Справа № 440/6787/24
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2025-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/6787/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Довгопол М.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у порядку письмового провадження) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 02.05.2024 № 196 Про накладення дисциплінарного стягнення, яким притягнуто молодшого лейтенанта ОСОБА_1 офіцера-психолога військової частини НОМЕР_1 до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 перерахувати та виплатити заробітну плату в повному обсязі за травень 2024 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваний наказ, враховуючи обставини не проведення службового розслідування, не містить даних щодо врахування /неврахування під час накладення на позивача дисциплінарного стягнення та обрання його виду: характеру та обставин вчинення правопорушення, його наслідків, попередньої поведінки позивача, а також тривалості військової служби та рівня знань про порядок служби. Службова перевірка відповідачем також не проводилась, а відповідно обставини (час, місце, спосіб, наслідки тощо) правопорушення або порушення виконавської дисципліни, ступінь вини, характер і обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередню поведінку військовослужбовця встановлено не було. Не з`ясовано також і причини, що зумовили вчинення порушення, пояснень надати позивачу не запропоновано. За наведених обставин позивач вважає наказ 02.05.2024 № 196 протиправним, у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

2. Стислий зміст заперечень відповідача

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с. 53 - 59/ просив відмовити у задоволенні позовних вимог, вказуючи, що у період часу з 07.06.2023 по 03.01.2025 позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , посадовими особами якої при здійснені грошового забезпечення позивача не допущено порушень вимог законодавства. Військова частина НОМЕР_1 в межах своєї діяльності щодо спірних відносин керувалась принципами законності та верховенства права, а також Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами з метою дотримання правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод військовослужбовця.

3. Процесуальні дії по справі

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/6787/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Витребувано від військової частини НОМЕР_1 належним чином засвідчені копії наказів по особовому складу щодо проходження служби ОСОБА_1 , наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.05.2024 № 196 Про накладення дисциплінарного стягнення; матеріалів службового розслідування (перевірки) щодо ОСОБА_1 та усіх інших документів, на підставі яких прийнято наказ від 02.05.2024 № 196; довідки про нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за травень 2024 року із зазначенням усіх його складових; наказів, що стосуються виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 за травень 2024 року (а.с. 16).

Ухвалу суду від 11.06.2024, надіслану судом відповідачу на адресу, зазначену у позовній заяві (с. Мала Любаша, Рівненський район, Рівненська область), повернуто до суду із довідкою установи поштового зв`язку про причини повернення, в якій зроблено відмітку «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 20).

Після повторного надсилання ухвали від 11.06.2024 відповідачу на адресу, зазначену у позовній заяві ( АДРЕСА_1 ), суду також повернуто поштове відправлення із довідкою установи поштового зв`язку про причини повернення, в якій зроблено відмітку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 24).

Ухвалою суду від 13.02.2025 зобов`язано Міністерство оборони України вручити військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) копії позовної заяви ОСОБА_1 разом з доданими до неї документами, а також ухвали від 11.06.2024 про відкриття провадження у справі №440/6787/24. Витребувано від Міністерства оборони України інформацію про юридичну адресу та фактичне місцезнаходження, код ЄДРПОУ, адресу електронної пошти, номер телефону та інші засоби зв`язку військової частини НОМЕР_1 (а.с. 25).

14.04.2025 відповідачем подано до суду відзив із доданими документами.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 з 07.06.2023 проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.06.2023 № 318 молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , призначеного згідно наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 03.06.2023 № 1190, на посаду офіцера-психолога НОМЕР_2 окремого стрілецького батальйону ІНФОРМАЦІЯ_1 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Сухопутних військ Збройних Сил України, вирішено вважати таким, що 07.06.2023 справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою (а.с. 61).

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 02.05.2024 № 196 «Про накладення дисциплінарного стягнення», керуючись положеннями розділу І, ст.ст. 45, 48,54, 83, 87 розділу ІІІ Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», ст. 26, 27 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», за порушення ст. 11, 13, 49, 241 розділу І Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», ст. 4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України»,, а саме за низьку виконавчу дисципліну , вирішено притягнути молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , офіцера -психолога військової частини НОМЕР_1 , до дисциплінарної відповідальності та оголосити «догану» (а.с. 62).

