені судом у цій справі порушення чинного законодавства при розробленні проектної документації. Таким чином, апелянт зазначає, що висновками суду про незаконність спірних містобудівних умов та обмежень презюмується незаконність виконаного проектантом містобудівного розрахунку, на підставі якого розроблені містобудівні умови та обмеження, та проектної документації, яка розроблялась на підставі таких умов та обмежень. Наслідком таких висновків є не лише відмова у проведенні розрахунків, а й безумовною підставою для притягнення апелянта до відповідальності.

Щодо законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції Приватне підприємство «РЕТРОГРАД-ПЛЮС» зазначає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки положенням статтей 2, 5 19 КАС України та під час вирішення справи помилково не враховано, відсутність в Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради повноважень (компетенції) на звернення з цим адміністративним позовом. Також, судом помилково проігноровано те, що у спірному випадку стосовно Містобудівних умов та обмежень дотримано вимоги в частині зазначення необхідних відомостей щодо об`єкта будівництва, у тому числі те, що у випадку реконструкції об`єкта будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаментів в плані не потребується підтвердження права власності чи користування земельною ділянкою.

Перевіривши доводи апелянта, апеляційний суд виходить з наступного.

За правилами частини 1 статті 293 КАС України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Таким чином, предметом апеляційного оскарження є відповідне судове рішення, яким вирішено питання про права, свободи, інтереси чи обов`язки особи, яка звернулась із скаргою.

Апеляційний суд враховує, що предметом адміністративного позову була протиправність Містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція павільйону, який розміщений внутрішньоквартально, без зміни геометричних розмірів фундаменту в плані, з внутрішнім переплануванням та улаштуванні додаткових приміщень в межах фундаментів, з реконструкцією існуючого вхідного вузла та улаштування додаткового вхідного вузла з улаштуванням вхідних груп до них, з пристосуванням під житлові приміщення» №01-07/347 від 07.09.2020 року, які Департаментом архітектури та містобудування Одеської міської ради видані ОСОБА_1 .

Вказане рішення суб`єкта владних повноважень прийняте на виконання його владних управлінських функцій та стосується прав і інтересів визначеної в акті особи, тобто ОСОБА_1 .

Відтак, у розумінні положень статті 4 КАС України оспорюване у цій справі рішення відповідача є індивідуальним актом, не поширює свою дію на інших осіб, а тому не порушує права та інтересів апелянта.

Наведені обставини, дають колегії суддів підстави для висновку про те, що суд першої інстанції під час розгляду справи не вирішив питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки особи, яка звернулась із скаргою.

Відповідно до частин 1, 4, 5 статті 323 КАС України, якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає її за правилами цієї глави.

Суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, зазначену в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Суд відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою, поданою відповідно до частини першої цієї статті, якщо суд розглянув наведені у ній доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Враховуючи викладене, оскільки апеляційну скаргу подано на судове рішення, яким не вирішувалось питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки особи, яка звернулась із скаргою, таких обставин не обґрунтовано і в апеляційній скарзі, доводам стосовно відповідності Містобудівних умов та обмежень чинному законодавству та повноважень Управління на звернення з цим адміністративним позовом надана правова оцінка при вирішенні справи по суті, колегія суддів доходить висновку про відсутність обставин для відкриття апеляційного провадження на підставі статті 323 КАС України.

Керуючись ст.ст. 294, 299, 323 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «РЕТРОГРАД-ПЛЮС» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2022 року по справі №420/14982/21 за адміністративним позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_1 про скасування містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя-доповідач: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

А.В. Крусян