Справа № 520/6443/25
Суддя: Пасечнік О.В.
Дата ухвалення: 2025-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 р. № 520/6443/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пасечнік О.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області (вул. Зміївська, буд. 48,с-ще Безлюдівка,Харківський р-н, Харківська обл.,62489, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд:

1. Визнати протиправними дії Безлюдівської селищної ради Харківської області щодо надання листами вих.№03-18/34, вих.№03-18/35, вих.№03-18/36, вих.№03-18/37, вих. №03-18/38, вих.№03-18/41, вих.№03-18/42, вих.№03-18/43 (відповідно) від 14.03.2025 неповної інформації на інформаційні запити №10, №11, №12, №13, №14, №17, №18, №19 від 07.03.2025 р. позивача .

2. Зобов`язати Безлюдівську селищну раду Харківської області повторно розглянути запити №10, №11, №12, №13, №14, №17, №18, №19 від 07.03.2025 р. позивача, надавши точну, повну та достовірну запитувану в ньому інформацію та документи відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 ) з Безлюдівської селищної ради Харківської області (62489, Харківська область, Харківський район, смт.Безлюдіка, вул.Зміївська, 48, ) витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції в сумі 6000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами розгляду звернень листами вих.№03-18/34, вих.№03-18/35, вих.№03-18/36, вих.№03-18/37, вих.№03-18/38, вих.№03-18/41, вих.№03-18/42, вих.№03-18/43 (відповідно) від 14.03.2025 надано відповіді на електронну пошту позивача , якими відповідач зазначив, що Безлюдівська селищна рада не є розпорядником інформації, яка запитується в запитах №10, №11, №12, №13, №14, №17, №18, №19 від 07.03.2025 р. Також листами вих.№03-18/34, вих.№03-18/35, вих.№03-18/36, вих.№03-18/37, вих.№03-18/38, вих.№03-18/41, вих.№03-18/42, вих.№03-18/43 (відповідно) від 14.03.2025, Відповідач зазначив, що Безлюдівська селищна рада в процесі надання адміністративних послуг є органом, який передає інформацію яка запитується у запитах від фізичних та юридичних осіб, органам державної влади в особі відповідних Міністерств. Тому, Відповідач запропонував для отримання інформації звернутись з відповідними запитами до Міністерства інфраструктури України, Міністерства юстиції України, Державної міграційної служби України та Міністерства соціальної політики України.

Ухвалою судді відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження доставлена відповідачу до електронного кабінету в системі " Електронний суд", що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого виклав свої заперечення проти позову, зазначивши, що держателями реєстрів і розпорядниками (володільцями) інформації, що запитувалась позивачем у запитах №№ 10, № 11, № 12, № 13, № 14, № 17, № 18, № 19 від 07.03.2025 р., в залежності від змісту запитуваної інформації є Міністерство інфраструктури України, Міністерство соціальної політики України, Міністерство юстиції України, які накопичують, обробляють і зберігають відповідну інформацію у своїх реєстрах відповідно до покладених на них повноважень і відповідно до визначеної компетенції, то Безлюдівська селищна рада Харківського району Харківської області не володіє і не зобов`язана володіти відповідно до компетенції органу місцевого самоврядування інформацією, яка запитувалась позивачем у вищезазначених запитах.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, згідно якої заперечив проти доводів позивача, викладених у відзиві на позовну заяву, та підтримав свою позицію, викладену в позовній заяві.

Відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив, згідно яких зазначив про необґрунтованість позову та про відсутність порушеного права позивача.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України), суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Позивач, відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації», звернувся до Безлюдівського селищного голови з запитами №10, №11, №12, №13, №14, №17, №18, №19 на отримання публічної інформації, в яких просив надати повний перелік площ, проспектів, вулиць, узвозів, провулків, в`їздів, проїздів, скверів, бульварів, парків, розташованих на території с. Подольох, с. Котляри, с. Кирсанове, с. Темнівка, с. Шубіне, с. Мовчани, с. Лизогубівка, с. Хмарівка (відповідно), вказавши їх протяжність.

А також, просив надати повний перелік домоволодінь на території с. Подольох, с. Котляри, с. Кирсанове, с. Темнівка, с. Шубіне, с. Мовчани, с. Лизогубівка, с. Хмарівка (відповідно), вказавши назву вулиці, нумерацію будинку, кількість зареєстрованих мешканців, кількість зареєстрованих ВПО за відповідною адресою.