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.01.2025 № 3 призупинено військову службу молодшому лейтенанту ОСОБА_1 , колишньому офіцеру групи психологічного супроводу та відновлення військової частини НОМЕР_1 , що перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_3 та утримується на всіх видах забезпечення та у списках особового складу військової частини НОМЕР_4 військової частини НОМЕР_3 , який 20 липня 2024 року самовільно залишив місце служби, якому призупинено строк військової служби з 24 серпня 2024 року, наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 01 січня 2025 року № 1 відповідно до частини 2 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (а.с. 71).

Не погодившись із наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 02.05.2024 № 196 «Про накладення дисциплінарного стягнення», позивач звернувся до суду з цим позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Згідно з частинами першою, другою статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

У силу статті 65 Основного Закону України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Поряд з цим, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє донині.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

За приписами частин першої - третьої статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (надалі - Закон №2232-XII; у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється:

громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом;

іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України.

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі Статут внутрішньої служби ЗСУ, в редакції, чинній на час спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 6 Статуту внутрішньої служби ЗСУ внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

Згідно зі статтею 11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки:

свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;

беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;

постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;

знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;

дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;

поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;

бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;

вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;

виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;

додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Статтею 13 Статуту внутрішньої служби ЗСУ визначено, що військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Статтею 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ встановлено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до статті 49 Статуту внутрішньої служби ЗСУ військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

За змістом статті 241 Статуту внутрішньої служби ЗСУ кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).

Кожний командир (начальник) зобов`язаний забезпечити у підпорядкованій йому частині (підрозділі) додержання військовослужбовцями правил особистої і громадської гігієни.

Статтями 26, 27 Статуту внутрішньої служби ЗСУ визначено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Законом України від 24.03.1999 №551-XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут (у редакції, чинній на час спірних правовідносин ).

Згідно з преамбулою Дисциплінарного статуту, він визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Відповідно до статей 1, 2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

За приписами статті 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця:

додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів;

бути пильним, зберігати державну таємницю;

додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство;

виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету;

поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків;

не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно з частиною першою статті 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За змістом статті 48 Дисциплінарного статуту на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Згідно з положеннями статті 54 Дисциплінарного статуту командир окремого батальйону (корабля 2 рангу), а також командир окремої військової частини, який користується дисциплінарною владою командира батальйону (корабля 3 рангу), має право застосовувати стягнення, визначені в пунктах "а"-"ґ" статті 48 цього Статуту (крім попередження про неповну службову відповідність осіб офіцерського складу).

Відповідно до статті 83 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини (частина перша статті 84 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до статті 86 Дисциплінарного статуту, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Статтею 87 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено після шести місяців з дня виявлення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час проведення службового розслідування, перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, під вартою, а також час відсутності на службі без поважних причин.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затверджений наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за №1503/31371 (далі Порядок № 608), визначає підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, а також військовозобов`язаних та резервістів, які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі.

За визначеннями пункту 2 розділу I Порядку № 608 терміни, що вживаються у цьому Порядку, мають такі значення:

виконавська дисципліна - належне, своєчасне та якісне виконання військовослужбовцями службових обов`язків, наказів Міністерства оборони України, Головнокомандувача Збройних Сил України, Генерального штабу Збройних Сил України, командирів (начальників), доручень, рішень, планів, програм, які затверджуються в органах військового управління або надходять для виконання до Міністерства оборони України або інших органів військового управління (військових частин);

службова перевірка - комплекс заходів, які здійснюються відповідно до цього Порядку, з метою перевірки інформації про вчинення правопорушення, з`ясування наявності підстав для призначення службового розслідування, обставин порушення виконавської дисципліни, встановлення осіб, які вчинили правопорушення;

службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

За приписами пункту 1 розділу II Порядку № 608 службове розслідування може призначатися у разі:

невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду;

невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань;

неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті;

дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця;

втрати або викрадення зброї чи боєприпасів;

порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки;

недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів;

внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення;

повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення;

скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

Пунктом 2 розділу II Порядку № 608 визначено, що службове розслідування не призначається:

у разі надходження анонімних повідомлень, заяв, скарг;

якщо причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення, ступінь вини, розмір заподіяної матеріальної шкоди та інші обставини, які мають значення для прийняття рішення командиром (начальником) про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення, не потребують додаткового встановлення (уточнення) або їх встановлено під час проведення інспектування, інвентаризації, аудиту, за рішенням суду.

У свою чергу пунктами 1, 2 розділу VII Порядку № 608 передбачено, що з метою перевірки інформації про факт правопорушення, з`ясування наявності підстав для призначення службового розслідування, обставин порушення виконавської дисципліни, а також якщо особу правопорушника не встановлено, але виявлено факт правопорушення, проводиться службова перевірка.

Під час службової перевірки встановлюються:

особа, яка вчинила дисциплінарне правопорушення або порушення виконавської дисципліни;

обставини (час, місце, спосіб, наслідки тощо) правопорушення або порушення виконавської дисципліни;

не виконані або неналежно виконані військовослужбовцем розпорядження, доручення, вказівки начальників, службові обов`язки;

наявність чи відсутність події, з приводу якої призначалась перевірка.

У разі необхідності уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного правопорушення, за фактом якого проведено службову перевірку, та ступеня вини військовослужбовця за результатами службової перевірки може бути проведено службове розслідування.

Згідно з пунктом 8 розділу VII Порядку № 608 результати службової перевірки оформлюються доповідною запискою на ім`я посадової (службової) особи, яка призначила перевірку, та підписуються посадовою (службовою) особою, яка провела її одноособово, або головою комісії.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

Аналіз викладених правових норм свідчить, що підставою притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є невиконання (неналежне виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку. Для притягнення військовослужбовця до такої відповідальності необхідно, щоб був зафіксований сам факт порушення, вину військовослужбовця повністю доведено, встановлено ступінь його вини та з`ясовано причини і умови, що сприяли вчиненню ним правопорушення.

При цьому, з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення та визначення ступеня вини, прийняттю рішення про накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення може передувати проведення службового розслідування.

Предметом спору у цій справі є наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 02.05.2024 № 196 «Про накладення дисциплінарного стягнення», яким, керуючись положеннями розділу І, ст.ст. 45, 48, 54, 83, 87 розділу ІІІ Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», ст. 26, 27 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», за порушення ст. 11, 13, 49, 241 розділу І Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», ст. 4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», а саме за низьку виконавчу дисципліну, вирішено притягнути молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , офіцера- психолога військової частини НОМЕР_1 , до дисциплінарної відповідальності та оголосити «догану» (а.с. 62).

Надаючи правову оцінку наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 02.05.2024 № 196, суд виходить з такого.

Із змісту наказу від 02.05.2024 № 196 слідує, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за низьку виконавчу дисципліну

Термін «виконавська дисципліна» визначений у пункті 2 розділу I Порядку № 608 та означає належне, своєчасне та якісне виконання військовослужбовцями службових обов`язків, наказів Міністерства оборони України, Головнокомандувача Збройних Сил України, Генерального штабу Збройних Сил України, командирів (начальників), доручень, рішень, планів, програм, які затверджуються в органах військового управління або надходять для виконання до Міністерства оборони України або інших органів військового управління (військових частин).

Суд наголошує, що наказ від 02.05.2024 № 196 не містить посилань на конкретні дії або бездіяльність позивача щодо виконання службових обов`язків, наказів, доручень, рішень, планів, програм, які послугували підставою для висновку про вчинення позивачем дисциплінарного проступку у вигляді низької виконавчої дисципліни.

