Справа № 420/26418/24
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2025-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/26418/24

Перша інстанція: суддя Свида Л.І.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛЄВЄР ГРУП ТРЕЙДІНГ» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А:

21 серпня 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «КЛЄВЄР ГРУП ТРЕЙДІНГ» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просило визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення форми «Р» Одеської митниці від 14.08.2024 року:

№UA223, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість з товарів, ввезених на територію України на суму 19 666,28 грн;

№UA224, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України на суму 98 331,46 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ТОВ «КЛЄВЄР ГРУП ТРЕЙДІНГ» застосовано преференції для імпортованого товару (арахіс смажений, в первинній упаковці, торгівельна марка: «ZIGI», виробник: The Bakers AD, країна виробництва: Болгарія), оскільки товар виготовлений в ЄС, що підтверджується наданими під час митного оформлення та додаткового поданими під час проведення перевірки документами. Жодного доказу, який би свідчив про те, що арахіс вироблений не в ЄС митні органи не надали. Посилання відповідача виключно на лист митного органу Республіки Болгарія є безпідставним, оскільки відсутній його переклад на українську мову. В той же час, на запит позивача Центральним митним управлінням Національного митного агентства Республіки Болгарія надано відповідь про те, що запити щодо сертифікату переміщення Євро.1 №А/07.07.2023 від митних органів України не надходили.

Окремо позивач наголошує на відсутності у відповідача підстав для призначення та проведення перевірки, тому складені за її наслідком документи є неправомірними.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що митний орган Республіки Болгарія надав відомості стосовно непідтвердження преференційного походження товару, зазначеного у сертифікаті з перевезення товару форми EUR.1 від 07.07.2023 року №А, тому імпортований позивачем товар має бути оподаткований ввізним митом за ставкою згідно з Митним тарифом України та збільшено зобов`язання з ПДВ.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду 18 лютого 2025 року адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «КЛЄВЄР ГРУП ТРЕЙДІНГ» задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити повністю.

Апелянт зазначає, що процедура отримання митних преференцій стосовно товарів, які походять з ЄС передбачає, можливість подальшої перевірки відомостей, які вказані в сертифікаті з перевезення товару форми EUR.1.

В рамках співпраці між митними органами країн, митний орган Республіки Болгарії листом від 12.12.2023 року № 32-671468 повідомив, що за результатом перевірки не підтверджено автентичність сертифікату переміщення EUR.1 № А /07.07.2023. Експортер «Export trade VT OOD» не надав документи, що підтверджують походження товарів з ЄС, які містяться в сертифікаті. Таким чином, імпортований позивачем товар не може вважатись продуктом преференційного походження з ЄС і не може претендувати на преференційний режим.

Митним органом Республіки Болгарії разом із відповіддю надіслано копію сертифікату з перевезення товару форми EUR.1 від 07.07.2023 № А з відмітками у графі 14 «Результат перевірки», що проведена перевірка довела, що сертифікат не відповідає вимогам щодо достовірності й правильності зазначеної в ньому інформації щодо походження товару.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, у якому він заперечує про ти її задоволення та просить суд залишити без змін оскаржуване рішення.

03.04.2025 року апелянтом подано заяву про долучення до матеріалів справи перекладу листа митного органу Республіки Болгарії разом та сертифікату з перевезення товару форми EUR.1 від 07.07.2023 № А .

04.04.2025 року позивач подав заперечення щодо долучення перекладів документів до матеріалів справи, оскільки митницею порушено строк подання доказів, а самі переклади документів не засвідчені нотаріально та не містять апостилю.

Колегія суддів, дослідивши додатково подані докази, приймає їх до уваги, оскільки переклад документів здійснено 26.06.2024 року, тобто вказані докази існували на час проведення перевірки та винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до ч.3 п.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Одеської митниці задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛЄВЄР ГРУП ТРЕЙДІНГ» перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС в Одеській області як платник податків та здійснює за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань діяльність з оптової торгівлі напоями, діяльність посередників у торгівлі продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, неспеціалізованої оптової торгівлі продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, тощо.

ТОВ «КЛЄВЄР ГРУП ТРЕЙДІНГ» 10.07.2023 року за МД №UА500100/2023/002684 імпортовано з Республіки Болгарія (ЄС) на митну територію України товар «арахіс смажений, в первинній упаковці що містить сіль, ароматичні речовини, прянощі або інші добавки…» (товар «арахіс ZIGI»).