За результатами розгляду звернень листами вих.№03-18/34, вих.№03-18/35, вих.№03-18/36, вих.№03-18/37, вих.№03-18/38, вих.№03-18/41, вих.№03-18/42, вих.№03-18/43 (відповідно) від 14.03.2025 надано відповіді на електронну пошту позивача , якими відповідач зазначив, що Безлюдівська селищна рада не є розпорядником інформації, яка запитується в запитах №10, №11, №12, №13, №14, №17, №18, №19 від 07.03.2025 р.

Також листами вих.№03-18/34, вих.№03-18/35, вих.№03-18/36, вих.№03-18/37, вих.№03-18/38, вих.№03-18/41, вих.№03-18/42, вих.№03-18/43 (відповідно) від 14.03.2025, відповідач зазначив, що Безлюдівська селищна рада в процесі надання адміністративних послуг є органом, який передає інформацію яка запитується у запитах від фізичних та юридичних осіб, органам державної влади в особі відповідних Міністерств. Тому, Відповідач запропонував для отримання інформації звернутись з відповідними запитами до Міністерства інфраструктури України, Міністерства юстиції України, Державної міграційної служби України та Міністерства соціальної політики України.

Важаючи, що Безлюдівська селищна рада Харківського району Харківської області порушила право позивача на доступ до інформації, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Відповідно вимог статті 5 Закону України "Про інформацію" кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, врегульовано Законом України Про доступ до публічної інформації від 13.01.2011 № 2939-VI (далі за текстом - Закон № 2939-VI).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону № 2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, приписи чинного законодавства надають будь-якій фізичній особі звернутися до відповідного розпорядника публічної інформації із запитом про надання інформації.

При цьому Законом № 2939-VI регламентований порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації.

Відповідно до положень статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Право на доступ до публічної інформації гарантується обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом (п.1 ч.1 ст.3 Закону № 2939-VI).

Відповідно до пункту 2 статті 5 Закону України № 2939-VI право на доступ до публічної інформації забезпечується шляхом надання відповіді на інформаційний запит.

Згідно з приписами частин першої, другої статті 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Вимоги щодо запиту на інформацію вістановлені частиню 5 статті 5 Закону України № 2939-VI.

Так, запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 13 Закону № 2939-VІ розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них;

5) юридичні особи публічного права, державні/комунальні підприємства або державні/комунальні організації, що мають на меті одержання прибутку, господарські товариства, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді, - щодо інформації про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага їх керівника, заступника керівника, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради.

До розпорядників інформації, зобов`язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб`єкти господарювання, які володіють: 1) інформацією про стан довкілля; 2) інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту; 3) інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров`ю та безпеці громадян; 4) іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).

На розпорядників інформації, визначених у пунктах 2, 3, 4 частини першої та в частині другій цієї статті, юридичних осіб публічного права з числа розпорядників інформації, визначених у пункті 5 частини першої цієї статті, вимоги цього Закону поширюються лише в частині надання відповідної інформації за запитами.

Частина 1 ст. 20 Закону № 2939-VI зобов`язує розпорядника інформації надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Статтею 22 Закону № 2939-VI передбачено право розпорядника інформації відмовити в задоволенні запиту, якщо: розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону).

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації (частина друга статті 22 Закону № 2939-VI).

У силу ч. 3 ст. 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

За приписами ч. 4 ст. 22 Закону № 2939-VI у відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: 1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату відмови; 3) мотивовану підставу відмови; 4) порядок оскарження відмови; 5) підпис.

Отже, системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право скористатися своїм правом на подання інформаційного запиту у встановленому законодавством порядку, якому кореспондує обов`язок розпорядника інформації надати на нього відповідь. При цьому, незалежно від результатів розгляду запиту про надання інформації (його задоволення чи відмова в задоволенні, відстрочка в задоволенні, перенаправлення належному розпоряднику, тощо) такий суб`єкт зобов`язаний проінформувати про це заявника з дотриманням вимог.

Так, матеріалами справи підтверджується, що позивач 07.03.2025 звернувся до Безлюдівського селищного голови з запитами №10, №11, №12, №13, №14, №17, №18, №19 на отримання публічної інформації, в якому просив надати повний перелік площ, проспектів, вулиць, узвозів, провулків, в`їздів, проїздів, скверів, бульварів, парків, розташованих на території с. Подольох, с. Котляри, с. Кирсанове, с. Темнівка, с. Шубіне, с. Мовчани, с. Лизогубівка, с. Хмарівка (відповідно), вказавши їх протяжність.

