Справа № 400/9498/24
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2025-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2025 р. № 400/9498/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаМіністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, просп. Повітряних Сил, 6, м. Київ, 03049,
третя особаКвартирно-експлуатаційний відділ міста Миколаєва, просп. Миру, 62А, м. Миколаїв, 54056,
провизнання протиправною та скасуваннярішення від 18.07.2024 №130, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративни позовом до Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сили України та членів їх сімей жилими приміщеннями, оформлене протоколом від 18.07.2024 року № 130, в частині не погодження майстру сержанту ОСОБА_1 пропозиції про надання для постійного проживання шляхом виключення із числа службового житла квартири за адресою: АДРЕСА_2 ;

- зобов`язати Міністерство оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями розглянути облікову справу майстра - сержанта ОСОБА_1 та погодити його пропозицію про надання для постійного проживання шляхом виключення із числа службового житла квартири за адресою: АДРЕСА_2 з урахуванням висновків суду у цьому рішенні.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 15.09.2024 року його звільнено у відставку за станом здоров`я та виключено зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 . Позивач користується службовим житлом і перебуває на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 . Житлова комісія Військової частини НОМЕР_1 погодила забезпечення ОСОБА_1 постійним житлом шляхом виключення із числа службового. Проте, Комісія з контролю за забезпеченням військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, з посиланням на рішення МОУ від 31.08.2022 року № 20241/3/2 та рішення МОУ від 04.11.2022 року № 2551/3/5, якими призупинено виключення із числа службового житла, відмовила у погодженні. Позивач вважає це рішення протиправним, просить позов задовольнити.

Ухвалою від 15.10.2024 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін у судове засідання.

Відповідач проти позову заперечив, у відзиві зазначив, що рішенням заступника Міністра оборони України № 2551/з/5 від 04.11.2022 року, яке є чинним та має враховуватися військовими посадовими особами у своїй службовій діяльності, в умовах повномасштабної війни рф проти України чітко вказано нагальність питання забезпечення постійним житлом членів сімей визначеної категорії військовослужбовців. Після завершення бойових дій має бути проведена інвентаризація житлового фонду із урахуванням руйнувань внаслідок збройної агресії рф. Також відповідач зауважив, що порядок виключення житлового приміщення з числа службового та надання житлового приміщення для постійного проживання тотожні, оскільки порядок дій та кінцевий результат той самий, а саме, надання військовослужбовцям, які перебувають на квартирному обліку, постійного житла і таке надання здійснюється згідно з чергою. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом прийняття на облік (внесення до списків осіб, які користуються правом першочергового та позачергового отримання жилих приміщень). Відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

Третя особа подала до суд свої пояснення, з яких вбачається, що вона з позовом не погоджується з підстав, аналогічних викладеним відповідачем у відзиві. Просить у задоволенні позову відмовити.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 20.09.2024 року № 268 майстера-сержанта ОСОБА_1 , командира відділення радіозв`язку роти зв`язку Військової частини НОМЕР_3 , звільненого наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 15.09.2024 року №111-рс з військової служби в запас за станом здоров`я у зв`язку з інвалідністю, виключено зі списків по особовому складу та всіх видів забезпечення.

Позивач перебував на військовій службі у ЗСУ з 1987 року.

На день звільнення вислуга років позивача в календарному обчисленні склала 34 роки 05 місяців 16 днів, пільгова 00 років 06 місяців 08 днів.

Позивач перебуває на квартирному обліку військовослужбовців ЗСУ, які потребують поліпшення житлових умов: в першочерговій черзі як УБД, відповідно до протоколу засідання житлово комісії ВЧ НОМЕР_3 від 27.11.2012 року № 21, в позачерговій черзі за станом здоров`я відповідно до протоколу засідання житлово комісії ВЧ НОМЕР_3 від 18.11.2019 року № 41 складом сім`ї 3особи, разом з дружиною ОСОБА_2 , 1977 р.н., донькою ОСОБА_3 2003 р.н. та займає двокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_2 .

У зазначеній квартирі ОСОБА_1 разом з родиною проживає з 01.08.2019 року по теперішній час, оскільки іншого житла, що б належало йому на праві власності позивач не має. Участі в безоплатній приватизації житла ОСОБА_1 до теперішнього часу не брав.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4 , яке видане ВЧ НОМЕР_5 19.08.2017 року, позивач має право на пільги, як учасник бойових дій.

Відповідно до довідки до Акту огляду МСЕК серії 12 ААВ № 596942 від 08.08.2023 року позивачу надано ІІ групу інвалідності за загальним захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби.

04.04.2024 року позивач на підставі п. 3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою КМУ від 03.08.2006 року № 1081, звернувся до командира ВЧ НОМЕР_3 та усіма необхідними документами для вирішення питання реалізації права на забезпечення житлом для постійного проживання шляхом виключення займаної ним разом із сім`єю двокімнатної квартири АДРЕСА_3 зі списку «службового» житла.

Згідно з Витягом з протоколу засідання житлової комісії ВЧ НОМЕР_3 від 02.05.2024 року № 51 прийнято рішення відповідно до п.10 розділу 7 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом МОУ від 31.07.2018 року за № 380 про виділення постійного житлового приміщення з числа виключених службових погодити зміну статусу двокімнатної квартири АДРЕСА_3 з числа службового житла та забезпечити нею для постійного проживання майстру сержанту запасу ОСОБА_1 зі складом сім`ї три особи зі зняттям їх з квартирного обліку по Миколаївському гарнізону. Витягом із наказу командира ВЧ НОМЕР_3 № 69 від 07.05.2024 року погоджено забезпечення житловою площею для постійного проживання шляхом зняття статусу «службове» із вищезазначеного житла.

Облікова справа майстра-сержанта запасу ОСОБА_1 була направлена до Миколаївського КЕУ для подальшого її перенаправлення до розгляду Комісією з контролю за забезпеченням військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей Головного квартирно-експлуатаційного управління ЗСУ для узагальнення та винесення на розгляд Комісії з контролю.

Згідно довідки ВЧ НОМЕР_3 від 02.10.2024 року № 2462/372/3/2/232, майстер-сержант ОСОБА_1 у період з 10.08.2024 року по день звільнення 15.09.2024 року перебував за межами Миколаївського гарнізону в районі виконання спеціальних завдань. Після повернення, позивачу через колег стало відомо, що згідно протоколу засідання Комісії з Контролю № 130 від 18.07.2024 року йому було відмовлено у погодженні заяви щодо надання житла для постійного проживання шляхом виключення із числа службового з посиланням на рішення МОУ від 31.08.2022 року № 20241/3/2 та рішення МОУ від 04.11.2022 року № 2551/3/5 якими призупинено виключення із числа службового житла. При цьому згідно протоколу 11 членів Комісії проголосували «ЗА» (одноголосно) із зазначеного питання, а самі накази МОУ для ознайомлення надані не були. Офіційного листа з копією протоколу від КЕВ м. Миколаєва ОСОБА_1 до теперішнього часу не отримав.

Позивач вважає відмову Комісії з контролю та забезпечення військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей житловими приміщеннями, в погодженні його рапорту про виключення з числа службових квартири за адресою: АДРЕСА_2 протиправною, у зв`язку із чим вимушений звернутися до суду.

Приймаючи рішення у справі, суд вмиходить з наступгного:

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Визначення основних засад державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносин у цій галузі здійснюється Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII (далі Закон № 2011-ХІІ).

Згідно із ст. 1-2 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана з захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до ст. 2 Закону № 2011-ХІІ, ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах визначених законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону № 2011-ХІІ, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінету Міністрів України.

Військовослужбовцям, які мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення.

Механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, розвідувальних органів, посади в яких комплектуються військово-службовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі військові частини) після звільнення (далі військовослужбовці) та членів їх сімей, визначений Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року № 1081 (далі Порядок № 1081).

Відповідно до ч. 1 п. 3 Порядку № 1081, військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 календарних років і більше та члени їх сімей надається житло для постійного проживання.

Згідно із ч. 3 п. 3 Порядку № 1081, забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей для постійного проживання провадиться шляхом: надання новозбудованого житла, виключеного з числа службових, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Тобто, законодавством прямо передбачено право військовослужбовців самостійно визначатись, яким способом (шляхом) вони бажають реалізувати своє право на забезпечення житлом для постійного проживання.

Відповідно до ч. 12 п. 11 Порядку № 1081, виключення житлових приміщень з числа службового проводиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу.

Згідно із п. 22 Порядку № 1081, облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться в військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

Зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (далі - військовослужбовці), та членів їх сімей, у тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов (далі члени їх сімей), визначено Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженою Наказом Міністерства оборони України 31.07. 2018 року № 380 (далі Інструкція № 380).

Розділом 7 Інструкції № 380 врегульовано порядок та умови виключення квартир з числа службових.

За приписами п.10 цього розділу військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи ІІ групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу.

Оцінюючи відповідність обставин позивачки визначеним п. 10 розділу 7 Інструкції № 380 критеріям, суд зазначає таке.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач має вислугу станом на 15.09.2024 року у календарному обчисленні 34 роки 05 місяці 16 дні, у пільговому 00 років 00 місяців 08 дн. Згідно посвідчення НОМЕР_6 позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій.

Відповідно до довідки до Акту огляду МСЕК серії 12 ААВ № 596942 від 08.08.2023 року позивачу надано ІІ групу інвалідності за загальним захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби.

Позивач перебуває на квартирному обліку.

Під час проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_3 позивач отримав службове житло за адресою: кв. АДРЕСА_3 . Наразі в цій квартирі зареєстроване місце проживання позивача.

Отже, суд висновує, що наявні усі, визначені п. 10 Інструкції № 380, умови для реалізації права позивача на виключення житла, яке вона займає, з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання у встановленому порядку.

Відповідно до абз. 2 п. 10 розділу 7 Інструкції № 380, виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком.

Суд наголошує, що за наявності умов, визначених п. 10 Інструкції № 380, виключення житла зі службового здійснюється в порядку, визначеному пунктами 3-7 розділу 7 Інструкції № 380.

Так, п. 3 7 Інструкції № 380 передбачено, що для прийняття рішення про надання житлових приміщень для постійного проживання житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) розглядає документи облікових справ військовослужбовців.

Після розгляду документів облікової справи житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) приймає рішення про надання житлового приміщення для постійного проживання.

Затверджений командиром військової частини протокол засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) разом з обліковою справою направляється військовою частиною до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, що є підставою для видання наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.

На підставі отриманих документів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району готує список надання житлової площі для постійного проживання (далі Список надання постійного житла) (додаток 23).

Список надання постійного житла, підписаний начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, з обліковою справою військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) направляється до ГКЕУ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю.

Для розгляду Списку надання постійного житла Комісією з контролю на її засідання можуть запрошуватися голови житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій).

За результатами розгляду Списку надання постійного житла Комісія з контролю приймає рішення окремо щодо кожного військовослужбовця про:

погодження надання постійного житла;

відмову в погодженні надання постійного житла із зазначенням причини такої відмови.

Рішення Комісії з контролю оформлюється протоколом.

У разі прийняття Комісією з контролю рішення щодо відмови в погодженні надання постійного житла воно підлягає новому розподілу у встановленому цією Інструкцією порядку протягом одного місяця та є підставою для скасування наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.

Рішення Комісії з контролю є обов`язковим для виконання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, військовими комісаріатами та військовими частинами.

ГКЕУ на підставі рішення Комісії з контролю готує Список надання постійного житла у Збройних Силах України, що подається на затвердження заступнику Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків).

Затверджений Список надання постійного житла у Збройних Силах України є підставою для оформлення протягом десяти робочих днів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району та подання до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради документів для видачі ордеру на постійну житлову площу, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення.

До виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району надає облікову справу військовослужбовця разом з витягом із Списку надання постійного житла у Збройних Силах України, копію протоколу житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії), витяг із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.

З аналізу наведених норм вбачається, що діючим законодавством передбачено чітко визначену послідовну процедуру виключення отриманого військовослужбовцем житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання, складовими частинами якої (процедури) є: розгляд житловою комісією військової частини документів облікових справ військовослужбовців та прийняття відповідного рішення; направлення військовою частиною до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району затвердженого командиром військової частини протоколу засідання житлової комісії військової частини; підготовка КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району списку надання житлової площі та направлення його (з відповідними додатковими матеріалами) до ГКЕУ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю; підготовка ГКЕУ (за умови наявності рішення про погодження) Списку надання постійного житла у Збройних Силах України та подання його на затвердження заступнику Міністра оборони України, після затвердження якого здійснюється оформлення КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району документів для видачі відповідного ордеру, який подається до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради разом з обліковою справою військовослужбовця разом з витягом із Списку надання постійного житла у Збройних Силах України, копію протоколу житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії), витяг із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.

Зважаючи на службовий статус квартири АДРЕСА_3 , позивач звернувя до Військової частини НОМЕР_3 із заявою щодо зміни статусу квартири.

Житловою комісією Військової частини НОМЕР_3 було прийняте рішення щодо виключення з числа службового житла квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується Протоколом житлової комісії військової частини від 02.05.2024 року № 51, та затверджене наказом командира військової частини НОМЕР_3 (з адміністративно-господарської діяльності) від 07.05.2024 року № 69.

Судом встановлено, що позивачем вчинено всіх передбачених чинним законодавством дій, спрямованих на отримання постійного житла шляхом виключення його житла з числа службового.

Як вже зазначено вище, Комісією з контролю за забезпеченням військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей було відмовлено позивачу у погодженні заяви щодо надання житла для постійного проживання шляхом виключення із числа службового.

Суд відхиляє посилання в обґрунтування відмови на рішення Міністра оборони України від 31.08.2022 року № 20241/3/2 і рішення заступника Міністра оборони України від 04.11.2022 року № 2551/3/5, оскільки зазначеними рішеннями не внесено змін до актів, якими врегульовано порядок надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання шляхом виключення його житла з числа службового.

На цей час не прийнято у встановленому порядку жодних правових норм, які б обмежували встановлену п. 10 Інструкції № 380 та ч. 3 п. 3 Порядку житлову пільгу щодо можливості реалізації права позивача на виключення його квартири з числа службових.

Конституційний Суд неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, які потребують додаткових гарантій держави, зокрема, гарантії соціального захисту. До них, насамперед, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах СБУ, податковій, міліції, прокуратурі, тощо (рішення КСУ від 06.07.1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій, гарантій).

Також, суд не приймає до уваги посилання відповідача у відзиві на те, шо позивач має забезпечуватись житлом для постійного проживання з житлового фонду МО згідно з чергою, визначеною часом прийняття на облік, а порушення черговості призведе до порушення конституційних прав на житло інших військовослужбовців, оскільки черговість підлягає врахуванню саме при забезпеченні житлом для постійного проживання.

Суд зауважує, що реалізація забезпечення постійним житлом шляхом його виключення з числа службових жодним чином не пов`язується з наявністю квартирної черги особи, яка обрала такий спосіб забезпечення житлом.

Відтак, суд приходить до висновку, що Комісія з контролю за забезпеченням військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей, відмовляючи у погодженні надання позивачці житла з виключенням наданого житла з числа службового в постійне проживання зі зняттям з квартирного обліку, діяла не у спосіб, встановлений законом, всупереч вимогам Інструкції № 380, чим порушила права позивачки.

Як наслідок, підлягає задоволенню позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сили України та членів їх сімей жилими приміщеннями, оформлене протоколом від 18.07.2024 року № 130, в частині не погодження майстру сержанту ОСОБА_1 пропозиції про надання для постійного проживання шляхом виключення із числа службового житла квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Визначаючись з способом захисту порушеного права суд зважує на таке:

Згідно п.п. 10, 11 розділу ІІ Інструкції № 380 основними завданнями Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей є: контроль за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями; контроль за правильністю призначення виплат військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення; перевірка законності взяття та перебування на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання.

Комісія з контролю за забезпеченням військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей відповідно до визначених завдань має право приймати рішення щодо: погодження рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) про надання військовослужбовцям та членам їх сімей жилої площі для постійного проживання або виплату грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення; погодження рішення житлової комісії військової частини про надання військовослужбовцям та членам їх сімей службових жилих приміщень; перегляду раніше прийнятих рішень Комісії з контролю.

У разі непогодження рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) Комісія з контролю повертає документи на доопрацювання із відповідним обґрунтуванням. Рішення Комісії з контролю оформлюється протоколом, який підписується членами комісії, що були присутні на засіданні житлової комісії, та затверджується головою Комісії з контролю. Протоколи обліковуються та зберігаються в ГКЕУ у встановленому порядку.

Таким чином, Комісія з контролю за забезпеченням військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей Міноборони має за результатами розгляду списку надання житлової площі для постійного проживання вирішити питання погодження надання постійного житла (у випадку позитивного вирішення питання), а заступник Міністра оборони України затвердити погоджений список.

Зазначена процедура встановлена Інструкцією № 380 й суд не може зобов`язувати Міністерство оборони України діяти у спосіб, що не відповідатиме встановленій процедурі, а тому, оскільки становище сторін спірних правовідносин внаслідок скасування рішення, оформленого протоколом від 18.07.2024 року № 130 повертається у попередній стан (в частині, яка стосується позивача), то за таких обставин Комісія з контролю за забезпеченням військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей має повноваження погодити чи не погодити надання житла для постійного проживання з прийняттям відповідного обґрунтованого рішення, з посиланням на норми чинного законодавства.

Отже, на думку суду, після визнання протиправним та скасування спірного рішення Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, яке відображене в протоколі від 18.07.2024 року № 130, яким ОСОБА_1 відмовлено в погодженні зняття з квартири статусу «службове» для забезпечення його постійним житлом, питання щодо погодження зняття статусу «службове» з квартири за адресою: АДРЕСА_2 , має бути повторно розглянуто Комісією з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Наведений спосіб відновлення порушеного права відповідає порядку виключення з числа службового житла та надання для постійного проживання, встановленому Інструкцією № 380.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 139, 241 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ) до Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (просп. Повітряних Сил, 6, м. Київ, 03049, ), за участю третьої особи Квартирно-експлуатаційний відділ міста Миколаєва (просп. Миру, 62А, м. Миколаїв, 54056, ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сили України та членів їх сімей жилими приміщеннями, оформлене протоколом від 18.07.2024 року № 130 в частині не погодження майстру-сержанту ОСОБА_1 пропозиції про надання для постійного проживання шляхом виключення із числа службового житла квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

3. Зобов`язати Міністерство оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями повторно розглянути облікову справу майстра-сержанта ОСОБА_1 щодо надання йому для постійного проживання шляхом виключення із числа службового житла квартири за адресою: АДРЕСА_2 , з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

4. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 27.05.2025 року.

Суддя О.В. Малих