Справа № 160/7227/25
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2025 рокуСправа №160/7227/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просить:
Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що 22.11.2024 року за результатами перевірки ФОП ОСОБА_1 представниками Головного управління ДПС у Дніпропетровський області складено акт фактичної перевірки, на підставі якого були прийняті податкові повідомлення-рішення про застосування до ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій. Позивач не погоджується з висновками в акті перевірки та податковими повідомленнями-рішеннями відповідача, вважає їх протиправними. Відповідач не врахував документи, які були надані позивачем згідно опису від 15.11.2024 року, а також не врахував документи, надані позивачем як додатки до заперечень на акт.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі №160/7227/25. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1,2 ст.257, ч.1 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
За ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, заперечуючи позовні вимоги, вказало наступне.
Позивач стверджує, що наказ на проведення перевірки не містить будь-яких посилань на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки та не відповідає положенням Податкового кодексу України, оскільки з його змісту неможливо встановити, що саме слугувало підставою для призначення такої перевірки.
Наказ ГУ ДПС у Дніпропетровській області №5581-п від 08.11.2024р. «Про проведення фактичної перевірки» винесений на підставі пп.80.2.3 п.80.2 ст.80 ПК України з метою здійснення контролю за дотриманням суб`єктами господарювання порядку здійснення, ведення касових операцій, наявності ліцензій та дозвільних документів, вимог законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін та граничних рівнів торговельної надбавки (націнки), дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками.
Відповідач звертає увагу суду на позицію Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду, згідно з яких контролюючому органу достатньо зазначити підпункт статті 80 ПК України у наказі на проведення перевірки.
Для підтвердження дотримання ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) норм Закону №265 в частині проведення розрахункових операцій через зареєстрований програмний реєстратор розрахункових операцій та надання в обов`язковому порядку розрахункового документу встановленої форми та змісту на повну суму операцій, проведених у безготівковій формі розрахунку з використанням електронного платіжного пристрою (терміналу), у вимозі запропоновано надати до перевірки банківські виписки.
Станом на 22.11.2024 року ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) банківські виписки до перевірки надані не були, чим порушено вимоги п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України.
Пунктом 85.4 ст. 85 ПК України визначено, що при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).
Аналогічно п. 85.8 ст.85 ПК України передбачено право посадових (службових) осіб контролюючих органів, які проводять перевірку, у випадках, передбачених ПК України, отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).
Тобто запитувати необхідні для здійснення перевірки документи є правом контролюючого органу, натомість надавати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки є саме обов`язком суб`єкта господарювання, який виникає після початку перевірки та не залежить від наявності вимоги про надання/витребування таких документів контролюючим органом.
Позивач у відповіді на відзив підтримав позовні вимоги.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) перебуває на обліку Головного управління ДПС у Дніпропетровській області як платник податків на спрощеній системі оподаткування.
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на 05.03.2025 позивач здійснює свою господарську діяльність за наступними кодами видів економічної діяльності: 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами (основний вид); 46.15 Діяльність посередників у торгівлі меблями, господарськими товарами, залізними та іншими металевими виробами; 46.18 Діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.36 Оптова торгівля цукром, шоколадом і кондитерськими виробами; 46.37 Оптова торгівля кавою, чаєм, какао та прянощами; 46.43 Оптова торгівля побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення; 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 46.52 Оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткуванням, деталями до нього; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.42 Роздрібна торгівля телекомунікаційним устаткуванням у спеціалізованих магазинах; 47.43 Роздрібна торгівля в спеціалізованих магазинах електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення; 47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах; 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 53.20 Інша поштова та кур`єрська діяльність; 63.99 Надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у.; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування; 72.20 Дослідження й експериментальні розробки у сфері суспільних і гуманітарних наук; 73.11 Рекламні агентства; 73.12 Посередництво в розміщенні реклами в засобах масової інформації; 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки; 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів; 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів; 77.33 Надання в оренду офісних машин і устатковання, у тому числі комп`ютерів; 77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у.; 95.22 Ремонт побутових приладів, домашнього та садового обладнання; 95.29 Ремонт інших побутових виробів і предметів особистого вжитку; 47.54 Роздрібна торгівля побутовими електротоварами в спеціалізованих магазинах.
Головним управлінням ДПС у Дніпропетровський області 08.11.2024 за № 5581-П з метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), керуючись ст. 19-1, ст. 20, пп 69.2-2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ, пп. 75.1 ст. 75, на підставі пп. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України прийнято наказ «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 )».
Посадовими особа Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на підставі ст. 20, ст. 80 Податкового кодексу України з питань дотримання вимог Податкового кодексу України, Кодексу законів про працю України, Законі України від 06.07.1995 №265/95-ВП «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями), від 01.06.2000 №1775-ІІІ «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» (зі змінами та доповненнями), від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального (зі змінами та доповненнями), Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 №148 (зі змінами та доповненнями) та інших нормативно-правових актів, що підлягають перевірці, було проведено перевірку господарської одиниці точки видачі «Техно Точка», що розташована за адресою: АДРЕСА_1 суб`єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 .
Результати перевірки оформлені актом фактичної перевірки від 22.11.2024 №3705/04/36/07/08/РРО/ НОМЕР_1 . Акт зареєстрований в органі ДПС за місцем державної реєстрації суб`єкта господарювання 25.11.2024.
За висновками перевірки встановлено наступні порушення:
п. 12. ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями);
п.85.2 ст. 85 Податкового кодексу України.
Позивачем 26.11.2024 на адресу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до акту фактичної перевірки були направлені заперечення.
На підставі вказаного акту перевірки Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області 12.12.2024 були прийняті податкові повідомлення-рішення:
Вищезазначені податкові повідомлення-рішення були оскаржені позивачем до Державної податкової служби України.
Рішенням Державної податкової служби України №6123/6/99-00-06-03-02-06 від 04.03.2025 ППР ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 12.12.2024 №№753000708, залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Не погодившись з прийнятими Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області податковими повідомленнями-рішеннями, позивач за захистом своїх порушених прав і інтересів звернувся з позовом до суду.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

За ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Податковим кодексом України.

Відповідно до підпунктів19-1.1.1,19-1.1.2 пункту 19-1.1 ст. 19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

За визначенням у пунктах 61.1,61.2 ст. 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Одним із способів здійснення податкового контролю є проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин (підп.62.1.3 п. 62.1 ст. 62 ПК України).

Відповідно до підп.20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, яка визначає повноваження контролюючих органів, контролюючі органи мають, зокрема, право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Пунктом75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно підп.75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки врегульований статтею 80 ПК України.

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (п.80.1 ст. 80 ПК України).

Позивач вважає, що фактична перевірка була проведена відповідачем без наявності на це законних підстав.

Відповідно до п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності , зокрема такої підстави:

підп. 80.2.3. п. 80.2 ст. 80 ПК України письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі незабезпечення можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, касових операцій, патентування або ліцензування.

Тобто, єдиною передумовою та підставою для призначення фактичної перевірки на підставі підп. . 80.2.3. п. 80.2 ст. 80 ПК України є отримане і оформлене в установленому законодавством порядку письмове звернення покупця (споживача) про вказане платником податку порушення..

Саме наявність та/або отримання письмового звернення покупця (споживача) є тією фактичною підставою для прийняття рішення про призначення фактичної перевірки, яке оформлюється у формі наказу і надає право контролюючому органу на його реалізацію шляхом проведення перевірки, за наслідками якої контролюючий орган має повноваження на прийняття відповідного рішення.

Верховний Суд у постанові від 26.03.2024 у справі №420/9909/23, ухваленої у складі Судової палати, сформулював висновки, за змістом яких підстави для призначення будь-якої перевірки чітко закріплені у нормах ПК України, за наявності яких у контролюючих органів виникає безпосередньо право на проведення перевірки, тоді як відображення цих підстав у наказі про призначення перевірки фактично є формалізацією у письмовій формі права на проведення перевірки, яке вже виникло. Безумовно, формалізація підстави для проведення перевірки у наказі має відповідати вимогам абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України. Під час вирішення питання щодо правомірності призначення і проведення перевірки, зокрема фактичної, необхідно надавати оцінку достатності змісту наказу в контексті чіткого визначення у ньому правової (юридичної) підстави проведення такої перевірки та існування відповідної фактичної підстави, яка є передумовою для її проведення.

Таким чином, у разі, якщо фактичною підставою для призначення фактичної перевірки стала наявність (отримання) письмового звернення покупця (споживача) , оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі незабезпечення можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, касових операцій, патентування або ліцензування, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.3 пункту 80.2 статті 80 ПК України повинен щонайменше зазначити про «наявність (отримання) письмового звернення покупця (споживача) щодо порушення або ж зазначити реквізити документа, який слугував приводом для призначення перевірки і містить таку інформацію.

Наказ контролюючого органу про проведення фактичної перевірки позивача не містить посилань на отримання письмового звернення покупця (споживача), не надано відповідачем доказів отримання такого звернення і окремо до суду, що свідчить про непідтвердження відповідачем правових підстав проведення фактичної перевірки.

Відповідачем було зроблено контрольну закупку товару на суму 27899,00 грн. за кошти, які не виділялись для цих цілей, що підтверджується самим відповідачем у відповіді від 04.12.2024р на адвокатський запит.

Щодо встановленого контролюючим органом порушення позивачем п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Відповідно до п.12 ст.3 зазначеного закону суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Правила ведення обліку товарних запасів, які поширюється на фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, які відповідно до Закону зобов`язані вести облік товарних запасів та здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку, та осіб, які фактично здійснюють продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такого ФОП визначені Порядком ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 03.09.2021 №496.

За визначеннями у п.2 розділу І Порядку №496 у цьому Порядку

документи, які підтверджують облік та походження товарів - Форма ведення обліку товарних запасів, визначена додатком до цього Порядку (далі - Форма обліку), та первинні документи;

первинні документи - опис залишку товарів на початок обліку, накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи, що містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару (найменування суб`єкта господарювання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (далі - РНОКПП) або код згідно з ЄДРПОУ суб`єкта господарювання, серія та номер паспорта / номер ID картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті), дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару.

Опис залишку товарів на початок обліку складається в довільній формі та має містити інформацію про: найменування товарів, наявних у такої ФОП на дату набуття ним обов`язку щодо ведення обліку товарних запасів, кількості таких товарів (із зазначенням одиниці виміру) та їх вартості, самостійно визначеної ФОП.

Відповідно до п. 11 розділу 2 Наказу №496 форма обліку, первинні документи, які підтверджують облік та походження товарів, надаються посадовій особі контролюючого органу на її вимогу під час проведення перевірки. У разі якщо оригінали первинних документів відсутні у місці продажу, посадовій особі контролюючого органу можуть бути надані копії таких первинних документів з подальшим пред`явленням їх оригіналів до закінчення перевірки (за потреби). Такі документи надаються особисто ФОП або особою, яка фактично здійснює продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такої ФОП. Форма обліку в електронній формі на вимогу посадових осіб контролюючого органу має бути візуалізована у форматі, який дозволяє такій особі здійснити його перегляд та/або копіювання.

Форма ведення обліку товарних запасів ведеться позивачем в електронній формі, яка та під час перевірки була візуаліована та переглянута представниками контролюючого органу. У відповідача питання щодо ведення цієї форми були відсутні , в акті перевірки не відображено порушення ведення форми обліку товарних запасів.

Згідно опису товарів від 13.11.2024р, зробленого самим контролюючим органом, у місці продажу був наявний товар на суму 282584,00 грн., проте в акті перевірки зазначена зовсім інша вартість товару, а саме 895291,14 грн..

13.11.2024 Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулося до фізичної особи-підприємця з письмовою вимогою надати у зв`язку з проведенням фактичної перевірки наступні документи за перевіряємий період з 13.11.2024 по останній день перевірки:

1.Реєстраційні посвідчення РРО

2.Останню довідку про опломбування РРО.

3.Договори на обслуговування РРО з сервісними центрами.

4.Ліцензії (діючи та попередні (за попередні 3 роки).

5.Додатки до ліцензії з зазначенням даних РРО.

6.Договори про трудові відносини з найманими працівниками.