Зазначення у наказі про порушення позивачем ст. 11, 13, 49, 241 розділу І Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», ст. 4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» також не дозволяє встановити, які саме дії або бездіяльність позивача розцінені як дисциплінарне правопорушення, оскільки наведені норми статті 13, 16, 49, 241 Статуту внутрішньої служби та статті 4 Дисциплінарного статуту регламентують загальні обов`язки військовослужбовців, відтак для встановлення факту порушення таких статей необхідно визначити конкретні дії або бездіяльність військовослужбовця, які свідчать про невиконання того чи іншого обов`язку, однак такі дії/бездіяльність позивача відповідачем у наказі не окреслені.

Суд бере до уваги також, що ані службове розслідування, ані службова перевірка стосовно обставин дисциплінарного проступку позивача відповідачем не проведено.

Суд зауважує, що за нормами чинного законодавства проведення службового розслідування не є обов`язковою передумовою для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Службове розслідування може призначатися у випадках, передбачених пунктом 1 розділу II Порядку № 608, а також проводитись і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб. Згідно з пунктом 2 розділу II Порядку № 608 службове розслідування не призначається зокрема, якщо причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення, ступінь вини, розмір заподіяної матеріальної шкоди та інші обставини, які мають значення для прийняття рішення командиром (начальником) про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення, не потребують додаткового встановлення (уточнення) або їх встановлено під час проведення інспектування, інвентаризації, аудиту, за рішенням суду.

Водночас відповідно до пунктів 1, 2 розділу VII Порядку № 608 з метою перевірки інформації про факт правопорушення, з`ясування наявності підстав для призначення службового розслідування, обставин порушення виконавської дисципліни, а також якщо особу правопорушника не встановлено, але виявлено факт правопорушення, проводиться службова перевірка.

Під час службової перевірки встановлюються:

особа, яка вчинила дисциплінарне правопорушення або порушення виконавської дисципліни;

обставини (час, місце, спосіб, наслідки тощо) правопорушення або порушення виконавської дисципліни;

не виконані або неналежно виконані військовослужбовцем розпорядження, доручення, вказівки начальників, службові обов`язки;

наявність чи відсутність події, з приводу якої призначалась перевірка.

Незважаючи на те, що спірним наказом позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за низьку виконавчу дисципліну, службову перевірку з метою з`ясування обставин порушення виконавської дисципліни позивачем не проведено, внаслідок чого не встановлено обставини (час, місце, спосіб, наслідки тощо) порушення виконавської дисципліни; не виконані або неналежно виконані військовослужбовцем розпорядження, доручення, вказівки начальників, службові обов`язки.

Суд наголошує, що в силу вимог статті 86 Дисциплінарного статуту командир приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення лише у разі, якщо вину військовослужбовця повністю доведено.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Із спірного наказу неможливо встановити, чим підтверджено вину позивача у вчиненні дисциплінарного проступку, форму цієї вини (навмисно чи з необережності), а також, чи враховано під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Підсумовуючи викладене, суд констатує, що наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 02.05.2024 № 196 «Про накладення дисциплінарного стягнення» не містить відомості про складові дисциплінарного проступку позивача (дії (бездіяльність), вина; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених обов`язків), прийнятий без встановлення істотних обставин, які мають значення для вирішення питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності, а відтак є безпідставним та необґрунтованим, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а позовні вимоги у цій частині задоволенню.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 перерахувати та виплатити заробітну плату в повному обсязі за травень 2024 року, суд зазначає, що сторонами не надано до суду доказів зменшення грошового забезпечення позивача за травень 2024 року у зв`язку з притягненням позивача до дисциплінарної відповідальності спірним наказом.

Суд бере до уваги, що відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Аналіз викладених норм процесуального закону свідчить, що незважаючи на те, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, позивач також повинен довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Доказів виплати заробітної плати не в повному обсязі за травень 2024 року позивачем до суду не надано.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 перерахувати та виплатити заробітну плату в повному обсязі за травень 2024 року задоволенню не підлягають.

Отже, позов належить задовольнити частково.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, доказів понесення інших судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не надав, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 02.05.2024 № 196 «Про накладення дисциплінарного стягнення».

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя М.В. Довгопол