А також, просив надати повний перелік домоволодінь на території с. Подольох, с. Котляри, с. Кирсанове, с. Темнівка, с. Шубіне, с. Мовчани, с. Лизогубівка, с. Хмарівка (відповідно), вказавши назву вулиці, нумерацію будинку, кількість зареєстрованих мешканців, кількість зареєстрованих ВПО за відповідною адресою.

Безлюдівська селищна рада Харківського району Харківської області надала позивачу відповіді на його запити листами вих.№03-18/34, вих.№03-18/35, вих.№03-18/36, вих.№03-18/37, вих.№03-18/38, вих.№03-18/41, вих.№03-18/42, вих.№03-18/43 (відповідно) від 14.03.2025, в яких зазначила, зокрема, що Безлюдівська селищна рада Харківського району Харківської області не є розпорядником інформації. Згідно листів запропоновано позивачу звернутися відповідними запитами до Міністерства інфраструктури України, Міністерства юстиції України, Державної міграційної служби України та Міністерства соціальної політики України.

Аналізуючи вищенаведені положення законодавства, суд зазначає, розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.

Однак, зазначених дій відповідач не вчинив; листи відповідача вих.№03-18/34, вих.№03-18/35, вих.№03-18/36, вих.№03-18/37, вих.№03-18/38, вих.№03-18/41, вих.№03-18/42, вих.№03-18/43 (відповідно) від 14.03.2025 та матеріали справи таких відомостей не містять.

На переконання суду, зміст листів відповідача вих.№03-18/34, вих.№03-18/35, вих.№03-18/36, вих.№03-18/37, вих.№03-18/38, вих.№03-18/41, вих.№03-18/42, вих.№03-18/43 (відповідно) від 14.03.2025 не містить конкретної відповіді по суті поставлених у заяві позивача запитань, що свідчить про те, що відповідач не розглянув належним чином заяв позивача №10, №11, №12, №13, №14, №17, №18, №19 від 07.03.2025 та не надав запитувану позивачем інформацію або мотивовану відмову у наданні такої інформації із повідомленням причин цієї відмови, а також не вчинив дій щодо перенаправлення запиту позивача до органу, який, на думку відповідача, є розпорядником запитуваної інформації.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що відповідач під час розгляду справи не довів правомірності своїх дій (бездіяльності).

За таких обставин, враховуючи, що надана відповідачем відповідь на заяву позивача листами вих.№03-18/34, вих.№03-18/35, вих.№03-18/36, вих.№03-18/37, вих.№03-18/38, вих.№03-18/41, вих.№03-18/42, вих.№03-18/43 (відповідно) від 14.03.2025 не відповідає вимогам обґрунтованості та вмотивованості, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, з метою ефективного захисту прав позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправними дій відповідача при розгляді заяв позивача №10, №11, №12, №13, №14, №17, №18, №19 від 07.03.2025та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяви позивача №10, №11, №12, №13, №14, №17, №18, №19 від 07.03.2025.

При цьому, суд зазначає, що оскільки відповідач не розглянув належним чином заяву позивача, підстави для задоволення вимоги про зобов`язання Безлюдівської селищної ради Харківської області надати точну, повну та достовірну запитувану в ньому інформацію та документи відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" відсутні.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 2-5 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 9 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Тобто, розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт.

На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6000,00 грн до суду надано копії наступних документів: договору № 17/03/25 про надання правничої допомоги від 17.03.2025; ордеру серії АН № 1645644 на представництво інтересів ОСОБА_1 адвокатом Голубовим Сергієм Геннадійовичем; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Голубова Сергія Геннадійовича серії ДН №5493 від 29.05.2019, виданого Радою адвокатів Донецької області; детального опису виконаних робіт адвокатом та здійснених ним витрат часу для надання правничої допомоги; рахунку для сплати правничої допомоги адвоката від 10.04.2025.

Дослідивши подані позивачем документи щодо надання правничої допомоги позивачу судом встановлено, що згідно з Договором про надання правничої допомоги № 17/03/25 від 17.03.2025, укладеним між ОСОБА_1 та адвокатом Голубовим Сергієм Геннадійовичем, що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН № 5493 від 29.05.2019, виданого Радою адвокатів Донецької області, останній зобов`язується протягом визначеного в договорі терміну надавати Клієнту за винагороду (гонорар) юридичні послуги (надалі іменовані «Послуги») з представництва і захисту його (Клієнта) прав і законних інтересів в системі загальних судів України, у справі Клієнта щодо складання та подання позовної заяви до Харківського окружного адміністративного суду з питання оскарження протиправних дій та бездіяльності Безлюдівської селищної ради щодо надання неповної інформації на запити №10, №11, №12, №13, №14, №17, №18, №19 від 07.03.2025 р. про отримання публічної інформації.

Вищезазначеним Договором сторонами визначено розмір оплати праці (гонорару) адвоката, а саме 6 000,00 грн. (п. 5.1. Договору)

Згідно детального опису виконаних робіт адвокатом та здійснених ним витрат часу для надання правничої допомоги від 10.04.2025, адвокатом надані наступні види правничої допомоги:

1) попереднє вивчення матеріалів, формування позиції та консультування - 1 год.;

2) опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, та вивчення судової практики - 2 год.;

3) складання та подання позовної до Безлюдівської селищної ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - 3 год.;

4) ознайомлення з відзивом на позов, підготовка, складання та подання відповіді на відзив відповідача по справі № 520/6443/25.

Загальний час роботи адвоката складає 8 годин. Загальна вартість послуг адвоката - 6000,00 грн.

Згідно наданого рахунку для сплати правничої допомоги адвоката від 10.04.2025, сума гонорару сплачується клієнтом протягом тридцяти днів з часу набуття законної сили рішенням суду по справі № 520/6443/25.

Суд враховує, що цей спір виник у справі незначної складності та не характеризується наявністю виключної правової проблеми, значним суспільним інтересом до її розгляду, великою кількістю зібраних і поданих до суду доказів тощо.

Матеріали справи не містять відомостей про збирання представником позивача доказів задля звернення до суду, обсяг наданих письмових доказів є незначним; всі надані докази наявні у позивача.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників, судові засідання не проводились. Адвокат не відвідував суд для з`ясування обставин справи, не ознайомлювався з матеріалами справи.

Зазначена справа належить до справ незначної складності, а тому написання позовної заяви, яка здебільшого містить цитовані норми законодавчих актів, не вимагало значного обсягу юридичної і технічної роботи, не потребувало тривалого часу та надмірних зусиль адвоката.

Суд акцентує увагу на тому, що особа має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Верховний Суд у постанові від 11.12.2019 у справі №545/2432/16-а зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

За обставин цієї справи суд, окрім вищенаведеного, також враховує, що визначений адвокатом розмір гонорару є непомірно завищеним щодо предмета спору.

Верховний Суд у постанові від 26.06.2019 у справі №200/14113/18-а звернув увагу на те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України" заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Окрім того, з програми "Діловодство спеціалізованого суду" судом встановлено, що позивачем за участі адвоката Голубова Сергія Геннадійовича у 2025 році подавалися до Харківського окружного адміністративного суду позови фактично аналогічного змісту щодо ненадання повної інформації на його запит (справи № 520/1286/25, № 520/5041/25, №520/5082/25), але до інших відповідачів, з тим самим фактичним та нормативним обґрунтуванням та зазначенням вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 6000,00 грн у кожній справі. Так само за 2024 рік позивачем подано до Харківського окружного адміністративного суду більше 20 позовних заяв за участі зазначеного представника за аналогічних обставин.

У даній справі представником позивача складено та подано до суду через систему "Електронний суд" позовну заяву, яка за фактичним та нормативним обґрунтуванням повторює вищезазначені позовні заяви, подані представником позивача до Харківського окружного адміністративного суду, а також відповідь на відзив, яка фактично повторює зміст позовної заяви. Інших дій представником позивача під час розгляду даної справи не вчинялося.

При цьому, суд зазначає, що в зазначеній категорії справ подання відповіді на відзив, відповідно до приписів статті 263 КАС України, взагалі не передбачено. Отже, фахівцю в галузі права, який є адвокатом, про визначені законодавством приписи відомо.

Так, при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 19.09.2019 у справі №826/8890/18.

Виходячи з вищеописаних обставин справи, зважаючи на те, що підготовлена представником позивача позовна заява не потребує значних затрат часу для її складення, суд, оцінивши надані представником позивача докази у їх сукупності, враховуючи принципи обґрунтованості, співмірності й пропорційності судових витрат, дійшов висновку про необхідність зменшення витрат на професійну правничу допомогу у цій справі до 1000,00 грн.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області (вул. Зміївська, буд. 48,с-ще Безлюдівка,Харківський р-н, Харківська обл.,62489, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області при розгляді запитів №10, №11, №12, №13, №14, №17, №18, №19 від 07.03.2025 р. ОСОБА_1 .

Зобов`язати Безлюдівську селищну раду Харківського району Харківської області повторно розглянути запити №10, №11, №12, №13, №14, №17, №18, №19 від 07.03.2025 р. ОСОБА_1 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн (одна тисяча гривень 00 копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території Харківської області повний текст рішення складено 28.05.2025 року.

Суддя Пасечнік О.В.