7. Договори оренди або документи щодо власності приміщення.

8.Накладні на товар, інші первинні документи щодо обліку та походження товару, книгу обліку доходів та витрат, журнали обліку товару (ТМЦ).

9.Фіскальні звітні чеки з РРо, контрольні стрічки з РРО.

10.Банківські виписки, документи на платіжний термінал.

11.Копію паспорту та коду.

12. Книгу обліку доходів.

У вимозі зазначено про необхідність надати документи 15.11.2024 за адресою: м. Дніпро, вул. Високовольтна, 24.

З матеріалів справи вбачається, що позивач відповідно опису документів, що передаються на виконання письмових вимог запиту від 13.11.2024 передав 15.11.2024 представнику відповідача (про що свідчать підписи осіб) наступні документи:

1. Заява про реєстрацію програмного реєстратора розрахункових операцій (Форма №1-ПРРО) фіскальний номер .

2. Договір оренди № 1 від 01.04.2024р; договір комісії № Д-3 від 01.07.2021р. з додатками (5шт.) (ТОВ « ТТЮА»).

3. Видаткова накладна (на комісію) №241113-01 від 13.11.2024р. ТОВ «ТТЮА (походження товарних залишків н станом на 13.11.2024р.).

4. Видаткова накладна (на комісію) №241113-02 від 13.11.2024р. ТОВ «ТТЮА» (походження товарних залишків станом на 13.11.2024р.).

5. Договір комісії №Д-3 від 01.07.2021р. з додатками (6 шт.) ПП «ТЕХНОМАСТЕР».

6. Видаткова накладна (на комісію) №241113-01 від 13.11.2024р. ПП «ТЕХНОМАСТЕР» (походження товарних залишків станом на 13.11.2024р.).

7. Видаткова накладна (на комісію) №241113-02 від 13.11.2024р. ПП «ТЕХНОМАСТЕР» (походження товарних залишків станом на 13.11.2024р.).

8. Договір комісії № Д-040222 від 04.02.2022р. з додатками (2 шт.) (ФОП ОСОБА_2 ).

9.Видаткова накладна (на комісію) №13112401 від 13.11.2024р. ФОП ОСОБА_2 (походження товарних залишків станом на 13.11.2024р.).

10. Видаткова накладна (на комісію) №13112402 від 13.11.2024р. ФОП ОСОБА_2 (походження товарних залишків станом на 13.11.2024р.).

11.Видаткова накладна (на комісію) №13112403 від 13.11.2024р. ФОП ОСОБА_2 (походження товарних залишків станом на 13.11.2024р.).

12. Видаткова накладна (на комісію) №13112404 від 13.11.2024р. ФОП ОСОБА_2 (походження товарних залишків станом на 13.11.2024р.).

13. Копія паспорту та коду ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що позивач реалізує побутову техніку на підставі укладених договорів комісії, який є одним із видів посередницьких договорів і передбачає обов`язок комісіонера за дорученням комітента від свого імені за певну винагороду продати належний комітенту товар.

Надані копії договору комісії з додатками і видаткових накладних ( на комісію) містять всі реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару (постачальник (Комітент), дати проведення операції (передання товарів, до договору комісії), найменування, кількість та вартість товару, а також найменування, кількість та вартість кожної окремої одиниці товару.

Вказані документи є первинними документами і не містять жодних зауважень контролюючого органу в акті перевірки щодо їх змісту і форми.

Щодо документів, які охоплюють облік та походження товарних запасів у період з 14.11.2024 по 21.11.2024 , то з огляду на письмову вимогу контролюючого органу надати документи 15.11.2024 року такі документи не могли бути надані.

В подальшому контролюючим органом не було пред`явлено вимог надати документи за період з 14.11.2024 по 21.11.2024.

22.11.2024 позивачем підписано пояснювальну записку, що до фактичної перевірки ним надано документи в повному обсязі, інших документів, що стосуються перевірки він не має.

Як зазначає позивач , вказана пояснювальна записка була написана ним під диктовку інспектора , який мотивував це формальністю необхідною для складання акту. Позивач був переконаний, що 15.11.2024 на вимогу контролюючого органу надав всі необхідні документи на вказану дату.

Разом з тим пунктом 86.7 ст. 86 ПК України передбачено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Відповідно до п.86.7.4 ст.86 ПК України під час розгляду матеріалів перевірки комісія з питань розгляду заперечень: встановлює, чи вчинив платник податку, щодо якого було складено акт перевірки, порушення податкового, валютного та/або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; при розгляді матеріалів перевірки контролюючим органом досліджуються всі наявні фактичні дані, що стосуються предмета розгляду, у тому числі документи, надані платником податків або витребувані у нього, письмові та усні пояснення платника податку, інші фактичні дані, що наявні або доступні контролюючому органу.

Позивачем за період з 14.11.2024 по 21.11.2024 були надані до заперечень на акт перевірки наступні документи:

1. Реєстр документів «Реалізація товарів і послуг» за 13 листопада 2024 року з коментарем, в якому вказано номер фіскального чеку, виданого кінцевому покупцю.

2. Картка рахунку 703, де відображена кур`єрська діяльність за період 13.11.2024.

3. Реєстр документів «Повернення товарів від покупця» за 13.11.2024.

4. Реєстр документів «Повернення товарів постачальнику» за 13.11.2024 з наданої інформацією якому комітенту повернутий товар.

5. Періодичний звіт від 13.11.2024 до 13.11.2024 (службовий чек з ПРРО (ФН ПРРО ).

6. Реєстр документів «Реалізація товарів і послуг» за 14.11.2024 21.11.2024 з коментарем, в якому вказано номер фіскального чеку, виданого кінцевому покупцю.

7. Періодичний звіт від 14.11.2024 до 21.11.2024 (службовий чек з ПРРО (ФН ПРРО ).

8. Реєстр документів «Надходження товарів і послуг» за 14.11.2024 21.11.2024 з наданої інформацією від якого комітента отриманий товар на комісію.

9. Реєстр документів «Повернення товарів від покупця» за 14.11.2024 21.11.2024.

10. Реєстр документів «Повернення товарів постачальнику» за 14.11.2024 21.11.2024 з наданої інформацією якому комітенту повернутий товар.

11. Картка рахунку 703, де відображена кур`єрська діяльність за період 14.11.2024 21.11.2024.

12.Видаткові накладні 35 шт. - первинні документи на підтвердження походження реалізованих товарів за період 14.11.2024-21.11.2024, згідно Реєстру документів «Надходження товарів і послуг» за 14.11.2024 21.11.2024 з наданої інформацією від якого комітента отриманий товар на комісію.

Таким чином, позивачем були надані документи, які підтверджують належним чином ведення обліку товарних запасів.

У постанові від 08 листопада 2021 у справі № 640/21601/19 Верховний Суд сформулював висновок, відповідно до якого, в частині ненадання документів під час здійснення податкового контролю склад вказаного правопорушення полягає саме в поведінці платника податків, направленої на ухилення ним від виконання обов`язку з надання контролюючим органам оригіналів чи копій документів на їх законну вимогу, тим самим створюючи перешкоди для здійснення податкового контролю. У той же час у разі відсутності підстав для висновку про створення перешкод у його здійсненні, в тому числі шляхом ухилення від надання документів чи їх копій, зокрема через поважні та об`єктивні причини, поведінку платника податків не можна кваліфікувати як таку, що утворює склад правопорушення, передбаченого пунктом 121.1 статті 121 ПК України.

Верховний Суд в постановах від 16 грудня 2024 року у справі № 640/21601/19, від 17 серпня 2023 року у справі № 380/8798/21, від 06 серпня 2019 року у справі № 160/8441/18 та від 29 травня 2020 року у справі № 826/27811/15 дійшов висновку, що у разі ненадання платником податків документів для проведення перевірки, у контролюючого органу є законні підстави провести перевірку з використанням наявної у нього податкової інформації щодо задекларованих позивачем сум податкових зобов`язань та визнати ці суми непідтвердженими документально.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Суд зазначає, що позивач не ухилявся від надання витребуваних контролюючим органом документів. Неналежне складання контролюючим органом письмової вимоги, а саме неправильне зазначення дати, до якої позивач повинен надати витребувані документи, спричинило несвоєчасне надання позивачем всіх документів.

Встановлені обставини свідчать про протиправність складеного відповідачем податкового-повідомлення рішення від 12.12.2024 року № та нарахування штрафних санкцій.

Суд зазначає, що за змістом п.12 ст. 3 Закону ст. 3 Закону № 265/95-ВР на суб`єкта господарювання покладено обов`язок надати контролюючим органам на початок проведення перевірки облікові документи, які на момент перевірки знаходяться у місці

В п. 10 Порядку №496, зазначено, що форма обліку, первинні документи на товари мають зберігатись у місці продажу (господарському об`єкті) до моменту вибуття останньої одиниці товару, відображеної в таких первинних документах.

Таким чином, оскільки платник податку не зобов`язаний зберігати безпосередньо у місці продажу облікові документи на товар, які вибули з місця продажу (реалізовані, списані тощо), то вимога контролюючого органу про надання документів, що стосуються товарів, які вибули, виходить за межі повноважень контролюючого органу в межах фактичної перевірки.

За правовою позицією Верховного Суду в постанові від 28.02.2018 у справі №810/3247/16, постанові від 07.08.2018 у справі №825/10/17, постанові від 30.04.2020 у справі №803/954/14 та постанові від 05.04.2023 у справі №420/7844/20, сама по собі відсутність на момент перевірки контролюючим органом первинних документів за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», не є підставою для застосування фінансової санкції, передбаченої статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Верховний Суд у постановах від 03.04.2019 у справі №812/1508/17 та від 05.03.2019 у справі №806/2402/16, стосовно застосування ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», зробив висновок, за якою відповідальність за правилами цієї статті настає виключно за реалізацію товарів, які необліковані у встановленому порядку.

З огляду на проведення розрахункових операцій через РРО/ПРРОЮ до позивача не можуть застосовані санкції передбачені статтею 20 Закону №265.

Відповідно до п.85.2. ст.85 ПК України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності) (п. 85.8. ст. 85 ПК України).

За п. 85.6 ст.85 ПК України у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Матеріали справи не містять складання такого акту.

Верховний Суд у постанові від 14.05.2019 у справі №813/110/15 наводить наступні висновки: «Оцінюючи правомірність податкового повідомлення-рішення, яким збільшено підприємству суми грошового зобов`язання за платежем інші фінансові санкції, суди попередніх інстанцій здійснили буквальний аналіз положень пункту 85.6 статті 85 Податкового кодексу України, за якою у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по-батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати.

Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис. Судами попередніх інстанцій встановлено, що податковим органом не надано відповідного акта, яким зафіксований факт ненадання підприємством відповідних документів, що обумовлює необґрунтованість та безпідставність застосування податковим органом фінансових санкцій, визначених оскаржуваним повідомленням-рішенням. Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що відсутність належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів щодо вчинення позивачем податкового правопорушення доводить безпідставність застосування штрафу відповідно до пункту 121.1 статті 121 Податкового кодексу України.»

Суд також зазначає, що банківський виписки і книга обліку доходів та витрат, які були витребувані контролюючим органом у письмовій вимозі, надаються в рамках документальної перевірки.

Відповідно до положень п. 75.1.2. ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Отже в порушення наведених вимог посадовими особами контролюючого органу були запитані документи, які можуть бути предметом документальної, а не фактичної перевірки.

Наведене свідчить також про протиправність податкового повідомлення-рішення від 12.12.2024 № та нарахування штрафних санкції за ним.

За ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, належними та допустимими доказами не довів обґрунтованість висновків про порушення позивачем податкового законодавства та не довів правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 8963,11 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №2116 від 04.03.2025.

Суд, керуючись положеннями ст. 139 КАС України, враховуючи задоволення позову вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 8963,11 грн .

Керуючись ст.ст.139, 242-246, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17А, м. Дніпро, 49005, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень -задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 12.12.2024 року №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 12.12.2024 року №.

Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17А, м. Дніпро, 49005, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у сумі 8963 (вісім тисяч дев`ятсот шістдесят три) грн. 11 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона