Справа № 216/268/25
Суддя: ЧИРСЬКИЙ Г. М.
Дата ухвалення: 2025-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 216/268/25
провадження №2-а/216/23/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

22 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді Чирського Г.М.,

за участі секретаря судового засідання Смолдирева М.Є., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача - Братухіна О.Ю. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 дистанційно адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 31 грудня 2024 року № 6-05/216271, -

ВСТАНОВИВ:

09.01.2025 р. позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним адміністративним позовом, в обґрунтування вимог якого зазначила, що державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Придніпровського округу Ляшенко I.B., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення від 25.12.2024 № 21671, який складено на підставі результатів проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) Державного підприємства «Кривбасшахтозакриття», затверджений наказом Державної екологічної інспекції Придніпровського округу від 17.12.2024 № 536-ТП про порушення вимог природоохоронного законодавства, винесла постанову про накладення адміністративного стягненні від 31.12.2024. № 6-05/216271.

У Постанові від 31.12.2024 встановлено, що ОСОБА_1 , працюючи на посаді начальника відділу екології Державного підприємства «Кривбасшахтозакриття», вчинила порушення: пункт 2,6 статті 110 Водного кодексу України, а саме: 25.12.2024 під час проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) ДП «Кривбасшахтозакриття», затвердженого наказом Державної екологічної інспекції Придніпровського округу від 17.12.2024 № 536-ТП, встановлено факт самовільного водокористування ДП «Кривбасшахтозакриття» здійснюється скидання забруднюючих речовин із надлишками зворотних вод із ставка-накопичувача балки Свистунова у р. Інгулець без документа дозвільного характеру - Дозволу на спеціальне водокористування, що передбачено ст.ст.44,48,49 Водного кодексу України, п. 70 Переліку документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності, п. 15,17 Правил охорони поверхневих вод від забруднення зворотними водами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.1995 № 465 (зі змінами). Оскаржу вальною постановою від 31.12.2024 визнано начальника відділу екології ДП «Кривбасшахтозакриття» ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.48 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розміру 136,00 грн.

Із Постановою від 31.12.2024 позивач не згодна повністю, вважає, що вона є протиправною та незаконною, винесеною з порушенням норм матеріального і процесуального права, виходячи із наступного. Відносно порушення вимог ст.ст. 44, 48, 49 Водного кодексу України позивачем зазначено, що одним з основних видів діяльності, згідно Статуту підприємства (нової редакції), затвердженого наказом Фонду державного майна України 10.02.2023 року № 241 є транзит та акумуляція зворотних шахтних вод гірничорудних підприємств Кривбасу в ставку - накопичувачу балки Свистунова. Згідно «Обстеження технічного стану ставка - накопичувача шахтних вод у балці Свистунова та паспортизація споруд» виконаного ПАТ «Український головний проектно - дослідний інститут з меліоративного і водогосподарського будівництва» (ПАТ «УКРВОДПРОЕКТ») у 2024 році визначено тип накопичувача - штучна гідротехнічна споруда - ставок для акумуляції шахтних вод. Ставок - накопичувач не має зв?язку з поверхневими водними об?єктами. В своїй плановій діяльності скид шахтних вод підприємство не здійснює. Відмінність цього ставка - накопичувача від інших аналогічних споруд складування промислових відходів та хвостів полягає в тому, що ставок - накопичувач у балці Свистунова (ємність) наповнюється шахтними водами інших суб?єктів господарювання, зокрема гірничорудних підприємствами Кривбасу (ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», ПрАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», АТ «Криворізький залізорудний комбінат», ПрАТ «Суха Балка») на підставі укладених відповідних договорів по транзиту, прийому і тимчасовій акумуляції шахтної води в ставок - накопичувач балки Свистунова та проведенню її скиду шляхом відкачування у річку Інгулець на підстав розпорядження Кабінету Міністрів України. Крім того, Договорами передбачено, що власником води є саме замовники послуг - гірничорудні підприємства та саме вони несуть повну відповідальність за її якість протягом всього періоду від приймання до скиду в р. Інгулець.

Державне підприємство «Кривбасшахтозакриття» не здійснює забір води з водних об`єктів та не використовує її в своїй господарській діяльності в розумінні ст.48 Водного кодексу У країни. У межвегетаційний період року ( з листопада по березень) здійснюється скид, з метою запобігання виникненню аварійної ситуації на ставку - накопичувачу шахтних вод у балці Свистунова та недопущення виникнення низки надзвичайних ситуацій та техногенних катастроф. Відповідно до ст.74 Водного кодексу України скид виконується на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України, згідно з регламентом періодичного скидання надлишків зворотних вод гірничорудних підприємств Кривбасу в межвегетаційний період, та здійснюється як протиаварійний захід. Позивач зазначає, що договори, укладені між Державним підприємством «Кривбасшахтозакриття» та гірничодобувними підприємствами на акумуляцію шахтних вод містять обов?язки підприємств щодо надання інформації про наявність забруднюючих речовин відкачаної шахтної води, відповідальності за перевищення концентрації забруднюючих речовин на скиді, а також розрахунок сплати за забруднюючими речовинами.

Позивач вважає, що посилання контролюючого органу на постанову Верховного Суду від 20.02.2024 по справі № 160/10310/20, в якій суд дійшов висновку щодо необхідності отримання ДП «КШЗ» дозволу на спеціальне водокористування взагалі є некоректним з огляду на те, що 17.11.2022 року постановою Верховного Суду у справі № 160/1611/20 за позовом Державного підприємства «Кривбасшахтозакриття» до Державної екологічної інспекції України про визнання протиправними та скасування пунктів припису, яким було, зокрема, зобов`язано підприємство отримати дозвіл на спеціальне водокористування.

В даній постанові Верховний Суд виснував про те, що діяльність Державного підприємства «Кривбасшахтозакриття» не викликає необхідність отримання дозволу на спеціальне водокористування за умови отримання цього дозволу гірничорудними підприємствами, за результатами господарської діяльності яких утворюються шахтні води.

Лише 20.02.2024 року Верховний Суд у аналогічній справі № 160/10310/20 відійшов від правового висновку - на діяльність підприємства поширюються вимоги, передбачені для спеціального водокористування, а на її суб`єкта, вимоги, що висуваються до суб`єкта спеціального водокористування.

Позивач зазначає, що у період з 2021 по 2024 роки, на виконання розпоряджень Кабінету Міністрів України, з боку контролюючого органу щорічно проводились позапланові заходи щодо перевірки за додержанням ДП «КШЗ» вимог індивідуального регламенту скидання надлишків зворотних вод гірничорудних підприємств. За результатами таких перевірок були складені Акти перевірок, в яких були відсутні вимоги щодо отримання дозволу на спеціальне водокористування.

Отже висування вимог щодо отримання дозволу на спеціальне водокористування за скиди минулих періодів, зазначених в Акті перевірки (2021-2022, 2022-2023, 2023-2024) є незаконним.

Щодо незаконності притягнення до адміністративної відповідальності позивач зазначає, що контролюючий орган постановою про накладення адміністративного стягнення від 31.12.2024 року № 6-05/216271 визнав її винною у вчиненні адміністративного правопорушення за скидання надлишків зворотних вод без дозвільного документу, яке, на думку Державної екологічної інспекції було здійснено у періоди: з 20.01.2021 р. по 15.03.2021 р. здійснювало скид надлишків зворотних вод зі ставка-накопичувача шахтних вод балки Свистунова у р. Інгулець відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 28.12.2020 № 1670-р; з 02.01.2022 по 04.03.2022 на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 28.12.2021 № 1736-р; з 10.11.2022 по 15.03.2023 на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.09.2022 № 853-р; з 26.01.2024 по 15.03.2024 на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.01.2024 № 42-p.

В той же час позивачка була прийнята на роботу до ДП «КШЗ» начальником відділу екології лише 01 березня 2024 року. Більш того, у період з 29 лютого 2024 року по 15 березня 2024 року контролюючий орган здійснив позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог індивідуального регламенту скидання надлишків зворотних вод гірничорудних підприємств Кривбасу із ставка - накопичувача балки Свистунова у межвегетаційний період 2023-2024 рр., про що був складений відповідний Акт перевірки, який не містить такого порушення як здійснення самовільного водокористування без Дозволу на спеціальне водокористування, та Припис від 19.03.2024, який не зобов`язує підприємство отримувати Дозвіл на спеціальне водокористування.

Крім того, позивач зазначає, що Припис від 03.01.2024 р. № 117/2-5-14.1/24 Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу, який складено за результатами здійснення позапланового державного нагляду (контролю), оскаржується ДП «Кривбасшахтозакриття» в порядку, визначеному статтею 21 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», до центрального органу виконавчої влади, зокрема Державної екологічної інспекції України, шляхом подання скарги від 08.01.2025 N? 15/01-08.

Враховуючи, що має місце спір між суб`єктом господарювання, ДП «Кривбасшахтозакриття», та контролюючим органом, Держекоінспекцією, зокрема оскарження вищевказаного Припису від 03.01.2024 р. № 117/2-5-14.1/24, в порядку визначеному законодавством, щодо визнання протиправним та скасування, отже відсутні події і складу адміністративного правопорушення. Отже, на думку позивача, висновки, викладені в постанові про накладання адміністративного стягнення від 31.12.2024 р. щодо наявності події порушення встановленого статтею 48 КУпАП, у період оскарження Припису від 03.01.2024 р. № 117/2-5-14.1/24, є передчасними.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2025 року справа розподілена та надійшла в провадження головуючого судді Чирського Г.М.

Ухвалою суду від 14.01.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

03.02.2025 року від представника відповідача до суду через «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) в період з 16.12.2024 по 27.12.2024 було здійснено позаплановий захід державного нагляду (контролю) ДП «Кривбасшахтозакриття», під час якого було встановлено, що підприємством здійснюється скид забруднюючих речовин із надлишками зворотних вод із ставка-накопичувача балки Свистунова у р. Інгулець без дозволу на спеціальне водокористування. Відповідальною посадовою особою за спірний напрямок діяльності підприємства є позивач - начальник відділу екології ДП «Кривбасшахтозакриття». У зв`язку з цим, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності. Щодо скидання забруднюючих речовин із надлишками зворотних вод із ставка_накопичувача балки Свистунова у р. Інгулець без документа дозвільного характеру Дозволу на спеціальне водокористування, відповідач зазначає, що одним із основних видів діяльності, згідно Статуту ДП «Кривбасшахтозакриття», затвердженого наказом Фонду Державного майна України 10.02.2023 року № 241, є забезпечення видобування залізної руди шляхом відведення та акумуляції шахтних вод (забезпечення захисту гірничодобувних підприємств Криворізького басейну), а не транзит та акумуляція зворотних шахтних вод гірничорудних підприємств Кривбасу в ставку накопичувачу балки Свистунова, як це зазначено в позовній заяві. Власником та експлуатуючою організацією ставка-накопичувача шахтних вод балки Свистунова, який знаходиться на південь від м. Кривий Ріг, в Широківському районі (Криворізькому) Дніпропетровської області, є ДП «Кривбасшахтозакриття», яке знаходиться в Криворізькому районі Дніпропетровської області. Відповідно до технічного проекту, ставок-накопичувач призначений для тимчасової акумуляції надлишку шахтних вод у вегетаційний період, із наступним його повним спорожненням (до рівня мертвого обсягу) в осінньо-зимовий період (міжвегетаційний період) з паралельним транзитом шахтних вод через чашу накопичувача в період їх скиду. Для уникнення аварії на ставку-накопичувачу щорічно виконуються заходи зі скиду надлишків шахтних вод з ставка-накопичувача, згідно регламенту скиду на основі розпорядження Кабінету Міністрів України «Про скид надлишків зворотних вод в р. Інгулець». Висновок Інспекції про необхідність отримання ДП «Кривбасшахтозакриття» дозволу на спеціальне водокористування в частині скидання забруднюючих речовин із надлишками зворотних вод зі ставка-накопичувача балки Свистунова у р. Інгулець узгоджується із Постановою Верховного Суду у складі судів Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 20.02.2024 у справі №160/10310/20. Незважаючи на вищезазначене, ДП «Кривбасшахтозакриття» здійснює скидання забруднюючих речовин із надлишками зворотних вод із ставка-накопичувача балки Свистунова у р. Інгулець без документа дозвільного характеру Дозволу на спеціальне водокористування.

На момент перевірки Терещенко О.В. вже 9 місяців як займала посаду начальника відділу екології ДП «Кривбасшахтозакриття». Також представник відповідача зазначає, що Терещенко О.В. було прийнято на посаду начальника відділу екології ДП «Кривбасшахтозакриття» 01.03.2024 року під час здійснення ДП «Кривбасшахтозакриття» скиду надлишків зворотних вод зі ставка-накопичувача шахтних вод балки Свистунова в р. Інгулець в період з 26.01.2024 по 15.03.2024 відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.01.2024 № 42-р «Про скидання надлишків зворотних вод у р. Інгулець». Проте, незважаючи на свої посадові обов`язки начальника відділу екології ДП «Кривбасшахтозакриття» та на Постанову Верховного Суду у складі судів Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 20.02.2024 (справа №160/10310/21) про необхідність отримання ДП «Кривбасшахтозакриття» дозволу на спеціальне водокористування в частині скидання забруднюючих речовин із надлишками зворотних вод зі ставка-накопичувача балки Свистунова у р. Інгулець, Терещенко О.В. не ініціювала та не здійснила заходи щодо отримання ДП «Кривбасшахтозакриття» дозволу на спеціальне водокористування в частині скидання забруднюючих речовин із надлишками зворотних вод зі ставка-накопичувача балки Свистунова у р. Інгулець.

14.02.2025 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено наступне. Щодо надання додаткових доказів у справі. На час подання позовної заяви до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Державне підприємство «Кривбасшахтозакриття» оскаржувало пункти Припису від 03.01.2024 р. № 117/2-5-14.1/24, складеного Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу за результатами здійснення позапланового державного нагляду (контролю), в порядку, визначеному статтею 21 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», до центрального органу виконавчої влади, зокрема Державної екологічної інспекції України, шляхом подання скарги від 08.01.2025 № 15/01-08, про що було зазначено у позовній заяві.

16.01.2025 року Державна екологічна інспекція України направила на підприємство лист № 222/2.3./7-25 «Про розгляд скарги на скасування пунктів 1 та 2 припису», яким відмовила у задоволенні скарги. ДП «КШЗ», не погоджуючись з висновками, викладеними у рішенні Державної екологічної інспекції України, оскаржила пункти Припису у судовому порядку, що підтверджується ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2025 року у справі № 160/3091/25 за позовом ДП «Кривбасшахтозакриття» до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу про визнання протиправними та зобов?язання вчинити певні дії. Отже, на теперішній час остаточне рішення щодо законності Припису відсутне.

Крім того, в позовній заяві зазначалось, що Державне підприємство «Кривбасшахтозакриття» зверталось до Державного агентства водних ресурсів України (ДЕРЖВОДАГЕНСТВО) з листом від 13.12.2024 р. (вих.№686/01-08) про надання інформації щодо стану вирішення питання про умови та механізм видачі дозволу на спецодокористування по скиду шахтних вод в річку Інгулець для підприємства.

13.01.2025 року за вих. № 193/5/4/11-25 ДЕРЖВОДАГЕНТСТВО направило відповідь, в якій зазначено, що після прийняття Агентством відновлення в експлуатацію закінченого будівництвом об?єкта «Нове будівництво трубопроводу для скиду шахтних вод з балки Свистунова у зв?язку з необхідністю ліквідації негативних наслідків, пов?язаних із знищенням Каховської гідроелектростанції, Дніпропетровська область, передбачених порядком реалізації експериментального проекту з будівництва магістральних водогонів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.2023 № 566 та передачі його до комунальної власності територіальної громади м. Кривого Рогу для забезпечення його експлуатації, власнику обов?язково необхідно буде отримати дозвіл на спеціальне водокористування. Отже, ДЕРЖВОДАГЕНТСТВО не вбачає обов?язку Державному підприємству «Кривбасшахтозакриття» отримувати дозвіл на спецводокористування.

Щодо твердження відповідача про період, в який виявлено правопорушення позивач зазначає, що у відзиві на позовну заяву Відповідач стверджує, що предметом спору є порушення, яке виявлене під час перевірки, яка проведена з 16.12.2024 по 27.12.2024.

Позивач вважає, що дана позиція представника Відповідача не відповідає дійсності з огляду на факти, зафіксовані в Акті, складеному за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб?єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів від 27.12.2024 № 117/2-5-14.1/24, який ним долучений до відзиву. Так, в Описі виявлених порушень вимог законодавства, у п.4. зазначено, що у періоди ДП «КШЗ»: з 20.01.2021 р. по 15.03.2021 р. здійснювало скид надлишків зворотних вод зі ставка-накопичувача шахтних вод балки Свистунова у р. Інгулець відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 28.12.2020 № 1670-р; з 02.01.2022 по 04.03.2022 на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 28.12.2021 № 1736-p; з 10.11.2022 по 15.03.2023 на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.09.2022 № 853-p; з 26.01.2024 по 15.03.2024 на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.01.2024 № 42-p; без дозволу на спеціальне водокористування. Отже, як вважає позивач, факт скиду надлишків зворотних вод у період проведення перевірки з 16.12.2024 по 27.12.2024 не зафіксований.

Також позивач зазначає, що будь-яких інших доказів, передбачених ст.251 Кодексу про адміністративні правопорушення, які б свідчили про скид саме у грудні 2024 року Відповідачем не долучено. Також, в позовній заяві було вказано на те, що в період з 29 лютого 2024 року по 15 березня 2024 року контролюючий орган здійснив позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог індивідуального регламенту скидання надлишків зворотних вод гірничорудних підприємств Кривбасу із ставка-накопичувача балки Свистунова у межвегетаційний період 2023-2024 рр.

Звертає на увагу суду, що Державне підприємство «Кривбасашхтозакриття», здійснюючи скидання надлишків зворотних вод, керувалось нормами ст. 74 Водного кодексу України, які встановлюють, що скидання стічних та шахтних вод здійснюється згідно з індивідуальним регламентом.

За результатами перевірки складений відповідний Акт, який не містить такого порушення як здійснення самовільного водокористування без Дозволу на спеціальне водокористування, та Припис від 19.03.2024, який не зобов?язує підприємство отримувати Дозвіл на спеціальне водокористування. Також позивач зазначає, що крім перевірки додержання індивідуального регламенту під час скиду, в період з 06.03.2025 року по 19.03.2025 року Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області» було проведено ще один позаплановий захід державного нагляду (контролю) за дотриманням ДП «КШЗ» вимог природоохоронного законодавства України про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів та за результатами якого складено Припис від 20.03.2025 року № 20/2.2-7/24, який теж не містить обов`язок отримання підприємством Дозволу на спеціальне водокористування.

Крім того, позивач вважає посилання Відповідача на те, що правопорушення, а саме скид надлишків зворотних вод у річку Інгулець, що передбачено ст. 48 Кодексу про адміністративні правопорушення, відбувся саме 25 грудня 2024 року об 11.00 не відповідає дійсності з огляду на Акт перевірки від 27.12.2024 року. Враховуючи те, що скиди надлишків зворотних вод відбуваються у періоди, визначені розпорядженнями Кабінету Міністрів України, несанкціонований скид у грудні 2024 року взагалі був неможливий, та взагалі не підтверджений ніякими доказами. Повертаючись до Приписів контролюючого органу, складених за результатами позапланових перевірок у березні 2024 року, у період скиду 2023-2024, таке порушення як відсутність дозволу на спеціальне водокористування там не міститься, і в свою чергу, позивач до адміністративної відповідальності не притягувалась.

Що стосується скидів у інші періоди, до 2024 року, як вже було зазначено позивачем у позовній заяві, остання не працювала на підприємстві, відповідно не є суб`єктом правопорушення.

Отже, контролюючий орган, складаючи протокол про адміністративне правопорушення 25.12.2024 року № 216271 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності грубо порушив норми статті 254 Кодексу про адміністративні правопорушення, якими визначено, що протокол про адміністративне правопорушення складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення. Ухвалюючи постанову про накладення адміністративного стягнення від 31.12.2024 року № 6-05/216271 контролюючий орган грубо порушив норми ст.38 Кодексу про адміністративні правопорушення, які регламентуються строки накладення адміністративного стягнення.

Порушення на думку Відповідача, що скид який відбувався у лютому-березні 2024 року без дозволу на спецводокористування, при цьому пропущений строк для притягнення до адміністративної відповідальності.

Також, позивач зазначає, що враховуючи той факт, що пункти Припису від 03.01.2025 р. № 117/2-5-14.1/2, зокрема щодо необхідності отримання дозволу на спецводокористування, оспорюються у судовому порядку, ухвалення постанови про накладання адміністративного стягнення від 31.12.2024 р. щодо наявності події порушення встановленого статтею 48 КУпАП, є передчасними, та, в свою чергу, відсутні події і склад адміністративного правопорушення, які є обов`язковими складовими правопорушення відповідно до ст.9 Кодексу про адміністративне правопорушення.

25.02.2025 року представником відповідача надано до суду додаткові пояснення, згідно змісту яких Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) листами № 4-610-7 від 09.02.2023 та № 4-864- 7 від 23.02.2023 (копії додаються) звернулося до Держводагентства з проханням надати роз`яснення щодо правомірності та необхідності отримання документів дозвільного характеру на спеціальне водокористування ДП «Кривбасшахтозакриття» при скиданні зворотних вод у р. Інгулець (у частині скидання забруднюючих речовин із надлишками зворотних вод із ставка-накопичувача балки Свистунова у р. Інгулець). Держводагентства листом № 1458/5/4/11-23 від 22.03.2023 року (копія додається) зазначено, що: при скиданні зворотних (стічних) вод у водний об`єкт (р. Інгулець), ДП «Кривбасшахтозакриття» необхідно отримати дозвіл на спеціальне водокористування у встановленому законодавством порядку.

Позивач у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги, прохала задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених у позові та у відповіді на відзив.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на обставини викладені у відзиві та додаткових поясненнях.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, що викладена в постанові у справі №337/3389/16-а (2-а/337/154/2016) від 30.05.2019, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Положеннями ч. 1 ст. 242-1 КУпАП передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядає справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені статтями 47 - 50, частиною першою статті 52 , статтями 53, 53-1, 54, 59 - 77-1, статтею 78 (крім порушень санітарних норм) цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 242-1 КУпАП від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право, зокрема, державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій.

Як встановлено судом, державним інспектор з охорони навколишнього природного середовища Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) Ляшенко I.B., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення від 25.12.2024 № 21671, який складено на підставі результатів проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) Державного підприємства «Кривбасшахтозакриття» про порушення вимог природоохоронного законодавства, винесла постанову про накладення адміністративного стягненні від 31.12.2024. № 6-05/216271.

В обґрунтування постанови державним інспектором зазначено, що позивач, працюючи на посаді начальника відділу екології ДП «Кривбасшахтозакриття», вчинила порушення, відповідальність за які передбачена п. 2, 6 ст. 110 Водного кодексу України, ти що 25 грудня 2024 року о 11 год. 00 хв., під час проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) Державного підприємства «Кривбасшахтозакриття», затвердженого наказом Державної екологічної інспекції Придніпровського округу від 17.12.2024 № 536-ТП встановлено факт самовільного водокористування, а саме: ДП «Кривбасшахтозакриття» здійснюється скидання забруднюючих речовин із надлишками зворотних вод із ставка-накопичувача балки Свистунова у р. Інгулець без документа дозвільного характеру Дозволу на спеціальне водокористування.

Копія постанови отримана ОСОБА_1 31.12.2024 року особисто.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Частинами першою, другою статті 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов`язаний заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Одним із основних видів діяльності, згідно Статуту ДП «Кривбасшахтозакриття», затвердженого наказом Фонду Державного майна України 10.02.2023 року № 241, є забезпечення видобування залізної руди шляхом відведення та акумуляції шахтних вод (забезпечення захисту гірничодобувних підприємств Криворізького басейну), а не транзит та акумуляція зворотних шахтних вод гірничорудних підприємств Кривбасу в ставку накопичувачу балки Свистунова, як це зазначено в позовній заяві. Власником та експлуатуючою організацією ставка-накопичувача шахтних вод балки Свистунова, який знаходиться на південь від м. Кривий Ріг, в Широківському районі (Криворізькому) Дніпропетровської області, є ДП «Кривбасшахтозакриття», яке знаходиться в Криворізькому районі Дніпропетровської області. Відповідно до технічного проекту, ставок-накопичувач призначений для тимчасової акумуляції надлишку шахтних вод у вегетаційний період, із наступним його повним спорожненням (до рівня мертвого обсягу) в осінньо-зимовий період (міжвегетаційний період) з паралельним транзитом шахтних вод через чашу накопичувача в період їх скиду.

Для уникнення аварії на ставку-накопичувачу щорічно виконуються заходи зі скиду надлишків шахтних вод з ставка-накопичувача, згідно регламенту скиду на основі розпорядження Кабінету Міністрів України «Про скид надлишків зворотних вод в р. Інгулець».

Стаття 48 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за самовільне захоплення водних об`єктів або самовільне водокористування, переуступка права водокористування, а також укладення інших угод, які в прямій чи прихованій формі порушують право державної власності на води, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п`яти до восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У свою чергу, стаття 60 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил водокористування та містить в собі три частини.

Згідно зі ст. 44 Водного кодексу України водокористувачі, зокрема, зобов`язані: здійснювати засобами вимірювальної техніки, у тому числі автоматизованими, облік забору та використання вод, контроль за якістю і кількістю скинутих у водні об`єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об`єктів у контрольних створах, а також подавати відповідним органам звіти в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законодавчими актами; здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Відповідно до ст.46 Водного кодексу України водокористування може бути двох видів загальне та спеціальне.

Відповідно до ч.1 ст.47 Водного кодексу України загальне водокористування здійснюється громадянами для задоволення їх потреб (купання, плавання на човнах, любительське і спортивне рибальство, водопій тварин, забір води з водних об`єктів без застосування споруд або технічних пристроїв та з криниць) безкоштовно, без закріплення водних об`єктів за окремими особами та без надання відповідних дозволів.

Відповідно до ст.ст. 48, 49 цього Кодексу спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Не належать до спеціального водокористування: пропуск води через гідровузли (крім гідроенергетичних); скид води з водних об`єктів відповідно до встановлених для них режимів роботи для підтримання екологічних витрат у річці та з метою запобігання виникненню гідродинамічних аварій; подача (перекачування) води водокористувачам у маловодні регіони; усунення шкідливої дії вод (підтоплення, засолення, заболочення); використання підземних вод для вилучення корисних компонентів; вилучення води з надр разом з видобуванням корисних копалин; виконання розчистки русел річок, каналів і дна водойм, будівельних, днопоглиблювальних і вибухових робіт; видобування корисних копалин (крім підземних вод) і водних рослин; прокладання трубопроводів і кабелів; проведення бурових, геологорозвідувальних робіт; використання поверхневих вод для судноплавства; подача (перекачування) води каналами та водогонами зрошувальних і осушувальних систем, каналами та водогонами (водопроводами) міжбасейнового та внутрішньобасейнового перерозподілу водних ресурсів для потреб водокористувачів; проведення робіт з експлуатаційного днопоглиблення; забір та/або використання води в об`ємі до 5 кубічних метрів на добу, крім тієї, що використовується для виробництва (входить до складу) напоїв та фасованої питної води; інші роботи, які виконуються без забору води та скидання зворотних вод.

Отже, зі ст. 48 Водного кодексу України вбачається, що до спеціального водокористування віднесені: 1) забір води з водних об`єктів із застуванням споруд або технічних пристроїв; 2) використання води; 3) скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти. Спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування.

Відповідно до ст. 110 Водного кодексу України - порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України.

Верховний Суд у складі суддів Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду (справа № 160/10310/20, адміністративне провадження № К/9901/44982/21) дійшла таких висновків: (1) діяльність ДП «Кривбасшахтозакриття», пов`язана з акумуляцією надлишків зворотних вод у ставку-накопичувачі балки Свистунова та їх скиданням у р. Інгулець, є водокористуванням, що не належить до загального виду водокористування, не охоплюється винятками, передбаченими ч. 3 ст. 48 Водного кодексу України. На цю діяльність поширюються вимоги, передбачені для спеціального водокористування, а на її суб`єкта вимоги, що висуваються до суб`єкта спеціального водокористувача; (2) спеціальне водокористування є платним та здійснюється тільки на підставі дозволу на спеціальне водокористування, а тому ДП «Кривбасшахтозакриття» як спеціальний водокористувач зобов`язане здійснювати діяльність із використання води та скидання зворотних вод у р. Інгулець тільки на підставі дозволу на спеціальне водокористування та відповідно до лімітів, установлених вказаним документом.

Зважаючи на наведене, Судова палата у Постанові від 20.02.2024 р. дійшла висновку про те, що вимога 2 припису № 81/10/20 від 06.03.2020 щодо необхідності отримання ДП «Кривбасшахтозакриття» дозволу на спеціальне водокористування є правомірною. Водночас, Судова палата відступає від протилежного висновку КАС у складі Верховного Суду, викладеного в пункті 14 постанови від 17.11.2022 р. у справі №160/1611/20.

У зв`язку з цим, суд не бере до уваги посилання позивача на постанову Верховного Суду у справі № 160/1611/20 від 17.11.2022 року, яка прийнята раніше, ніж правова позиція, викладена у Постанові від 20.02.2024 року, яка застосовується та використовується у даний момент часу.

Незважаючи на вищезазначене, ДП «Кривбасшахтозакриття» здійснює скидання забруднюючих речовин із надлишками зворотних вод із ставка-накопичувача балки Свистунова у р. Інгулець без документа дозвільного характеру Дозволу на спеціальне водокористування.

До матеріалів справи Позивачем надано лист-відповідь Держводагентства ДП «Кривбасшахтозакриття» № 193/5/4/11-25 від 13.01.2025 року щодо надання інформації стосовно дозволу на спеціальне водокористування, в якому зазначено, зокрема, що після прийняття Агентством відновлення в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта «Нове будівництво трубопроводу для скиду шахтних вод з балки Свистунова у зв`язку з необхідністю ліквідації негативних наслідків, пов`язаних із знищенням Каховської гідроелектростанції, Дніпропетровська область», передбаченого «Порядком реалізації експериментального проєкту з будівництва магістральних водогонів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.2023 № 566, та передачі його до комунальної власності територіальної громади м. Кривого Рогу для забезпечення його експлуатації, власнику обов`язково необхідно буде отримати дозвіл на спеціальне водокористування, що в свою чергу підтверджує необхідність отримання ДП «Кривбасшахтозакриття» дозволу на спеціальне водокористування, так як на теперішній час функції по скиду шахтних вод в р. Інгулець, відповідно до Статуту ДП «Кривбасшахтозакриття», затвердженого наказом Фонду Державного майна України 10.02.2023 року № 241, є забезпечення видобування залізної руди шляхом відведення та акумуляції шахтних вод (забезпечення захисту гірничодобувних підприємств Криворізького басейну), виконує ДП «Кривбасшахтозакриття».

Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) листами № 4-610-7 від 09.02.2023 та № 4-864- 7 від 23.02.2023 звернулося до Держводагентства з проханням надати роз`яснення щодо правомірності та необхідності отримання документів дозвільного характеру на спеціальне водокористування ДП «Кривбасшахтозакриття» при скиданні зворотних вод у р. Інгулець (у частині скидання забруднюючих речовин із надлишками зворотних вод із ставка-накопичувача балки Свистунова у р. Інгулець).

Листом Держводагентства № 1458/5/4/11-23 від 22.03.2023 року зазначено, що при скиданні зворотних (стічних) вод у водний об`єкт (р. Інгулець), ДП «Кривбасшахтозакриття» необхідно отримати дозвіл на спеціальне водокористування у встановленому законодавством порядку.

Позивач посилається на притягнення її до відповідальності за періоди діяльності підприємства, коли вона ще не обіймала посаду, тобто, раніше, ніж 01 березня 2024 року.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінюючи вказану позицію позивача, слід вказати на наступні встановлені обставини.

Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) в період з 16.12.2024 по 27.12.2024 було здійснено позаплановий захід державного нагляду (контролю) ДП «Кривбасшахтозакриття», під час якого було встановлено порушення, зазначене в постанові. Під час перевірки встановлено, що підприємством здійснюється скид забруднюючих речовин із надлишками зворотних вод із ставка-накопичувача балки Свистунова у р. Інгулець без дозволу на спеціальне водокористування.

Постанова про накладення адміністративного стягнення № 6-05/216271 винесена державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Придніпровського округу Ляшенко І.В. 31 грудня 2024 року відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 25 грудня 2024 року №216271, що складений державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Придніпровського округу Ляшенко І.В.

При цьому, оскаржувальна постанова та протокол не містять посилань на притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності саме за порушення, які існували в інші періоди діяльності підприємства, зокрема: з 20.01.2021 р. по 15.03.2021 р. здійснювало скид надлишків зворотних вод зі ставка-накопичувача шахтних вод балки Свистунова у р. Інгулець відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 28.12.2020 № 1670-р; з 02.01.2022 по 04.03.2022 на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 28.12.2021 № 1736-р; з 10.11.2022 по 15.03.2023 на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.09.2022 № 853-р.

ОСОБА_1 було прийнято на посаду начальника відділу екології ДП «Кривбасшахтозакриття» з 01.03.2024 року, тобто, під час здійснення ДП «Кривбасшахтозакриття» скиду надлишків зворотних вод зі ставка-накопичувача шахтних вод балки Свистунова в р. Інгулець в період з 26.01.2024 по 15.03.2024 відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.01.2024 № 42-р «Про скидання надлишків зворотних вод у р. Інгулець», який тривав впродовж вказаного строку, в тому числі, і після початку виконання своїх обов`язків позивачем на посаді.

Так, згідно зі статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), триваюче правопорушення розглядається як такий, що існує протягом певного часу, і адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше, ніж через два місяці з дня його виявлення, а не з дня вчинення.

Суд зазначає, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Дана правова позиція підтверджується висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 11.04.2018 року у справі № 804/401/17, постанові КАС ВС від 11.12.2018 року у справі № 242/924/17 (провадження № К/9901/38815/18).

Так, правопорушення, вчинене з порушенням ст. 48 КУпАП, може вважатися триваючим.

Крім того, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/10310/20 від 25 січня 2021 року, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 20.02.2024, відмовив у задоволенні позову ДП «Кривбасшахтозакриття» до Державної екологічної інспекції Придніпровської округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) про визнання протиправними та скасування пунктів 1, 2, 3, 4, 5, 6 припису Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 06 березня 2020 року №81/10/20 відмовлено у повному обсязі.

До того ж, Позивач наголошує на передчасності винесення спірної постанови, оскільки ДП «Кривбасшахтозакриття» оскаржило припис Інспекції від 03.01.2025 №117/2-5-14.1/24 до центрального органу.

Однак, правових обґрунтувань такій позиції позивач не наводить. Суд зазначає, що припис не скасовано, і оскарження суб`єктом господарювання припису не є підставою для визнання постанови протиправною. Крім того, під час судового розгляду позивач категорічно заперечила проти зупинення провадження у цій справі до вирішення адміністрнативного позову щодо оскарження припису, який до теперішнього часу триває.

Таким чином, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно позивача, як відповідальної особи підприємства, державним інспектором з охорони навколишнього природнього середовища Придніпровського округу Ляшенко I.B. було розпочато за наявності події та складу адміністративного правопорушення, а відповідне рішення про накладення адміністративного стягнення було прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, неупереджено, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 19, 20, 72, 77, 90, 139, 241-245, 250 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, зокрема, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Повний текст рішення складено 27 травня 2025 року, його фіксування відповідно до положень ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося.

Суддя Г.М.Чирський