Справа № 380/6653/24
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2025-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/6653/24 пров. № А/857/34774/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «БЗТ-Україна» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2024 року, прийняте суддею Хомою О.П. у м. Львові у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БЗТ-Україна» до Львівської митниці про визнання дії та бездіяльності протиправними,-

встановив:

товариство з обмеженою відповідальністю «БЗТ-Україна» (надалі ТОВ, позивач) звернулося з позовом до Львівської митниці (надалі Митниця, відповідач) про визнання протиправною відмову щодо нездійснення підготовки та подання висновку про повернення ТОВ надміру сплачених сум митних платежів за результатами розгляду заяви;

- зобов`язання підготувати та подати до органу Державної казначейської служби України висновок про повернення ТОВ надміру сплачених сум митних платежів в розмірі 1 769 048 (один мільйон сімсот шістдесят дев`ять тисяч сорок вісім) грн 00 коп.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2024 в позові відмовлено.

Суд зазначив, що те, що до заяви довільної форми про повернення сум митних платежів від 23.08.2023 не було подано жодних документів, чим не дотримано Порядку №643.

На лист Митниці від 25.09.2023 позивач надав необхідний пакет документів, але по 19 з 68 митних декларацій минув 1095 день (за строком звернення).

Крім того, станом на 26.11.2023 наявний податковий борг в сумі 312 276,55 грн., що унеможливлює повернення коштів.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ТОВ подало апеляційну скаргу. Вважає, що вказане судове рішення прийняте із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що у зв`язку із оформленням протягом 2020 2021 років додаткових декларацій до тимчасових, виникла сума надмірно сплаченого податку (ПДВ) із ввезених на митну територію України товарів в розмірі 1769048 грн.

Звертає увагу на те, що останній день строку для підготовки та направлення висновку по заяві від 23.08.2023 припадав на 07.09.2023. Натомість, Митниця оформила лист відповідь 26.11.2023, не направивши висновок. Таким чином, порушенні строки розгляду заяви.

Діючи у непередбачуваний спосіб, Митниця на адресу позивача направила листа від 11.09.2023 та запросила ряд додаткових документів і розрахунків, надання яких законодавство та Порядок №643 не вимагає.

Судом не враховано, що на час першої заяви від 23.08.2023 строк не сплив, а також відсутнє підтвердження податкового боргу.

При обчисленні 1095 денного строку для подання заяви, дні за період з 18.03.2020 по 31.07.2023 не враховуються у зв`язку із запровадженням карантину на всій території України, що підтверджується листом ДПС. Відтак, зазначений 1095 денний строк закінчиться лише 30.07.2026.

Щодо наявності боргу, то такий відсутній, як на час звернення із заявою, так і на час подання апеляційної скарги. Протилежного податковим органом не доведено.

Зазначає, що Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великим платниками податків за результатами камеральної перевірки складено Акт від 26.04.2023 №787/ Ж5/31-00-04-02-04/41076013, на підставі якого податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення (ППР) від 08.06.2023 №1148/Ж10/31-00-04-02-04/41076013, яким до ТОВ застосовано штраф за затримку реєстрації податкових накладних у сумі 652 671,06 грн.

Однак, таке було оскаржене в адміністративному порядку, що свідчить про те, що сума не є узгодженою. Рішенням ДПС України від 29.08.2023 у задоволенні скарги відмовлено, вказане рішення отримано позивачем.

Таким чином, з 29.08.2023 зобов`язання, визначене у ППР від 08.06.2023 №1148/Ж10/31-00-04-02-04/41076013 набуло статус узгодженого, проте ще не набуло статусу податкового боргу, оскільки платник в силу положень п.п. 56.17.3. п.56.17 ст. 56 ПК України мав сплатити за ним до (протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження). Та лише по спливу цього строку (тобто з 08.09.2024) зобов`язання, визначені в ППР можуть набути статусу податкового боргу).

Просить скасувати рішення суду та прийняти постанову, якою задовольнити позов

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд не в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ТОВ «БЗТ-Україна» (далі як і раніше ТОВ) подано до Львівської митниці ряд тимчасових митних декларацій, якими було задекларовано для митного оформлення товар, який ввозиться на територію України.

В зазначених митних декларацій декларант самостійно визначив митну вартість товару за основним методом, тобто за ціною, вказаною у зовнішньоекономічному договорі.

Відповідно до поданих митних декларацій, ТОВ сплачено мито та податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції) на депозитний рахунок, відкритого в Казначействі на ім`я Держмитслужби (єдиний рахунок)

ТОВ 23.08.2023 звернулося до Львівської митниці із заявою, у якій просило підготувати та подати до органу Державної казначейської служби України висновок про повернення надміру сплачених сум митних платежів у розмірі 1 769 048,00 грн, вказавши 68 митних декларацій.

До заяви не було долучено ані самих митних декларацій, ані будь-яких інших документів.

Львівська митниця (далі як і раніше Митниця) листом від 11.09.2023 повідомила про необхідність подання розрахунку середнього значення коефіцієнта РО та інформацію біржових організацій (витяги з котирувань Platts EuropeMarketSkan), на підставі яких проводився розрахунок середнього значення вищезгаданого коефіцієнта, котирувальні дні 01.07.2020 по 30.10.2020, з 01.03.2021 по 31.05.2021, та акт звірки взаєморозрахунків. Також заявника, додатково було проінформовано про те, що відповідно до Порядку повернення авансових платежів (передоплати) і помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 № 643 (із змінами), яким визначено вимоги до оформлення заяви щодо повернення сум митних платежів, заявником не подано належним чином завірених копій документів (копії МД, інвойсів, тощо).

ТОВ у відповідь на вказані Митницею у листі від 11.09.2023 недоліки листом від 25.09.2023 надало всі запитувані документи.

Митниця за результатами опрацьованих документів листом від 26.11.2023 №7.4-2/15/13/31038 повідомила про неможливість повернення сум надміру сплачених платежів за МД №UA209170/2020/058932 від 18.08.2020, №UA209170/2020/058934 від 18.08.2020, №UA209170/2020/058936 від 18.08.2020, №UA209170/2020/058937 від 18.08.2020, №UA209170/2020/058940 від 18.08.2020, №UA209170/2020/058941 від 18.08.2020, №UA209170/2020/058942 від 18.08.2020, №UA209170/2020/058943 від 18.08.2020, №UA209170/2020/069263 від 22.09.2020, №UA209170/2020/069266 від 22.09.2020, №UA209170/2020/069269 від 22.09.2020, №UA209170/2020/072126 від 01.10.2020, №UA209170/2020/072234 від 01.10.2020, №UA209170/2020/072236 від 01.10.2020, №UA209170/2020/072238 від 01.10.2020, №UA209170/2020/075776 від 12.10.2020, №UA209170/2020/075778 від 12.10.2020, №UA209170/2020/075781 від 12.10.2020, №UA209170/2020/075782 від 12.10.2020, оскільки на дату звернення із відповідною заявою минуло 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені.

Згідно до інформації, що міститься у базі даних інформаційно-телекомунікаційної системи «Податковий блок» ДПС, у платника ТОВ станом на 28.11.2023, на думку відповідача, наявний податковий борг.

Тому станом на дату підготовки листа, на переконання Митниці, відсутні підстави для повернення ТОВ надміру сплачених митних платежів за вказаним у зверненні переліком митних декларацій.

Повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів регулює стаття 301 Митного кодексу, відповідно до частини першої якої повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

Згідно до частин 1 - 4 статті 301 Митного кодексу у разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів митний орган не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов`язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Якщо надмірна сплата сум митних платежів сталася внаслідок помилки з боку посадових осіб митного органу, повернення надміру сплачених сум митних платежів здійснюється у першочерговому порядку.

Відповідно до частини 5 цієї статті повернення сум відповідних митних платежів здійснюється також у разі, якщо:

1) законом передбачено повернення сум сплаченого мита при поміщенні товарів у митний режим реімпорту або у митний режим реекспорту відповідно до розділу V цього Кодексу, а також в інших випадках, визначених цим Кодексом;

2) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, здійснюється зміна раніше заявленого митного режиму, якщо суми митних платежів, належних до сплати при поміщенні товарів у новий митний режим, є меншими, ніж суми митних платежів, сплачених при поміщенні їх у попередній митний режим;

3) відновлюється режим найбільшого сприяння, вільної торгівлі;

4) митну декларацію змінено або визнано недійсною;

5) у товарах, що ввозяться на митну територію України або вивозяться за її межі, виявлено дефекти або вони якимось іншим чином не відповідають погодженим специфікаціям, за умови, що ці товари не ремонтувалися і не використовувалися відповідно на території України та за її межами (крім операцій, необхідних для виявлення дефектів або невідповідності) і повертаються протягом строку, визначеного підпунктом «а» пункту 3 частини другої статті 78 цього Кодексу;

6) платником податків подано митному органу документи, які підтверджують наявність у нього на день подання митному органу митної декларації для митного оформлення права на звільнення від сплати митних платежів. ( частина 5 статті 301 МК України).

Частиною 6 статті 301 Митного кодексу визначено, що повернення сум митних платежів у випадках, передбачених частиною п`ятою цієї статті, здійснюється у тому самому порядку, що і повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів за заявою платника податків за умови, що така заява подається не пізніше одного року з дня, наступного за днем виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів.

У відповідності до частини 8 статті 301 Митного кодексу повернення не здійснюється:

1) якщо сума митних платежів, що підлягає поверненню, не перевищує 20 гривень;

2) в інших випадках, встановлених Податковим кодексом України.

Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені визначені статтею 43 Податкового кодексу України (далі - Податковий кодекс).

Так, згідно до пунктів 43.1-43.2 статті 43 Податкового кодексу, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на рахунок такого платника податків у банку або небанківському надавачу платіжних послуг, або на єдиний рахунок, або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, небанківському надавачу платіжних послуг, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Відповідно до пункту 43.3 статті 43 ПК України обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання та пені є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені.

Відтак, обов`язковою передумовою повернення платнику податків надміру/помилково сплачених коштів є одночасна наявність наступних обставин: 1) відсутність у такого платника податкового боргу; 2) подання платником податків заяви про повернення коштів протягом 1095 днів від дня виникнення переплати; 3) відповідність поданої заяви вимогам пункту 43.4 ПК України.

За наслідками подання відповідної заяви належний орган у визначені законом строки повинен або підготувати висновок про повернення такої суми, або надати письмову відмову у поверненні коштів з бюджету з пропозицією проведення звірення стану рахунків (у разі відсутності в інформаційних базах даних ДФС відомостей щодо розміру заявленої до повернення суми).

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2019 по справі №814/3220/15, від 18 червня 2019 по справі №826/3490/18, від 13 червня 2019 по справі №812/1017/16, від 11 червня 2019 по справі №826/8802/16, від 5 березня 2019 по справі №814/3233/15, від 28 лютого 2019 по справі №805/1218/16-а та від 5 лютого 2019 по справі №826/7672/17.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення належних сум коштів з відповідного бюджету або з єдиного рахунку та подає його для виконання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/ або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету або з єдиного рахунку.

Відповідно до п. 1 розділу 3 Порядку повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 № 643 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 25 жовтня 2019 № 454) (надалі - Порядок № 643), повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня їх виникнення.

Платник податків подає до митниці Держмитслужби заяву довільної форми в паперовому вигляді або за допомогою засобів електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу, або в електронній формі за допомогою засобів ІТС Держмитслужби з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу, або в електронній формі через систему електронної взаємодії державних інформаційних ресурсів та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу.

Відповідно до п. 3 розділу 3 Порядку № 643, у заяві зазначаються: 1) сума коштів до повернення за кожним видом митних, інших платежів та пені; 2) причини виникнення такої суми коштів; 3) найменування юридичної особи та код за ЄДРПОУ, або прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); 4) напрям перерахування суми коштів; 5) реквізити митної декларації (іншого документа, що її замінює) або уніфікованої митної квитанції, за якими помилково та/або надміру сплачено суми митних платежів.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що у разі отримання заяви платника податків на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, оформленої у порядку, встановленому законодавством, митниця Держмитслужби зобов`язана у строк не більше п`яти робочих днів від дня реєстрації заяви за допомогою засобів АСМО забезпечити підписання відповідними уповноваженими особами Держмитслужби висновку у разі якщо заявник виконав вимоги пунктів 1-3 розділу ІІІ.

Із матеріалів справи вбачається, що доказами, які додані позивачем до позовної заяви ТОВ у встановленому законодавством порядку та у строки, визначений законодавством, звернулося до Львівської митниці з відповідною заявою про повернення надмірно сплачених митних платежів.

Зокрема, 23.08.2023 ТОВ у порядку та строки, визначені законодавством звернулося до Львівської митниці із листом - заявою (вих. №2308/3) про повернення надмірно сплачених митних платежів. Заява отримана відповідачем та зареєстрована за №43141/13-15 від 30.08.2023. Даний факт встановлено судом першої інстанції та підтверджено відповідачем.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2019 у справі № 810/4436/15, законодавством регламентовано чіткий порядок повернення суб`єктам господарювання надмірно сплачених митних платежів, який включає в себе сукупність послідовних дій учасників даних правовідносин.

Зокрема, згідно з пунктом 4 розділу ІІІ Порядку № 643 внесення до Реєстру інформації щодо заяви, поданої платником у паперовому вигляді або за допомогою засобів електронного зв`язку в електронній формі, здійснює працівник Підрозділу.

Реєстр містить дані, зазначені в заяві, та дані, внесені Підрозділом.

Заяву платника, внесену до Реєстру, розглядають відповідні структурні підрозділи митниці Держмитслужби, за визначенням керівника митниці.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІІ Порядку № 643 підрозділ перевіряє факт перерахування суми коштів з відповідного рахунку до державного бюджету та відсутність у нього податкового боргу за допомогою засобів АСМО. Співробітник Підрозділу до Реєстру вносить дату сплати і реквізити, за якими кошти перераховано до бюджету (код класифікації доходів бюджету, бюджетний рахунок, на який перераховано кошти, код за ЄДРПОУ територіального органу Казначейства, на ім`я якого відкрито рахунок, та МФО Казначейства).

Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ цього Порядку, якщо за результатами розгляду заяви митницею Держмитслужби встановлено наявність підстав для повернення коштів, працівник Підрозділу формує електронний висновок про повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені (далі - електронний висновок) за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку, який подається керівнику (заступнику керівника) митниці Держмитслужби для прийняття рішення щодо повернення відповідної суми коштів.

Згідно з пунктом 7 Розділу ІІІ Порядку № 643, сформовані електронні висновки з накладеними кваліфікованими електронними підписами та кваліфікованими електронними печатками митниці Держмитслужби у строк не пізніше 17:00 шостого робочого дня до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви до митниці Держмитслужби в автоматичному режимі надсилають до Казначейства для виконання.

Таким чином, строк підготовки та направлення до органів казначейства висновку складає 6 робочих днів з дня отримання митним органом заяви ТОВ про повернення надмірно сплачених митних платежів.

Отже, для заяви вих. №2308/3 від 23.08.2023 (зареєстрованої відповідачем за вх. 30.08.2023 №43141/13-15) останній день строку для підготовки та направлення висновків припадав на 07.09.2023, натомість, відповідь (відмову) Львівська митниця оформила лише 26.11.2023.

У той же час, положеннями пунктів 4-7 Розділу ІІІ Порядку № 643 чітко визначено, що Митниця, отримавши заву ТОВ, зобов`язана була розглянути заяву вих. №2308/3 від 23.08.2023 (вх. Від 30.08.2023 №43141/13-15) та підготувати висновок про повернення коштів платнику й направити його до Державної казначейської служби або у випадку наявності підстав, передбачених пунктом 8 Розділу ІІІ Порядку № 643 підготувати та направити ТОВ письмову обґрунтовану відмову.

Суд першої інстанції не надав оцінки протиправним діям відповідача, які полягають у недотриманні строків розгляду заяви про повернення надмірно сплачених митних платежів та строків складення і подачі до органів казначейства висновку про повернення коштів.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що позивач вжив всіх необхідних заходів, передбачених Порядком №643 для повернення йому надмірно сплачених митних платежів, зокрема, звернувся із заявою до Львівської митниці, в якій просив підготувати висновок про повернення надмірно сплачених митних платежів; зазначив напрям перерахування суми коштів. Митниця зобов`язана була у п`ятиденний термін скласти відповідний висновок про повернення у встановленому законом порядку надміру сплачених митних платежів та у строк не пізніше 17:00 шостого робочого дня до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви до митниці Держмитслужби в автоматичному режимі надіслати його до Казначейства для виконання.

Враховуючи положення п.7 Розділу ІІІ Порядку №643, останній день строку для підготовки та направлення до органів казначейства висновків за результатами розгляду заяви вих. №2308/3 від 23.08.2023 (вх. від 30.08.2023 №43141/13-15) припадав на 07.09.2023.

Однак, Львівською митницею, отримавши заяву позивача, всупереч вимогам Порядку №643 не було вжито жодних дій, висновок про повернення коштів у визначені порядком строки не підготовлено й не направлено.

Неоформлення відповідачем висновку про наявність у позивача надмірно сплачених митних платежів органу казначейства до закінчення двадцятиденного строку від дати отримання ним заяви свідчить про те, що відповідач припустився бездіяльності, що суперечить вимогам п. 43.5. ст. 43 ПК України. Більш того, відмова відповідача в оформленні висновку порушила принцип пропорційності, оскільки внаслідок протиправної бездіяльності відповідача у позивача виникло право на нарахування і стягнення пені за порушення строку оформлення такого висновку. Зазначене відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 19 жовтня 2022 у справі № 640/18646/21.

Натомість діючи у непередбачений законодавством спосіб, Львівська митниця направила на адресу ТОВ додатковий лист №742/15/13/23217 від 11.09.2023, яким запросила ряд додаткових документів та розрахунків ТОВ, надання яких Порядком №643 та іншими нормами чинного законодавства не вимагається і вказала, що звернення платника щодо повернення надміру сплачених платежів за митними деклараціями буде розглянуто після подання підприємством нової заяви.

При цьому, у вказаному листі Львівської митниці №742/15/13/23217 від 11.09.2023 не вказано про невідповідність заяви ТОВ вих. №2308/3 від 23.08.2023 (вх. 30.08.2023 №43141/13-15) вимогам пп. 1-3 розділу ІІІ Порядку №643, а також не висловлено обґрунтованої відмови у підготовці висновку щодо повернення коштів та підстави такої відмови.

Разом з тим, ТОВ листом №2509/3 від 25.09.2024 надало Львівській митниці запитувані в листі №742/15/13/23217 від 11.09.2023 документи, навіть попри те, що Порядком № 643 надання/вимога таких документів не передбачено.

Проте, Митниця всупереч вимогам законодавства, за результатами отримання заяви ТОВ вих. №2308/3 від 23.08.2023 (вх. 30.08.2023 №43141/13-15) із врахуванням додаткового листа №2509/3 від 25.09.2024, до якого були долучені запитувані документи, жодних дій визначених Порядком № 643 не вчинила, чим допустила протиправну бездіяльність.

Суд першої інстанції вказані обставини та протиправність дій відповідача залишив поза увагою, правової оцінки таким обставинам не надав.

Враховуючи неодноразові вимоги Митниці щодо витребування та долучення додаткових документів, листом за вих. №2010 від 20.10.2023 ТОВ знову направило на адресу останньої повторний лист про повернення надмірно сплачених коштів за тими ж деклараціями, знову долучено усі, витребувані відповідачем документи. Лист ТОВ вих. №2010 від 20.10.2023 отриманий Львівською митницею та зареєстрований за вх. №60113/13-15 від 02.11.2023.

Проте, листом №74-2/15/13/31038 від 26.11.2024 Митниця відмовила у задоволенні заяви ТОВ про повернення надмірно сплачених коштів, зазначивши, що по19 деклараціях сплив строк звернення із заявою про повернення надміру сплачених коштів, а в іншій частині відмовила - з огляду на наявність ніби то податкового боргу у ТОВ.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково не взяв до уваги той факт, що відповідач, отримавши заяву ТОВ вих. №2308/3 від 23.08.2023 (вх. від 30.08.2023 №43141/13-15), діяв не у спосіб та не у відповідності до законодавства, свідомо вчиняв триваюче порушення та бездіяльність щодо розгляду звернення ТОВ про повернення надмірно сплачених митних платежів, створював штучні (надумані) умови для подальшої відмови у поверненні надмірно сплачених коштів.

Судом також не взято до уваги те, що строк на звернення із заявою про повернення надмірно сплачених митних платежів не сплинув, як і залишено поза увагою той факт, що Львівська митниця не надала жодного належного і допустимого доказу на підтвердження наявності у ТОВ податкового боргу та доказів неперерахування коштів за тимчасовими митними деклараціями, вказаними у листах від вих. №2308/3 від 23.08.2023 та вих. №2010 від 20.10.2023.

З приводу покликання митного органу на те, що 19 митних декларацій, по яких, на переконання відповідача, пропущено 1095-денний строк на звернення із заявою про повернення надмірно сплачених митних платежів, колегія суддів зазначає наступне.

Згадане стосується таких електронних митних декларації: №UA209170/2020/058932 від 18.08.2020, №UA209170/2020/058934 від 18.08.2020, №UA209170/2020/058936 від 18.08.2020, №UA209170/2020/058937 від 18.08.2020, №UA209170/2020/058940 від 18.08.2020, №UA209170/2020/058941 від 18.08.2020, №UA209170/2020/058942 від 18.08.2020, №UA209170/2020/058943 від 18.08.2020, №UA209170/2020/069263 від 22.09.2020, №UA209170/2020/069266 від 22.09.2020, №UA209170/2020/069269 від 22.09.2020, №UA209170/2020/072126 від 01.10.2020, №UA209170/2020/072234 від 01.10.2020, №UA209170/2020/072236 від 01.10.2020, №UA209170/2020/072238 від 01.10.2020, №UA209170/2020/075776 від 12.10.2020, №UA209170/2020/075778 від 12.10.2020, №UA209170/2020/075781 від 12.10.2020, №UA209170/2020/075782 від 12.10.2020.

Згідно зі ст. 301 Митного кодексу України, повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється, як було зазначено вище, відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

Відповідно до 43.3 статті 43 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 №2755-VI (далі - ПКУ) обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання та пені є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені.

Пунктом 102.5 ст. 102 ПКУ встановлено, що заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених ПКУ, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем виникнення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Верховний Суд у постановах від 18.06.2019 у справі № 826/3490/18 та від 27.04.2020 у справі № 640/7371/19 сформував висновок, відповідно до якого датою виникнення надміру сплаченої суми в розумінні пункту 43.3 статті 43 ПК України вважається саме дата подання податкової декларації за звітний період, а не дата фактичного перерахування авансових внесків до Державного бюджету (дата відповідних платіжних доручень).

Таким чином, з 18.08.2020 (дата першої МД №UA209170/2020/058932, за якою виникла переплата) здійснені позивачем митні платежі слід вважати такими, що здійснені помилково та/або надміру сплачені до бюджету та саме з цього часу визначений у ст. 43 ПК України 1095-денний строк звернення із заявою про повернення надміру сплачених митних платежів почав свій відлік.

Відтак, першим днем визначеного ст. 43 ПК України строку в 1095 днів слід починати з 19.08.2020, а закінчення (останній день) якого мало б припадати на 18.08.2023.

Відлік строку по наступним деклараціям виглядає наступним чином:

- Декларації від 22.09.2020 - останній день строку 22.09.2023;

- Декларації від 01.10.2020 - останній день строку 01.10.2023;

- Декларації від 12.10.2020 - останній день строку 12.10.2023.

При цьому, ані відповідач, протиправно відмовляючи в підготовці висновку, ані суд першої інстанції, розглядаючи справу та ухвалюючи оскаржуване рішення, не врахували, що Законом України від 17 березня 2020 № 533- IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 18 березня 2020, до Податкового кодексу України внесено зміни. Зокрема, підрозділ 10 розділу XX Перехідні положення доповнено пунктами 52-1 - 52-5.

Цим же пунктом встановлено, що на період з 18 березня 2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Запроваджений на території України карантин скасовано з 01.07.2023 (постанова Кабінету Міністрів України №651 від 27.06.2023).

Таким чином, при обчисленні 1095-денного строку для подання заяви про повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів дні за період з 18.03.2020 по 31.07.2023 (включно) не враховуються. Аналогічні роз`яснення надані і в листі ДПС України на Загальнодоступному інформаційно-довідковому ресурсі щодо обчислення строків.

Враховуючи зупинення перебігу усіх строків давності, встановлених статтею 102 ПК України, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), - подані позивачем заяви про повернення надміру сплачених митних платежів подано в межах 1095 днів, визначених п. 43.3 ст. 43 ПК України.

Таким чином, оскільки перебіг 1095-денного строку зупинявся на період з 18.03.2020 по 31.07.2023 (останній день місяця в якому завершилася дія карантину), позиція митного органу щодо пропуску позивачем строку, протягом якого може бути подано заяву про повернення надміру сплачених митних платежів є безпідставною та помилковою, а 1095-денний термін на звернення із заявою про повернення надміру сплачених митних платежів не сплив по теперішній час, оскільки його закінчення припадає на 30.07.2026.

Суд першої інстанції залишив поза увагою також і те, що звертаючись із заявою (вих. №2308/3) про повернення надмірно сплачених митних платежів, яка зареєстрована відповідачем за №43141/13-15 від 30.08.2023 та по суті митним органом не розглянута взагалі (відповідач не підготував висновок про повернення коштів та не надіслав обґрунтовану письмову відмову ТОВ) і саме дії відповідача, які вчинені не у порядку та не у спосіб, визначений законодавством, спричинили необхідність подальшого надсилання ТОВ наступних листів.

При цьому, у листі №742/15/13/23217 від 11.09.2023 зазначено, що товариство має додати до заяви документи, що підтверджують суму надміру сплачених митних платежів.

У той же час, документами, на підставі яких митний орган міг би перевірити наявність підстав для повернення коштів є заява ТОВ про повернення надмірно сплачених митних платежів.

Документом, що підтверджує надмірну сплату у даних правовідносинах є митні декларації, оскільки саме внаслідок подачі таких додаткових декларацій до тимчасових митних декларацій утворилася переплата. Жодних інших документів, підтверджуючих надмірну сплату митних платежів за вказаних правовідносин бути не може. При цьому, звертаємо увагу на те, що митні декларації подавалися позивачем під час декларування та наявні у відповідача, отримання яких підтвердив і сам відповідач під час розгляду справи в суді першої інстанції. Під час звернення із заявою про повернення надмірно сплачених митних платежів подальшого коригування вартості не здійснювалося, відтак повторне подання (дублювання) копій митних декларації не вимагається, а твердження відповідача про необхідність надавати копії МД, які безпосередньо прийняті митним органом та наявні в останнього є надмірним формалізмом з боку Митниці та вчинено виключно з метою відмовити або суттєво ускладнити процес та створити перешкоди для повернення надмірно сплачених коштів позивачу.

Більше того, до наступних листів №2509/3 від 25.09.2023 та №2010 від 20.10.2023 позивач додав копії усіх вантажно-митних декларацій (які й без того наявні у митного органу), розрахунків (оборотів) ТОВ в Єдиному вікні для міжнародної торгівлі, контрактів, додаткових угод та листів. Проте, відповідач всупереч вимогам законодавства повідомив про відсутність підстав для повернення ТОВ надміру сплачених митних платежів вже з огляду на наявність у останнього податкового боргу.

З приводу наявності у позивача податкового боргу, як на підставу для відмови у підготовці висновку щодо повернення надміру сплачених митних платежів, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідач до відзиву на позовну заяву долучив, а суд першої інстанції прийняв як доказ скріншоти картки-особового рахунку ТОВ з бази даних інформаційно-телекомунікаційної системи «Податковий блок» ДПС станом на 28.11.2023, який підтверджує наявність у позивача податкового боргу в сумі 312 867 грн 55 копійок.

Разом з тим, скріншот картки з особового рахунку позивача, що міститься в базі даних інформаційно - телекомунікаційної системи «Податковий блок» ДПС носить виключно інформативний характер не є належним доказом податкового боргу у розумінні процесуального закону. Дані комп`ютерної інформаційно-аналітичної бази (автоматизованої інформаційної програми) контролюючого органу мають обліковий та інформативний характер і не є в розумінні процесуального закону доказом наявності у платника податків податкового боргу. При цьому, опрацювавши отриману інформацію, доводячи в суді правомірність своїх дій, митний орган на виконання обов`язку доказування, встановленого у ч.2 ст. 77 КАС України, зобов`язаний надати документи (належні і допустимі докази), якими довести факт наявності податкового боргу.

Зокрема, таким документом може бути податкова вимога. Положеннями п. 59.1. ст. 59 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення - рішення. Згідно з п.59.3. ст. 59 ПК України податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутня будь яка податкова вимога, яка підтверджує наявність у позивача податкового боргу.

Колегія суддів також зазначає, що Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великим платниками податків за результатами камеральної перевірки складено Акт від 26.04.2023 №787/ Ж5/31-00-04-02-04/41076013, на підставі якого податковим органом прийнято ППР від 08.06.2023 №1148/Ж10/31-00-04-02-04/41076013, яким до ТОВ «БЗТ-Україна» застосовано штраф за затримку реєстрації податкових накладних у сумі 652 671,06 грн.

В межах строків передбачених ПК України ТОВ подано скаргу від 26.06.2023 до ДПС України на зазначене вище ППР. При цьому, Податковим кодексом чітко визначено, що скарга, подана із дотриманням строків згідно з п. 56.3 ПКУ, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (ППР), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою. Підпунктом 56.17.3 пункту 56.17. ст. 56 ПК України встановлено, що процедура адміністративного оскарження закінчується днем отримання платником податків рішення ДПС.

Рішенням ДПС України від 29.08.2023 у задоволенні скарги відмовлено, вказане рішення отримано позивачем.

Підпунктом 56.17.3 пункту 56.17. ст. 56 ПК України встановлено, що процедура адміністративного оскарження закінчується днем отримання платником податків рішення ДПС. День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Таким чином, з 29.08.2023 зобов`язання, визначене у ППР від 08.06.2023 №1148/Ж10/31-00-04-02-04/41076013 набуло статус узгодженого, проте ще не набуло статусу податкового боргу, оскільки платник в силу положень п.п. 56.17.3. п.56.17 ст. 56 ПК України мав сплатити за ним до (протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження). Та лише по спливу цього строку (тобто з 08.09.2024) зобов`язання, визначені в ППР можуть набути статусу податкового боргу).

Отже, станом на дату звернення із заявою від 23.08.2023 (зареєстрованої відповідачем за вх. 30.08.2023 №43141/13-15) та станом на дату останнього дня строку для підготовки висновків, який, як вказано вище припадав на 07.09.2023, у позивача був відсутній податковий борг.

Відповідно до абз. 4 п. 56.18. ст. 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Товариством доводить, що подало позов до Київського окружного адміністративного суду про визнання протиправним та скасування ППР від 08.06.2023 №1148/Ж10/31-00-04-02-04/41076013.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.02.2024 відкрито спрощене провадження у справі № 320/1709/24 за позовом ТОВ «БЗТ-Україна» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.06.2023 №1148/Ж10/31-00-04-02-04/41076013. Проте, справа ще не розглянута.

Як зазначив Верховний Суд у постановах від 08.10.2019 року по справі №1540/3759/18, від 04.03.2021 по справі №280/2059/29 за таких обставин, грошові зобов`язання за оскарженими в судовому порядку податковими повідомленнями - рішеннями не вважаються узгодженими та відповідно не набувають статусу податкового боргу.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи публічної влади повинні діяти відповідно до закону і в межах норм, що визначають їхні повноваження. Вони не повинні діяти свавільно. Якщо дії органу публічної влади виходять за межі його повноважень (ultra vires), такі дії будуть незаконними.

З огляду на вказане, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового про задоволення позовних вимог.

Оскільки за наслідками апеляційного перегляду колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, також має бути здійснений розподіл судових витрат.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці необхідно стягнути судовий збір в сумі 6055,4 грн.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «БЗТ-Україна» задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2024 року у справі № 380/6653/24 скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «БЗТ-Україна» задовольнити.

Визнати протиправною відмову Львівської митниці щодо нездійснення підготовки та подання висновку про повернення товариству з обмеженою відповідальністю ТОВ «БЗТ-Україна» надміру сплачених сум митних платежів за результатами розгляду заяви.

Зобов`язати Львівську митницю підготувати та подати до органу Державної казначейської служби України висновок про повернення товариству з обмеженою відповідальністю «БЗТ-Україна» надміру сплачених сум митних платежів в розмірі 1 769 048 (один мільйон сімсот шістдесят дев`ять тисяч сорок вісім) грн 00 коп.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «БЗТ-Україна» () за рахунок бюджетних асигнувань Львівську митницю () судовий збір в розмірі 6055 (шість тисяч п`ятдесят п`ять) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. І. Шинкар