При доставці зазначеного товару на митну територію України застосовувалися умови поставки згідно Інкотермс EXW-BG-Shumen, зазначений товар доставлений згідно зовнішньоекономічного контракту від 07.07.2022 року №1, за яким компанія EXPORT TRADE VT OOD (продавець/експортер) продала, а ТОВ «КЛЄВЄР ГРУП ТРЕЙДІНГ» (покупець/імпортер) купило та оплатило товар «арахіс ZIGI».

Компанія EXPORT TRADE VT OOD (Болгарія) є посередником, який придбав товар «арахіс ZIGI» у його виробника в ЄС компанії The Bakers AD (Болгарія) та передав його ТОВ «КЛЄВЄР ГРУП ТРЕЙДІНГ».

Для митного оформлення товару «арахіс ZIGI» позивачем надано необхідні документи та здійснено всі платежі, а за результатами митного оформлення митним органом завершено усі митні процедури та випущено у вільний обіг товар, що імпортувався.

Листом Одеської митниці від 10.06.2024 року №7.10-2/19-01/13/10266 позивача повідомлено про те, що відповідно до наказу Одеської митниці від 06.06.2024 року №354 у приміщенні Одеської митниці з 21.06.2024 року по 28.06.2024 року буде проводитися документальна невиїзна перевірка дотримання ТОВ «КЛЄВЄР ГРУП ТРЕЙДІНГ» вимог законодавства України з питань митної справи у частині обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування при ввезенні на митну територію України товару за МД №UА500100/2023/002684 від 10.07.2023 року.

Позивачем 24.06.2024 року до Одеської митниці надано клопотання з проханням продовжити строк документальної невиїзної перевірки на 15 робочих днів - до 19.07.2024 року (відповідно до ч. 9 ст. 346 МК України), оскільки до експортера компанії «EXPORT TRADE VT OOT», митного посту «PORT RUSE» (Болгарія) та митниці Болгарії направлений запит для отримання додаткових документів, що стосується товару, ввезеного за МД №UA500100/2023/002684 від 10.07.2023 року.

За результатами розгляду клопотання Одеською митницею наказом від 27.06.2024 року №393 продовжено термін перевірки - до 19.07.2024 року та 19.07.2024 року позивачем надано до митниці додаткові документи для врахування їх під час перевірки.

Одеською митницею проведено документальну невиїзну перевірку ТОВ «КЛЄВЄР ГРУП ТРЕЙДІНГ» з питань дотримання вимог законодавства України з питань митної справи у частині обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування при ввезенні на митну територію України товару за МД №UА500100/2023/002684 від 10.07.2023 року, за результатами якої складений акт перевірки від 01.08.2024 року №22/24/7.10-19/44054317.

Зазначеною перевіркою встановлено порушення позивачем ч. 5 ст. 280, ч. 1 ст. 281 Митного кодексу України, п. п. (а) п. ст. 15 Доповнення 1 Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження в рамках Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським союзом, Європейським співтовариством з атомною енергії і їхніми державами-членами, в частині неправомірного застосування режиму вільної торгівлі та неправомірного застосування преференції до товару, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита на суму 89392,24 грн; п. 190.1. ст. 190 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкового зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на загальну суму 17878,44 грн.

За результатами перевірки позивачу направлене податкове повідомлення-рішення від 14.08.2024 року №UА223, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України, на суму 19 666,28 грн (17 878,44 грн податкове зобов`язання, 1 787,84 грн штрафні (фінансові) санкції), податкове повідомлення-рішення від 14.08.2024 року №UА224, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України, на суму 98 331,46 грн (89 392,24 грн податкове зобов`язання, 8 939,22 грн штрафні (фінансові) санкції).

Не погоджуючись з правомірністю податкових повідомлень-рішень, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів обґрунтованість своїх висновків, викладених в акті перевірки, вину позивача у вчиненні будь-якого податкового правопорушення та не довів правомірність винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Водночас, надані позивачем під час митного оформлення та додатково подані під час перевірки документи вказують на походження товару з ЄС.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Статтею 336 Митного кодексу України передбачено, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом, зокрема, проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких митні органи переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених- у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або па територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних та інших платежів, а також пені, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Частиною третьою статті 345 Митного кодексу України передбачено, що митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення, зокрема, документальних виїзних перевірок дотримання законодавства України з питань митної справи щодо: правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування; правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення; відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі; законності переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території.

Результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення митним органом суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.

Згідно з ст.354 Митного кодексу України результати перевірок оформлюються у формі акту або довідки, які підписуються посадовими особами митного органу та керівником підприємства, що перевірялося, або уповноваженою ним особою.

Як передбачає ч.6 ст.345 Митного кодексу України, результати перевірки є підставою для самостійного визначення митним органом суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.

Відповідно до ч.2 ст.345 Митного кодексу України документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться митними органами з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України. Відповідно до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частини 1, 2, 6 ст.36 Митного кодексу України передбачають, що країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.

Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.

Положення цього Кодексу застосовуються для визначення походження товарів, на які при ввезенні їх на митну територію України поширюється режим найбільшого сприяння (непреференційне походження), з метою застосування до таких товарів передбачених законом заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

За змістом ч.1 ст.43 Митного кодексу України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.

Відповідно до ч.3 ст. 43 Митного кодексу України сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.

Згідно з ч.8 ст.43 Митного кодексу України у разі, якщо в документах про походження товару є розбіжності у відомостях про країну походження товару або митним органом встановлено інші відомості про країну походження товару, ніж ті, що зазначені у документах, декларант або уповноважена ним особа має право надати митному органу для підтвердження відомостей про заявлену країну походження товару додаткові відомості.

За змістом ч.9 ст.43 Митного кодексу України додатковими відомостями про країну походження товару є відомості, що містяться в товарних накладних, пакувальних листах, відвантажувальних специфікаціях, сертифікатах (відповідності, якості, фітосанітарних, ветеринарних тощо), митній декларації країни експорту, паспортах, технічній документації, висновках-експертизах відповідних органів, інших матеріалах, що можуть бути використані для підтвердження країни походження товару.

Відповідно до ч.1, 2 ст.44 Митного кодексу України для підтвердження країни походження товару митний орган у передбачених законом випадках має право вимагати та отримувати оригінали документів про походження такого товару. У разі переміщення товарів через митний кордон України країна походження товару заявляється (декларується) митному органу в обов`язковому порядку лише у разі, якщо це необхідно для застосування митно-тарифних заходів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, кількісних обмежень (квот), інших заходів економічного або торговельного характеру, що здійснюються в односторонньому порядку або відповідно до двосторонніх чи багатосторонніх міжнародних договорів, укладених відповідно до закону, або заходів, що здійснюються відповідно до закону для забезпечення здоров`я населення чи суспільного порядку, а також у разі, якщо в митного органу є підстави для підозри в тому, що товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України.

Згідно з ч.1 ст.45 Митного кодексу України у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, митний орган може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

Закон України №1678-VII від 16.09.2014 ратифікував Угоду від 27.06.2014 року про асоціацію між Україною, з однієї сторони та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, якою, серед іншого, передбачено поглиблену та всеохоплюючу зону вільної торгівлі між Україною та Європейським Союзом (Угода про асоціацію з ЄС).

Згідно з ч.1 ст.26 глави 1 розділу IV Угоди про асоціацію положення цієї Глави застосовуються до торгівлі товарами, що походять з територій Сторін. Для цілей цієї Глави походження означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в Протоколі I Щодо визначення концепції походження товарів і методів адміністративного співробітництва (далі - Протокол І).

Частина 1 ст.2 розділу 2 Протоколу І передбачає, що з метою впровадження цієї Угоди наступні товари мають вважатися як такі, що походять з Європейського Союзу:

1) товари, цілком вироблені в Європейському Союзі, як це визначається у статті 5 цього Протоколу;

2) товари, отримані в Європейському Союзі з матеріалів, які не були вироблені цілком у Європейському Союзі, за умови, що такі матеріали пройшли достатню обробку в ЄС відповідно до ст.6 цього Протоколу.

Відповідно до ч.1 ст.16 розділу 5 Протоколу І товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу, відповідно, підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів:

1. Сертифікат з перевезення товару EUR.1;

2. У випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, - декларація, що надалі іменуватиметься декларацією інвойс, надана експортером до інвойсу, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати.

Згідно з положеннями Закону України від 08.11.2017 року №2187-VIII Україна приєдналася до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження (далі Конвенція). Дана Конвенція набрання чинності для України 01.02.2018 року.

Частиною 2 статті 31 Доповнення І до Регіональної конвенції передбачено, що з метою належного застосування цієї Конвенції Договірні Сторони повинні допомагати один одному, через компетентні митні адміністрації у перевірці достовірності сертифікатів з перевезення товару EUR.1 та EUR-MED, декларацій про походження і декларацій про походження EUR-MED та правильності інформації, що міститься в цих документів.

Подальші перевірки підтверджень походження мають здійснюватися у довільному порядку або тоді, коли митні органи Договірної сторони-імпортера мають обґрунтовані сумніви в достовірності таких документів, статусі походження відповідних товарів або виконанні інших вимог цієї Конвенції (ч. 1 ст. 32 Доповнення І до Регіональної конвенції).

Перевірки підтвердження про походження після митного оформлення здійснюватися вибірково або кожного разу, коли митні органи Договірної Сторони-імпортера мають обґрунтовані сумніви щодо достовірності таких документів, статусу походження відповідних товарів або виконання інших вимог цієї Конвенції.

За приписами ч. 5 ст. 32 Доповнення І до Регіональної конвенції митні органи, на запит яких була здійснена перевірка, мають бути якнайшвидше повідомлені про її результати. Ці результати повинні чітко вказувати на те, чи є перевірені документи достовірними та чи розглядувані товари можуть бути визнані такими, що походять з однієї з Договірних Сторін і відповідають іншим вимогам цієї Конвенції.

Згідно з ч. 3 ст. 32 Доповнення І до Регіональної конвенції перевірка має бути здійснена митними органами Договірної сторони - експортера. Для виконання цього завдання вони мають право вимагати будь-яких доказів і здійснювати будь-яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть належними.

Відповідно до ст. 34 Доповнення перевірки підтвердження про походження після митного оформлення здійснюватися вибірково або кожного разу, коли митні органи Договірної Сторони-імпортера мають обґрунтовані сумніви щодо достовірності таких документів, статусу походження відповідних товарів або виконання інших вимог цієї Конвенції (ч.1 ст.34).

З метою реалізації положень пункту 1 цієї Статті митні органи Договірної Сторони-імпортера повинні повернути сертифікат з перевезення товарів EUR.1 та рахунок-фактуру, якщо він був виставлений, декларацію про походження або копію цих документів митним органам Договірної Сторони-експортера, вказавши, за необхідності, причини запиту про проведення перевірки. На підтвердження запиту вони надають всі наявні документи та інформацію, що вказують на недостовірність інформації, наведеної в підтвердженні про походження (ч.2 ст.34).

Перевірка здійснюється митними органами Договірної Сторони-експортера. З цією метою вони мають право вимагати надання будь-яких підтвердних документів та проводити будь-яку перевірку рахунків експортера або будь-яку іншу перевірку, яку вони вважатимуть необхідною(ч.3 ст.34).

Митні органи, на запит яких проводиться перевірка, якнайшвидше повідомляються про її результати. Ці результати повинні чітко вказувати на те, чи є документи достовірними, чи можна розглядати відповідні товари такими, що походять з однієї з Договірних Сторін, і чи відповідають вони іншим вимогам цієї Конвенції (ч.5 ст.34).

У випадку наявності обґрунтованих сумнівів та за відсутності відповіді на запит про перевірку протягом десяти місяців з дати направлення такого запита або якщо відповідь на запит не містить достатньої інформації для визначення достовірності відповідного документа або справжнього походження товарів, митні органи, що запитують про проведення перевірки, відмовляють у наданні преференцій, крім як у разі виняткових обставинах (ч.6 ст.34).

Таким чином, з наведеного слідує, що митним органом імпортера може надіслати митному органу Договірної сторони - експортера запит на перевірку достовірності поданих до митного оформлення документів, зокрема сертифікату перевезення товарів з метою перевірки, зазначеної в ній інформації та підтвердження походження імпортованого товару. Таку перевірку може бути здійснено як у довільному порядку (вибіркова перевірка), так і за наявності у митного органу обґрунтованих сумнівів у достовірності таких документів.

Відповідач посилається в своїх висновках на відповідь митних органів Республіки Болгарії до якої надано копію сертифікату з перевезення товару форми EUR.1 від 07.07.2023 року №А з відмітками у графі 14 «Результат перевірки», що цей сертифікат не відповідає вимогам щодо достовірності й правильності і це фактично є єдиним доказом, який на думку митного органу свідчить про безпідставність застосування преференції при ввезенні позивачем товару, однак колегія судів критично ставиться до таких висновків митного органу з огляду на наступне.

В листі Національного митного агентства Республіки Болгарії зазначено про не підтвердження відомостей, які зазначені в сертифікаті переміщення EUR.1 № А/07.07.2023 року, оскільки експортер «EXPORT TRADE VT OOT» не надав документи, що підтверджують походження товарів з ЄС.

Колегія суддів акцентує увагу, що лист Національного митного агентства Республіки Болгарії містить виключно інформацію про не підтвердження відомостей внесених до сертифікату переміщення з боку експортер «EXPORT TRADE VT OOT». Проте будь-які докази, що спростовують факт походження товару з ЄС чи вказують на внесення недостовірних відомостей у листі відсутні.

В матеріалах справи міститься лист від 11 липня 2024 року, направлений EXPORT TRADE VT OOD на адресу позивача про те, що компанія EXPORT TRADE VT OOD не отримувала жодних офіційних запитів від Болгарської митниці про необхідність підтвердження преференційного походження товару «Арахіс смажений «ZIGI», який експортувався в Україну.

Крім того, позивач звернувся до Центрального митного управління Національного митного агентства Республіки Болгарії з запитом щодо сертифікату переміщення Євро.1 № A та отримав відповідь від про те, що митна адміністрація Болгарії не отримувала жодних запитів від митної адміністрації України щодо подальшої перевірки сертифікату переміщення Євро.1 № A.

Всі зазначені вище обставини були відомі відповідачу на час проведення перевірки. Отже, відповідач отримавши інформацію від митних органів Республіки Болгарії, мав обов`язок перевірити її відповідність та вчинити дії для з`ясування походження товару чи хоча б спростування факту його походження з ЄС, проте з боку відповідача не вчинено жодних дій щодо з`ясування обставин походження імпортованого позивачем товару. Єдиним доказом, який, на думку митного органу, свідчить про безпідставність застосування преференції при ввезенні позивачем товару є сертифікат з перевезення товару форми EUR.1 від 07.07.2023 року №А з відмітками у графі 14 «Результат перевірки».

В той же час, позивачем, під час проведення перевірки, подавались відповідачу документи, які в своїй сукупності свідчать про походження товару з ЄС, що підтверджують походження товару, зокрема:

копія довгострокової декларації постачальника продуктів з преференційним походженням від 05.07.2023 р., яким виробник товару «арахіс ZIGI» компанія The Bakers AD, задекларувало, що «арахіс ZIGI»: (а) є товаром, що вироблений в Болгарії (ЄС) компанією The Bakers AD, юридична адреса: місто Шумен, вул. Індустріальна, 13, код підприємства BG 205057968; (б) цей товар регулярно постачається компанією The Bakers AD на користь EXPORT TRADE VT OOD (компанії у якої позивач придбав товар); (в) цей товар знаходиться у межах правил продуктів з пільговим походженням з Україною;

копії санітарного сертифікату № BG 270233 від 05.07.2023 року, виданого Болгарським агентством з безпеки харчових продуктів Міністерства сільського господарства та продовольства Республіки Болгарія;

копія сертифікату якості №, від 05.07.2023 року, в якій зазначено, що товар «арахіс ZIGI» вироблений компанією The Bakers AD в ЄС; -

копії інвойсу № від 06.07.2023 року із зазначенням країни походження товару ;

копії пакувального листа до інвойсу № від 06.07.2023 року;

інформація, що міститься на офіційному сайті виробника товару The Bakers AD в мережі Інтернет.

У всіх наведених вище документах вказана країна походження товару - Республіка Болгарія.

Таким чином, позивачем надані документи, які складені виробником товару, його імпортером, державними органами Республіки Болгарії, які в своїй сукупності свідчить про походження товару з ЄС, їх не достовірність не спростована митними органами України чи Республіки Болгарія, тому оцінені судом документи підтверджують правильність застосування митної преференції під час імпорту товару.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 26 серпня 2024 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 320, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко